Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з останнього на свою користь щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2013 року народження в розмірі 1500 грн та [PERSON] , 2018 року народження в розмірі 1500 грн, починаючи від 19.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1500 грн до досягнення молодшою донькою трьох років. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2019 року подружжя проживає окремо. Вихованням та утриманням дітей займається мати, відповідач у свою чергу маючи можливість сплачувати аліменти матеріальної допомоги своїй дружині та дітям не надає, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 23.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти обставин викладених у позовній заяві, позовні визнав частково, погодився сплачувати аліменти по 1500 грн на кожну дитину та 1000 грн на утримання своєї дружини. Вказав, що інших осіб на його утриманні немає. Судом встановлено, що з 27.11.2012 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб на 4 а.с.). Також встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження на 2, 3 а.с.). Не заперечувалось відповідачем, що діти проживають разом із матір`ю. До правовідносин, які виникли, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, а також, стан здоров`я, матеріальне становище [PERSON] , визнання позову відповідачем, суд вважає позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини суд керується принципами справедливості та розумності, враховує потреби дружини, можливості відповідача, та вважає, що до статнім розміром будуть аліменти у розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення молодшою дитиною трьох років. Відповідно до с. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1536,80 грн, так як позивач була звільна від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: partial