Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 970,00 грн щомісячно починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2005 по 28.05.2021. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач стверджує, що щомісячно витрачає на утримання дитини 9 940,00 грн. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. Ухвалою суду від 10.09.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №756/13440/21, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, вимоги позову підтримує, просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2021 у справі №756/4931/21 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с. 4). Як убачається із матеріалів справи сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1499 (а.с. 5). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У частині 1 ст. 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України). Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Зважаючи на вказане, та виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 4 970,00 грн щомісячно, з їх подальшою відповідною індексацією. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують. Питання щодо стягнення судового збору суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved