Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту з відповідача на суму 7 465, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 березня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 972127247 на суму 5 000, 00 грн зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська карта № [NUMBER] ). 14 квітня 2019 року строк платежу за договором закінчився, а відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув кредит, не сплатив проценти. Станом на 29 серпня 2019 року заборгованість відповідача за договором кредиту склала: сума кредиту 5 000, 00 грн, проценти за користування кредитом - 15, 00 грн, пеня - 2 470, 00 грн, а всього 7 465, 00 грн. При цьому позивачем було зазначено, що відповідачем було сплачено в добровільному порядку в рахунок сплати заборгованості за договором 20,00 грн. Ухвалою судді від 27 вересня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 04 листопада 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що в заявці, яку надав позивач у додатках до позовної заяви інформація не відповідає дійсності, а саме: зазначений ІР-адрес 193.104.16.20 з якого шахраї оформили кредитний договір, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Колоденка. Вищезгаданий населений пункт знаходиться на відстані 128 км від смт. Томашгород де він прописаний та проживає. У с. Колоденка жодного разу не був. Номер мобільного телефону [NUMBER] через який оформленно кредит невідомий, ніколи їм не користувався, електронну пошту [INFO] також не реєстрував та не використував. [PERSON] для виплат № [NUMBER] не користується з моменту її відкриття. Відповідач зазначив, що офіційно працює у ТОВ «Київбудрезерв» (код ЄДРПОУ 37176868) з 18.03.2019 р. До компанії «Голуб» відношення не мав і не має, якщо така взагалі існує. Зареєстрований за адресою проживання: [ADDRESS] із 25 липня 2004 року, а не 31 серпня 2004 року. Паспорт виданий Рокитнівським РВ УМВС України в Рівненській області 25 жовтня 2004 року, а не Рокитнівським PC УДМС України в Рівненській області 26 жовтня 2004 року. Тобто шахраї, які заволоділи його персональними даними допустили велику кількість неточностей при оформленні на нього кредиту. Кредитні кошти від ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», які були переведенні на його банківську картку № [NUMBER] - 15.03.2019 року одразу через 4 хвилини переведенні шахраями на зашифрований електронний гаманець (виписку про рух коштів 15.03.2019-16.03.2019 р. за карткою [NUMBER] додав). Також зазначив, що про кредитний договір, який невідомі особи шахрайським шляхом оформили на нього дізнався лише 18 жовтня 2019 року після отримання ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/48078/19- ц. Жодних телефонних дзвінків та смс-сповіщень, інших відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися не отримував. 25 жовтня 2019 року написав письмову заяву до Рокитнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення невідомих осіб, які шахрайським способом заволоділи його персональними даними та відкрили кредит на інтернет сайті «Манівео» на 5 000, 00 грн. За даним фактом Рокитнівським ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області відкрито кримінальне провадження № 12019180190000548. Так, як договір про надання кредиту №972127247 ним не укладався, вважає, що пред`явлення позовних вимог в розмірі 7 465, 00 грн до нього є необґрунтованими. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Судом встановлено, що 15 березня 2019 року сторонами укладено договір № 972127247 про надання кредиту на суму 5 000, 00 грн зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська карта № [NUMBER] ), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та пеню у розмірі 1,3 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 5 000, 00 грн відповідачу (позичальнику) підтверджується платіжним дорученням № 5707 від 15 березня 2019 року. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин 1, 2 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 29 серпня 2019 року заборгованість відповідача за договором кредиту склала: сума кредиту 5 000, 00 грн, проценти за користування кредитом - 15, 00 грн, пеня - 2 470, 00 грн, а всього 7 465, 00 грн. При цьому позивачем було зазначено, що відповідачем було сплачено в добровільному порядку в рахунок сплати заборгованості за договором 20,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не своєчасно виконує умови договору у добровільному порядку, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті суми кредиту, процентів за користування ним та проценти за прострочення терміну повернення грошей, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини третьої ст. 12, частини першої, шостої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприймає критично доводи сторони відповідача про те, що йому не було відомо про укладення кредитного договору, а його паспортні дані використані шахраями з приводу чого він звернувся до правоохоронних органів, оскільки під час укладення договору відповідачем вводились точні реквізити його банківської картки, на яку надійшли кредитні грошові кошти. При цьому суд враховує, що для подальшої транзакції щодо переводу грошових коштів на інший рахунок потрібен індивідуальний пароль банківської картки, який має бути відомий виключно її володільцю. До моменту укладення кредитного договору відповідач не звертався до банківської установи чи до правоохоронних органів щодо втрати чи викрадення документів, банківської картки з метою заблокування картки. Неправильно зазначені у договорі анкетні данні відповідача висновків суду не спростовують, оскільки так дії можуть мати на меті ухилення від виконання зобов`язання. Матеріали справи не містять доказів повного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Розмір суми заборгованості наданий позивачем відповідачем у встановленому законом порядку не спростований. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1 921, 00 грн.

Outcome: approved