Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору позики від 29.10.2015 на підставі неналежного виконання позикодавцем [PERSON] умов договору, зокрема п.3.6. В обґрунтування позову зазначила, що між нею та відповідачем було укладено договір позики, проте останній не виходить на зв'язок, не заявляє претензій, заяв, стягнень, не надає розрахунків із врахуванням отриманих коштів та ін., що може призвести до її великих збитків на що вона не розраховувала при укладенні договору. В ході судового розгляду позивач змінювала предмет позову, проте в подальшому від такої зміни відмовилась та в судовому засіданні просила задовольнити позов у його початковій редакції. Представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оголосивши та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що 29.10.2015 між сторонами було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Клименко Д.Б., відповідно до умов якого позикодавець передав, а позичальник прийняв гроші у сумі 257192,39 грн., що на день укладення договору становило еквівалент 10601,50 доларів США, які позичальник зобов'язується повернути позикодавцю не пізніше 01.05.2016. Згідно з п.3. договору про кожен факт повернення позики позикодавець надає позичальнику власноруч написану ним розписку про отримання грошей. Пунктом 4 договору встановлено, що у разі несвоєчасного повернення грошей за цим договором позичальник сплачує позикодавцю за кожен день прострочення неустойку у розмірі 1% від позиченої суми. Відповідно до п.8. договору позичальник в забезпечення своєчасного виконання зобов'язання, що випливає з цього договору, зобов'язується передати позикодавцю в іпотеку належну їй квартиру під номером [ADDRESS]. 01.12.2015 сторонами підписано розписку про те, що відповідач отримав від позивача на виконання умов договору повернення позики у сумі 6180 грн., що є еквівалентом суми 250 доларів США. 22.03.2016 сторонами підписано розписку про те, що відповідач отримав від позивача на виконання умов договору повернення позики у сумі 17225 грн., що є еквівалентом суми 650 доларів США. За правилами ст. ст. 629, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду свою заяву від 21.11.2016 № 4825/0214 адресовану відповідачу через Шосту Київську державну нотаріальну контору, в якій просить повідомити розмір заборгованості станом на 21.11.2016. Разом з тим, суд вважає, що така заява не є доказом наявності обставин, які були б підставою для розірвання договору позики відповідно до положень ст. 651 ЦК України. Більше того, в матеріалах справи наявні заяви відповідача до позивача через приватного нотаріуса КМНО Клименка Д.М. з вимогою повернути борг за договором позики від 05.05.2016 № 64/02-24 та від 24.11.2016 № 184/02-24. Враховуючи те, що в ході судового розгляду стороною позивача не було доведено суду, не надано належних та допустимих доказів істотного порушення відповідачем умов спірного договору, то суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позову з мотивів наведених в ньому. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed