Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення дитиною навчання - 30.06.2015 р., та на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення дитиною навчання - 30.06.2017 р. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та оплату навчання, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та додатково зазначила, що [PERSON] та [PERSON] навчаються на денній формі навчання та потребують значних витрат. А оскільки позивачка, працюючи вихователем у дитячому садку і отримуючи заробітну плату у розмірі 1700,00 грн., та маючи ще двох дітей від іншого шлюбу, повністю несе витрати по сплаті комунальних послуг по утриманню дітей, а діти в свою чергу самостійно отримувати дохід змоги не мають, просить задовольнити її вимоги в повному обсязі. [PERSON] проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що він також несе витрати по сплаті комунальних послуг, є інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2961,49 грн. та сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 300,00 грн. щомісячно з 29.03.2011 р. Оскільки він не має змоги надавати матеріальну допомогу на оплату навчання дітей, просить відмовити у задовленні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб, укладений 09.10.1993 р. між [PERSON] та [PERSON]., було розірвано про що Відділом реєстрації актів громадінського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 19.04.2002 р. зроблено актовий запис № 400 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 3) та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи зазначену статтю можна дійти висновку, що аліментне зобов'язання - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність юридичних фактів: По-перше, продовження навчання дочкою, сином після досягнення ними повноліття. Відповідно до довідки від 06.10.2014 р. № 31 Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання (а.с.7). Відповідно до довідки від 01.11.2014 р. № 27 Вищого професфійного училища № 33 м. Києва [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання (а.с. 8). По-друге, недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку-23 років. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не досягли 23-річного віку. По-третє, потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Потреба у матеріальній допомозі означає брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи. Уявляється, що потреба повнолітніх синів у матеріальній допомозі має визначатися згідно з прожитковим мінімумом, встановленим законом. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1218,00 грн. Із пояснень позивача [PERSON] отримує стипендію у розмірі 230,00 грн., а [PERSON] - 700,00 грн. По-четверте, наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу. Згідно пенсійного посвідчення [NUMBER], відповідач є інвалідом ІІІ групи (а.с. 18) та згідно довідки Управління Пенсійного Фонду України у Києво-Святошинському р-ні № 1033 від 18.09.2013р. отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2961,49 грн. (а.с. 19). Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 19.05.2011 р. з [PERSON] стягуються аліменти а утримання сина - [PERSON], [INFO] р. у розмірі 300,00 грн. з усіх видів його заробітку. Починаючи з 29.03.2011 р. та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20). Отже, з статті 199 СК України випливає, що сукупність усіх юридичних факторів аліментного зобов»язання утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов»язання. Проте, у разі відсутності хоча б одного з наведених вище факторів аліментне зобов»язання, пов»язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Таким чином суд вважає, що у даному випадку відсутній юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов»язання, оскільки у відповідача не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітніх дітей які навчаються, а тому і відсутні підстави для стягнення із [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON].

Outcome: dismissed