Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У вересні 2021 року представник позивача АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] на підставі анкети-заяви від 03.08.2018 року, було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 30000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним засобом якого є платіжна картка Monobank. Банк виконав взяті на себе зобов`язання, однак, відповідач умови укладеного між сторонами договору належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 24.05.2021 р. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 24395,07 грн., яка складається із: 24395,07 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом. З огляду на те, що відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, банк вимушений звернутись до суду та просить стягнути із відповідача на користь позивача в примусовому порядку зазначену суму заборгованості, а також судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2021 року, було вирішено перейти до розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, вказавши, що дійсно отримала від банку кредитні кошти, однак, на даний час має скрутне матеріальне становище, на утриманні перебуває малолітня дитина, однак, вона буде вживати заходи щодо погашення боргу частинами. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наведеної явки сторін. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом установлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 03.08.2018.2020 року відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг, звернулась до позивача із анкетою-заявою, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг. Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. На підставі укладеного договору, відповідач отримала кредит в сумі 30000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на станом на 24.05.2021 р. становить суму в розмірі 24395,07 грн., яка складається із: 24395,07 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом. В ході розгляду справи відповідач визнала факт отримання від банку кредитних коштів, та вказала про наявність заборгованості з огляду на скрутне матеріальне становище та наявності на її утриманні малолітньої дитини. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним із банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, відповідачем було визнано позовні вимоги, а відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved