Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся із позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 52 257 грн. 67 коп., яка утворилась за період з серпня 2012 року по вересень 2013 року та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON], як власник квартири [ADDRESS], та його колишня дружина [PERSON], яка зареєстрована та проживає разом із дітьми у даній квартирі, не виконують своїх зобов'язань щодо оплати своєчасно та в повному обсязі отриманих ними житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у [PERSON] та [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 52 257 грн. 67 коп. Це спричиняє мешканцям та власникам інших квартир будинку певні перешкоди та проблеми у своєчасності отримання в повному обсязі усіх житлово-комунальних послуг, оскільки через накопичення боргів в ОСББ «Резиденція Тимірязєвська» перед постачальниками комунальних послуг, останні можуть зупинити надання таких послуг. Заборгованість просить стягнути в солідарному порядку, оскільки право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON], а розподіл спільного сумісного майна подружжя на частки, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2012 у справі № 2-4071/11, якою визнано мирову угоду сторін, на момент звернення з відповідним позовом до суду не зареєстровано у встановленому законом порядку та не було розділення особового рахунку на сплату житлово-комунальних послуг між відповідачами. В судовому засіданні представник позивача Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Резиденція Тимірязєвська» - Берьозкіна Ю.В. повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові. У письмових поясненнях зазначила, що колишнім подружжям [PERSON] не було надано документів, які визначають домовленість між ними щодо сплати обов'язкових платежів за отримані житлово-комунальні послуги після розірвання шлюбу та поділу спільного сумісного майна подружжя. На даний момент позивачу не були подані відповідачами документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності з виділеними частками у натурі відповідно до мирової угоди, тому позивач вважає відповідачів у справі спільними сумісними власниками майна - квартири [ADDRESS]. З огляду на те, що між відповідачами не розподілена сплата за житлово-комунальні та інші послуги, що отримуються ними, вони повинні нести солідарну відповідальність перед позивачем. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] підтримала заперечення від 05.11.2013 подані через канцелярію суду, та зазначила, що не погоджується з доводами, викладеними у позовній заяві, вважає, що оскільки позивач перерахував та вніс зміни в рахунки на сплату ним житлово-комунальних послуг, враховуючи його частку 50%, дані рахунки були ним сплачені, підтвердженням чого є відповідні платіжні доручення (долучені до матеріалів справи), відтак він в силу положень ст. 360 ЦК України та ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» не має зобов'язань перед позивачем у сплаті боргу за житлово-комунальні послуги у заявленому розмірі. Відповідач [PERSON] подала у письмовому вигляді заперечення, та зазначила, що з вимогами позовної заяви не погоджується, у зв'язку з тим, що між сторонами було досягнуто усної домовленості по сплаті платежів за житлово-комунальні послуги. Колишній чоловік [PERSON] надав свою згоду у судовому засіданні під час поділу спільного майна подружжя. Особовий рахунок, на який нараховуються комунальні платежі за квартиру [ADDRESS], відкрито саме на ім'я [PERSON] В свою чергу, на час розгляду даного спору [PERSON] не має відкритого особового рахунку в ОСББ «Резиденція Тимірязєвська», у зв'язку із чим позовні вимоги до неї вважає безпідставними. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.10.2009 власником квартири [ADDRESS] загальною площею 306,10 кв.м., є [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, ОСББ «Резиденція Тимірязєвська» є балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку [ADDRESS], що підтверджується Статутом ОСББ, відповідно до якого завданням ОСББ «Резиденція Тимірязєвська» є належне утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання (а.с. 9-16). Відповідно до довідки Форми-3, виданою ОСББ «Резиденція Тимірязєвська» 03.10.2013 № 03/13, у квартирі [ADDRESS] проживають та прописані 4 особи, а саме: [PERSON] (власник), [PERSON] (колишня дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син), зазначені особи мешкають у цій квартирі з 12.11.2009. Власником особового рахунку на цю житлову площу є громадянин [PERSON]. Дана квартира придбана під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, у зв'язку із чим у процесі поділу спільного сумісного майна подружжя [PERSON], ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2012 визнано мирову угоду сторін, за якою в порядку поділу спільного сумісного майна сторін за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності і виділено їм у власність кожному окремо по 1/2 частки квартири [ADDRESS] та при продажу квартири - грошові кошти у сумі 1/2 кожному від загальної вартості проданої квартири. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зазначена норма Закону прописана у статуті ОСББ «Резиденція Тимірязєвська», відповідно до якої члени об'єднання зобов'язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Частиною 8 ст. 22 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по відповідних рахунках у примусовому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з наданою позивачем довідкою вих. №? 7/10 від 07.10.2013 заборгованість, яка рахується за квартирою [ADDRESS] за наступні послуги: холодне, гаряче водопостачання, водовідведення, центральне опалення, плата за утримання будинку та прибудинкової території, а також за утримання підземного паркінгу по затвердженим тарифам, складає 52 257 грн. 67 коп. На запит суду від 23.12.2013 була надана належним чином завірена копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2012 у цивільній справі № 2-4071/11, з якої вбачається, що питання розподілу витрат на утримання квартири, що включають житлово-комунальні та інші послуги, що надаються ОСББ «Резиденція Тимірязєвська» відповідачам, у справі вирішено не було. Враховуючи наявність даного спору, суд приходить до висновку, що сторонами не було досягнуто згоди щодо розподілу витрат зі сплати вартості отриманих житлово-комунальних та інших послуг. Як зазначається позивачем, відповідачами у справі не надавалися документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності з виділеними частками у натурі відповідно до мирової угоди, у зв'язку з чим між відповідачами не була розподілена сплата за житлово-комунальні та інші послуги. Доказів протилежного відповідач [PERSON] не надав, в свою чергу, посилання його представника в запереченнях на позов, що позивач перерахував та вніс зміни в рахунки на сплату ним житлово-комунальних послуг, враховуючи його частку 50%, дані рахунки були ним сплачені, не приймаються до уваги судом, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач не володів інформацією про відсутність домовленості між колишнім подружжям з приводу порядку оплати ними вартості отриманих житлово-комунальних та інших послуг. Заключення з кожним із них договорів з відкриттям окремих особових рахунків на сплату вартості житлово-комунальних та інших послуг у встановленому порядку відповідно до розміру їхньої частки у праві власності на квартиру [ADDRESS], не відбулося. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги заснований на законі та є обґрунтованим. Судові витрати розподіляються відповідно до норм ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved