Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У грудні 2018 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, а у разі її навчання - до його закінчення. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, в якій остання позовні вимоги змінила в частині стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], просила суд стягнути з останнього аліменти у твердій грошовій сумі, а саме: у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, також позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, за останнім відомим місцем реєстрації про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 19 лютого 2019 року позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки після досягнення їх сином - [PERSON], [INFO] повноліття, в разі його навчання - до його закінчення, було залишено без розгляду, у зв'язку із відповідною заявою [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182,183 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про його народження серії [NUMBER] вказаний відповідач - [PERSON]. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально в добровільному порядку сина не утримує, що змусило позивачку звернутися до суду з зазначеним позовом. Ці обставини відповідачем не спростовані. Проаналізувавши надані докази, враховуючи, що дитина знаходяться на утриманні матері, а батько добровільно допомоги на її утримання не надає, зважаючи на становлений законом обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, не порушує інтереси дитини, її право на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку дитини та є достатнім для її утримання, а тому позов слід задовольнити. У відповідності із ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved