Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова із позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, третя особа [PERSON] , про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії. У позовній заяві просить визнати незаконним розрахунок заборгованості № 58775 від 22.08.2019 року, що виданий МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області з серпня 2008 по липень 2019 року про стягненя аліментів з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 300 грн. щомісяця; та просила зобов2язати державного виконавця, на виконання якого знаходиться виконавче провадження, здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів у розмірі не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за період до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» (до 08.07.2017 року), та з 08 липня 2017 року не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зобов`язати державного виконавця здійснювати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у розмірі не менше ніж мінімум встановлений законом для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального гарантованого розміру аліментів є підставою визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення. Вказує, що зроблений державним виконавцем розрахунок свідчить про недотримання державним виконавцем вимог ст.ст. 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження» та невиконання покладених на нього обов`язків щодо стягнення аліментів в мінімальному гарантованому розмірі. Посилається на те, що законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вважають позов необґрунтованим та повністю заперечують проти його задоволення. Зазначають, що відділ виконавчої служби не приймав будь-яких рішень, які позивач просить визнати незаконними, та вказують що оскільки вони є державним органом у сфері публічно-правових відносин, то спір вирішується за правилами адміністративного судочинства. Щодо позовних вимог також вказують, що у виконавчому документі чітко визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі та не передбачено стягнення аліментів не менше мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначає, що внесення змін до чинного законодавства щодо визначення мінімального розміру стягуваних на одну дитину аліментів не є підставою для зміни розміру аліментів, призначених (стягнутих) на підставі рішень судів, постановлених до набрання цими змінами чинності. Вказує, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Представник позивача адвокат Погосян В.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та надані письмові пояснення, у яких заперечували проти задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства. Також повідомили про те що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29.01.2020 року позов Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до [PERSON] , про стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з [PERSON] кошти сплаченої тимчасової державної допомоги дітям в сумі 28 696, 28 грн. на розрахунковий рахунок Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради для подальшого їх перерахування до Державного бюджету України (тимчасова допомога дітям). Так, з рішення суду вбачається що Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради зверталися до суду із позовом про стягнення грошових коштів, в якому зазначили, що на їх обліку перебувала [PERSON] , як одержувач тимчасової допомоги на дитину, сина [PERSON] , [INFO] , батько якого - відповідач по справі [PERSON] ухиляється від сплати аліментів. У зв`язку із цим, [PERSON] за період з 01.07.2013 р. по 30.06.2018 р. отримала допомогу в розмірі 28696,28 грн. Вважає, що задоволення позовних вимог у даній справі призведе до подвійного притягнення його до юридичної відповідальності. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Судом установлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.10.2008 по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів шлюб між сторонами розірвано; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 300,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - 01.08.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. 03.11.2008 року Ленінським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 2-3785/08, який на теперішній час перебуває на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] , актовий запис № 04 від 12.02.2009 року. Як слідує з розрахунку заборгованості по аліментах від 22 серпня 2019 року №58775 виданого державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Гук В.В., заборгованість по виконавчому листі №2-3785/08 від 03.11.2008 року, який видано Ленінським районним судом м. Харкова на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. щомісячно. 29 серпня 2019 року представник стягувача звернулась з письмовою заявою на ім`я начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області у якій просила перерахувати суму заборгованості по сплаті аліментів у розмірі не нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів визначений законодавством для дитини відповідного віку. 11.09.2019 року на її звернення було надано відповідь № 62728 , в якій, начальник відділу державної виконавчої служби Дилбарян А.А. зазначив, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду у твердій грошовій сумі, та стягувач може звернутися із заявою про проведення індексації відповідно до закону. Розмір аліментів, визначених та стягнутих на підставі рішення суду, може бути змінений виключно на підставі іншого рішення суду. Згідно частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У даній справі, аліменти на утримання дитини (2007 року народження) стягнуто у твердій грошовій формі - 300 грн. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання», яким частину другу статті 182 СК України викладено а такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28 серпня 2018 року, частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, згідно якого виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зазначив про те, що законодавством, а саме частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що починаючи з 28 серпня 2018 року виконавець повинен стягувати з боржника аліменти на утримання дитини у розмірі, не меншому, ніж мінімальний гарантований розмір, передбачений СК України. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Посилання третьої особи на те, що задоволення позовних вимог у даній справі призведе до подвійного притягнення його до юридичної відповідальності, оскільки виплата тимчасової допомоги матері дитини була в подальшому стягнута з нього, безпідстані, оскільки взагалі стосуються іншого періоду.

Outcome: partial