overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

у грудні 2017 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть з червня 2016, проживають окремо один від одного, мають окремий бюджет, та через втрату почуття любові, поваги та взаєморозуміння вважає, що даний шлюб буде суперечити їх інтересам. Відповідачем [PERSON] було направлено на адресу суду клопотання про визнання рішення іноземного суду та копія заочного рішення Єйського міського суду від 12.08.2016 року у справі про розірвання шлюбу №2-367/2016 за позовом [PERSON] до [PERSON]. Позивач та представник позивача у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, шлюб просили розірвати. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 25.09.2010 укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1378 (а.с. 4). У вказаному шлюбі у сторін є спільна дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, представник позивача наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

У грудні 2017 позивач ПАТ «Родовід банк» звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що між банком та відповідачем 17.04.2008 укладено кредитний договір № 32.2/ІЖ-002.08.1 згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит на купівлю квартири на загальну суму 90 000,00 доларів США строком (терміном) до 17.04.2018 включно із процентною ставкою 12,5 %, а відповідач зобов'язався погашати кредит рівними частками в сумі 750, 00 дол. США щомісячно та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в строк (термін) до 10 числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця, наступного за звітним. Також позивач вказує, що сторони кредитного договору змінювали процентну ставку за користування кредитними коштами шляхом укладення додаткових угод. Однак відповідач, всупереч Цивільного кодексу України, умов кредитного договору, належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого, станом на 24 жовтня 2017 року, утворилась заборгованість за кредитом та процентами в сумі 30 995, 10 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості та процентів по кредиту в сумі 123 759, 43 доларів США, 3% річних від суми простроченого кредиту та прострочених процентів по кредиту в сумі 1 629, 55 доларів США. У зв'язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 156 384, 08 доларів США та судові витрати. Ухвалою суду від 11 січня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання в приміщенні суду на 22 березня 2018 року о 11 годині 30 хвилин; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 01 березня 2018 року; роз'яснено учасникам справи, що вони можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається на веб-сторінці на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною адресою http://sv.ki.court.gov.ua/fair/; в підготовче судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі. 22 березня 2018 року справа знята з розгляду та призначена до розгляду в приміщенні суду на 25 квітня 2018 року о 09 годині 00 хвилин. У підготовче засідання з'явився представник позивача, який заявлені вимоги підтримав, вказав суду на докази щодо обґрунтування заявлених позовних вимог. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, у підготовче засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв'язку із неявкою відповідача, судом вирішено оголосити перерву у підготовчому засіданні та призначено справу до розгляду в приміщенні суду на 12 липня 2018 року о 14 годині 00 хвилин. Відповідач та представник позивача у підготовче засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому суд вважає можливим провести підготовче судове засідання в їх відсутності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про визнання недійсним їх шлюбу, зареєстрованого 26 червня 2013 року Солом'янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1119. На обґрунтування позову вказав, що шлюб є фіктивним, оскільки був укладений відповідачем без наміру створення сім'ї та набуття прав і обов'язків подружжя. Про це свідчить низка обставини, а саме: відповідач ввела позивача в оману заявивши, що виховує двох дітей свого брата, однак в подальшому з'ясувалося, що це її діти; після повернення позивача з Білорусі, відповідач переховувалась від нього, не даючи змоги побачитись з їх спільною дитиною; на даний час у відповідача народилася четверта дитина від іншого чоловіка. В підготовчому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, а представник відповідача заявив про визнання позову у повному обсязі. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Заслухавши учасників справи та вивчивши письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовою підставою для задоволення позову є положення частини 2 статті 40 Сімейного кодексу України, відповідно до яких шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав і обов'язків подружжя. Отже враховуючи, що представник відповідача, який не обмежений у повноваженнях щодо визнання позову, безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.08.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмільницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 134. Подружжя має дочку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися два роки тому. З 2015 р. сторони не ведуть спільного господарства та не проживають однією сім'єю. Основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, поглядів на життя, побут і виховання дочки та відсутність взаєморозуміння. На даний момент дочка проживає з позивачем. За таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є недоцільним і неможливим. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.07.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1046. Подружжя має дочку [PERSON], [INFO] Спільне життя сторін не склалося внаслідок неспівпадіння поглядів на сім'ю, шлюб та сімейні відносини, у зв'язку з чим між ними часто виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина. За час перебування у шлюбі у їх відносинах проявилась неприязнь, фактично вони стали чужими один одному, примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу дочка буде проживати з позивачем. До підготовчого засідання позивач доповнила позов вимогою про відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON]. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, а від відповідача - про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяв по суті справи вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на шлюб і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, що є основою шлюбу. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.12.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис № 386. Спільних дітей у сторін немає. З початку жовтня 2016 р. стосунки між сторонами зіпсувалися, зникли почуття взаєморозуміння, любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені з серпня 2017 р., з того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За таких обставин відновлення сімейних відносин неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та її дочки від першого шлюбу. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Сторони просили провести судове засідання у їх відсутність. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяв сторін вбачається, що понад рік їх сім'я існує лише формально: разом вони не проживають, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Спільних дітей у сторін немає. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.02.2011 р. У шлюбі у сторін дітей немає. Позивач зазначив, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначив, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спільне життя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Ні позивач ні відповідач в судове засідання не з'явились. До початку розгляду справи позивач надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 15.02.2011 р. у виконкомі Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської обл., зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., а/з № 05 (а.с. 10). У шлюбі у сторін дітей немає. Сторони з листопада 2014 р. не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім'ю. Відповідач залишившись на території АРК прийняла громадянство країни-агресора - РФ У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Згідно ст. 141 ЦПК України із позивача на користь держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.07.1989 р. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] Позивач зазначив, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначає, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спільне життя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Вказує, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом із відповідачем. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання так і не з'явилась. Оскільки позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач судом належним чином повідомлялась про судовий розгляд, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 30.07.1989 р. у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 3751.(а.с. 6). [INFO] р. народилася [PERSON] (а.с. 10), і батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] На даний час сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім'ю. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2006 р. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] Позивач зазначив, що стосунки з відповідачкою не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спору щодо утримання дитини та поділу майна між сторонами немає. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб. Ні позивач, ні відповідач в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надали суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Також зазначили, що підтримують заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 17.11.2006 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., а/з № 2259 (а.с. 4). 15.11.2010 р. народився [PERSON], і батьками дитини є [PERSON] та [PERSON].(а.с. 5). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім'ю. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved