Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У грудні 2013 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 4373,45 грн. та судовий збір у розмірі 229,4 грн. Заочним рішенням суду від 28.02.2014 р. позовні вимоги задоволено. Ухвалою суду від 30.07.2014 р. скасовано заочне рішення та справу призначено до розгляду у загальному порядку. У серпні 2014 р. представник позивача надав уточнену позовну заяву, змінивши лише прізвище відповідача з «Галан» на «Гніденко». В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 23.05.2008 р. ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «КБ «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 003-20108-230508. Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюти України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН - код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до договору. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4373,45 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до п. 2.1. моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць, у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/абр овердрафтом. Станом на 31.10.2013 р. відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Відповідач повідомлялася про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ТОВ «КБ «Дельта», однак на даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена. Таким чином, станом на 31.10.2013 р. за відповідачем по укладеному з ТОВ «КБ «Дельта» кредитному договору № 003-20108-230508 від 23.05.2008 р. існує заборгованість на загальну суму 4373,45 грн., яка складається з: - тіло кредиту: 4373,45 грн.; - прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; - заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; - заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позові просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти задоволення позову та просила застосувати строки позовної давності до зазначених правовідносин. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 23.05.2008 р. між ТОВ «КБ «Дельта» та [PERSON] укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 003-20108-230508, відповідно до якого банк надав кредит шляхом відкриття держателю відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000 грн. та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3500 гривень (а.с. 6-7). Відповідно до п. 1.2 вищевказаного Договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав платіжну картку, а також ПІН-код до картки. Позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Кредитні кошти та власні кошти використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані відповідачем у суб'єктів господарювання, зняття готівки. Виконання своїх перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до п. 2.1 договору моментом надання позивачем кредиту є день здійснення операцій за допомогою картки або день отримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені позивачем, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів,нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Розрахунком заборгованості за кредитним договором доведено, що відповідач - позичальник [PERSON] - не виконувала свої зобов`язання по кредитному договору з листопада 2008 року( а.с.14-16). З доданих до позовної заяви розрахунків заборгованості вбачається, що станом на 31 жовтня 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 4373грн.45 копійок , в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 4373 гривні 45 копійок, - прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; - заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; - заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Таким чином, суд вважає підтвердженими твердження позивача про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором у зазначеному розмірі ; проте права позивача судовому захисту не підлягають у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З пункту 5.2. Договору вбачається, що цей договір набирає чинності з дня його укладення Сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим Договором, тобто строк виконання в договорі не визначений. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пункт 3.6 Договору передбачає, що держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими обов'язкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Із розрахунку ціни позову вбачається, що позивачу - Банку в листопаді 2008 року було відомо про невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, а тому з цього моменту у позивача виникло право на пред'явлення позовної вимоги до відповідача. Згідно п. 5.16 договору у всьому, що не врегульовано Сторонами у цьому Договорі, Сторони керуються чинним законодавством України. Частиною 3 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, не надав до суду заяви про поновлення строку позовної давності та пояснення причин пропуску цього строку, а відповідач наполягає на застосуванні позовної давності до спірних правовідносин, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] про застосування строків позовної давності підлягає задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed