Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору №KTXRRX89979967 від 29.09.2007 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 2275 грн. 20 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.03.2009 року. 08.02.2013 року [PERSON] помер, станом на його дату смерті заборгованість за кредитним договором становить 8139 грн. 46 коп. та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 690 грн. 40 коп., заборгованості по процентам у розмірі 3555 грн. 15 коп., заборгованістю за комісією в сумі 273 грн. 00 коп., заборгованість за пенею у розмірі 3620 грн. 91 коп. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON], з якої позивач просить стягнути зазначену суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності № 3734-К-Н-О від 04.09.2015 року(а.с.28) не зявився, справу просить розглянути у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.4). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила (а.с.38). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №KTXRRX89979967 від 29.09.2007 року, місце мешкання останнього відповідно до договору зазначено за адресою: м. Словянськ, вул. Київська, 44 (а.с.6), відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2275 грн. 20 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.03.2009 року. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. 08.02.2013 року [PERSON] помер (а.с.18). Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], суд виходить з наступного. Так, згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З частини 3 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд, приймає до уваги доводи позивача, стосовно того, що [PERSON], постійно проживала разом з [PERSON], оскільки вони підтверджуються копією її паспорту(а.с.17), а саме: дата місце проживання останньої зареєстровано за адресою: [INFO] 22.09.1989 року, а дата отримання паспорту вказана 18 вересня 2012 року. З відповіді Першої Словянської державної нотаріальної контори від 05.12.2014 року наданої позивачу вбачається, що спадкоємці померлого [PERSON] з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця не була заведена (а.с.23). Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, відповідач не відмовилась від спадщини у передбачений ч.3 ст. 1268 ЦК України, строк, що становить 6 місяців. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Станом на дату смерті позичальника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №KTXRRX89979967 від 29.09.2007 року становить 8139 грн. 46 коп. та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 690 грн. 40 коп., заборгованості по процентам у розмірі 3555 грн. 15 коп., заборгованістю за комісією в сумі 273 грн. 00 коп., заборгованість за пенею у розмірі 3620 грн. 91 коп. (а.с.5). У звязку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з [PERSON]. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1218 грн. 00 коп.(а.с.31), також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved