Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 2013 року належить квартира [ADDRESS]. Зазначала, що у вказаній квартирі зареєстрована її онука [PERSON], [INFO], яка не проживає у квартирі з серпня 2016 року, місце проживання якої їй невідоме, оскільки вони зв'язок не підтримують, інтересу до житла відповідачка не проявляє. Позивачка стверджувала, що відповідачка не проживає у належній їй квартирі понад рік, а вона не має матеріальної можливості сплачувати комунальні послуги за особу, яка в квартирі не проживає. Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою №25, в будинку №9, по вул. Запорізькій, у м. Одесі; встановити порядок виконання рішення суду, за яким, в разі набрання ним законної сили, воно стане підставою для зняття з реєстрації місця проживання [PERSON], [INFO], у квартирі [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, також просила суд не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, про що надала суду заяву (а.с. 21). Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила суд їх задовольнити у повному обсязі, про що надала суду заяву (а.с. 22). Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачка на стадії підготовчого провадження звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 21 лютого 2013 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 4-4звор.). Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] 21 лютого 2013 року було зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом (а.с. 5). Технічний паспорт квартиру [ADDRESS] виданий на імя [PERSON] (а.с. 6-7) Згідно паспорту громадянина України серії КМ №281657, виданого 16 лютого 2005 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в [INFO] (а.с. 23-24) Судом встановлено, що відповідачка є онукою позивачки. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка вже понад рік в квартирі [ADDRESS] не проживає. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідачка відсутня в квартирі понад один рік без поважних причин. Враховуючи наведене, позовні вимоги про визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою №25, в будинку №9, по вул. Запорізькій, у м. Одесі підлягають задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Враховуючи наведене, рішення суду, яке набрало законної сили, є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання, з підстав чого вимоги позивачки в частині встановлення порядку виконання рішення суду, за яким, в разі набрання ним законної сили, воно стане підставою для зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 640,00 грн., які сплачені позивачкою при зверненні до суду (а.с. 1). На підставі ст. ст. 15, 16, 391, 405 ЦК України,

Outcome: partial