Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернуласядо суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, Вказуючи на те, що 05 липня 2008 року року між нею тавідповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя, з відповідачем, у них не склалося на грунті взаємних непорозумінь, небажання рахуватись з інтересами один одного; почуття любові та поваги один до одного ними втрачено; шлюбні відносини між ними фактично припинено протягом шести місяців; спільне господарство вони не ведуть, а тому, враховуючи, що подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, звернуласядо суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб розірвати. Позивач, будучи належно повідомленою про день час та місце розгляду справи, 15 січня 2015 року подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить малолітнього сина залишити проживати з нею, прізвище не змінювати. Відповідач, будучи належно повідомленим про день час та місце розгляду справи, 05 січня 2015 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти залишення дитини з матір'ю не заперечує (а.с. 12). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 05 липня 2008 року між сторонами у виконавчому комітеті Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] актовий запис № 14, видане 29 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01 квітня 2010 року виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 8, від спільного шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON] (а.с. 5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Між сторонами досягнуто згоди про те, що син - [PERSON] буде проживати разом з [PERSON] Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved