Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

У грудні 2019 року Ірпінський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в якому зазначав, що на виконання положень Законів України «Про зайнятість населення» та « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивачем надано статус безробітного [PERSON] на підставі її особистої заяви про надання статусу безробітного. В день взяття на облік фахівцем Ірпінського МЦЗ на [PERSON] створена персональна картка особи, яка звернулась до центру зайнятості. 21.02.2019 року [PERSON] призначена допомога по безробіттю, а 01.04.2019 року припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з початком зайнятості громадянки. Однак, відповідач під час перебування в статусі зареєстрованого безробітного умисно не виконала свої обов`язки як застрахованої особи, а саме приховала факт працевлаштування та перебування в трудових відносинах, внаслідок чого нею безпідставно та надлишково отримано допомогу по безробіттю. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення Закону, позивач просив суд Стягнути з [PERSON] [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер картки платників податків - [NUMBER] на користь Ірпінського міського центру зайнятості, грошові кошти в розмірі - 9879.43 грн., як безпідставно, надлишково та незаконно виплачену матеріальну допомогу. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги зазначені у позові підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, відзиву на позовну заяву до суду не подала. За письмовою згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення ( незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі виходячи з наступного. За правилами ст. 43 Закону України « Про зайнятість населення», статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстроваого місця проживання чи перебування. Згідно ч. 2 ст. 44 цього Закону, зареєстрований безробітний зобов`язаний, серед іншого, інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 36 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Як вбачається з матеріалів справи на виконання положень Законів України « Про зайнятість населення» та « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивачем надано статус безробітного [PERSON] на підставі її особистої заяви про надання статусу безробітного. В день взяття на облік фахівцем Ірпінського МЦЗ на [PERSON] створена персональна картка особи, яка звернулась до центру зайнятості. 21.02.2019 року [PERSON] призначена допомога по безробіттю, а 01.04.2019 року припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з початком зайнятості громадянки. Однак, відповідач під час перебування в статусі зареєстрованого безробітного умисно не виконала свої обов`язки як застрахованої особи, а саме приховала факт працевлаштування та перебування в трудових відносинах, внаслідок чого нею безпідставно та надлишково отримано допомогу по безробіттю. Дані обставини підтверджують доказами наявними в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні загалом. Відповідно до ч. 3 ст. 36 закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» , сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved