Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

У грудні 2018 року позивач ТОВ\~«Кей-Колект» через свого представника звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №\~11256236000 від 22.11.2008 у розмірі 52\~676,49\~дол.\~США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.11.2018 становить 1\~481\~201,37\~грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] , шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 788\~961,00\~грн; а також стягнути з відповідачів на користь ТОВ\~«Кей-Колект» суму судового збору у розмірі 11\~834,41\~грн. В обґрунтування позову зазначено, що 22.11.2007 [PERSON] уклав з АКІБ\~«УкрСиббанк» Договір кредиту №\~11256236000. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між відповідачами [PERSON] , [PERSON] та банком було укладено Іпотечний договір №\~3587 від 22.11.2007. Після чого, 12.12.2011 АКІБ\~«УкрСиббанк» відступив ТОВ\~«Кей-Колект», відповідно до Договору факторингу №\~1 свої права вимоги за зобов`язаннями за кредитним договором та договором іпотеки. Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлене ТОВ «Кей-Колект» та було зареєстровано у Державному реєстрі іпотеки. Іпотекодавець за кредитними зобов`язаннями [PERSON] померла [INFO] . Тому представник позивача просив суд, в рахунок погашення заборгованості у сумі 52\~676,\~49\~дол.\~США (що за офіційним курсом НБУ станом на 01.11.2018 становить 1\~481\~201,\~37\~грн) звернути стягнення на вищевказаний предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 788\~961,00\~грн. 22.01.2019 ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі. 23.05.2019 надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Індутного?Шматько\~С.\~М. на позовну заяву, яким представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечень зазначено, що до правовідносин сторін підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Крім того, відповідач не погоджується з розміром нарахованої позивачем заборгованості, а також вважає що оціночна вартість предмета іпотеки значно занижена, а сума заборгованості є неспівмірною із оціночною вартістю предмета іпотеки. Також відповідач вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, а саме спосіб, який визначено Законом України «Про іпотеку» як позасудовий. 24.06.2019 ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Також було призначено справу до судового розгляду по суті. 19.02.2020 від представника відповідача [PERSON] адвоката Індутного?Шматько\~С.\~М. надійшла заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивача, в обґрунтування якої зазначено, що банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який забезпечений іпотекою, ще у серпні 2009\~року, змінивши строк кредитування, і з цього моменту почав спливати строк позовної давності. 29.07.2020 ухвалою судді Єжова\~В.\~А. відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Шелест\~І.\~М. від слухання даної справи. 16.12.2020 ухвалою суду провадження у даній справі зупинено до вирішення\~по суті іншої цивільної справи 646/3299/19 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Кей-Колект», КП\~«Регістр-Сервіс» Первомайської міської ради Харківської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем. 05.03.2021 ухвалою Харківського апеляційного суду вищевказану ухвалу про зупинення провадження у справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, що у відповідності до ч.\~1 ст.\~223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] адвокат Індутного?Шматько\~С.\~М. подав клопотання про проведення судового засідання без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.11.2007 АКІБ\~«УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ\~«УкрСиббанк») та [PERSON] уклали договір споживчого кредиту №\~11256236000 на суму 40\~000,00\~дол.\~США, що на день укладення договору еквівалентно 202\~000,00\~грн. 22.11.2007 АКІБ\~«УкрСиббанк» з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] й [PERSON] , з іншої сторони, уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жамойда\~Г.\~М., зареєстрований в реєстрі за №\~3587, яким в забезпечення виконання [PERSON] кредитних договорів №\~11256236000 від 22.11.2007 та №\~11256248000 передано в іпотеку Банку двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.06.2006 реєстр.\~№\~9?06?254090?282 належала [PERSON] , [PERSON] й [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 26.08.2010 рішенням Червонозаводського районного суду м.\~Харкова у справі №\~2?604/10 за позовом АКІБ\~«УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] й [PERSON] задоволено позовні вимога Банку та стягнуто на його користь з [PERSON] , [PERSON] й [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №\~11256236000 від 22.11.2007 у сумі 341\~883,77\~грн. 12.12.2011 між ПАТ\~«УкрСиббанк» та ТОВ\~«Кей?Коллект» укладено договір факторингу №\~1, яким Банк передав фактору права вимоги (згідно Додатку №\~1 до договору) до [PERSON] за кредитним договором №\~11256236000 від 22.11.2007. Також 12.12.2011 між ПАТ\~«УкрСиббанк» та ТОВ\~«Кей?Коллект» укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Саєнко\~Е.\~В., зареєстровано в реєстрі за №\~5207?5208, за яким відступлене право вимоги за договором іпотеки від 22.11.2007. 26.04.2017 виконавче провадження №\~31095271 про стягнення з [PERSON] (солідарно з [PERSON] та [PERSON] ) на користь ТОВ\~«Кей?Колект» заборгованості у сумі 343\~633,77\~грн закінчено на підставі п.\~3 ст.\~39 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку зі смертю боржника [PERSON] 15.09.2017 ТОВ\~«Кей?Коллект» звернувся до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] , що була зареєстрована в книзі вхідної кореспонденції за №\~838/01?16 та заведена спадкова справа №\~260/2017. Відповідно до довідки?розрахунку залишку заборгованості боржника [PERSON] за договором №\~11256236000 від 22.11.2007 станом на 01.11.2018, складеної ТОВ\~«Кей?Коллект», заборгованість [PERSON] становить 52\~676,49\~дол.\~США (еквівалент 1\~621\~820,84\~грн),\~в тому\~числі основний\~борг у\~розмірі 35\~291,96\~дол.\~США (еквівалент 992\~368,69\~грн) та 17\~384,53\~дол.\~США (еквівалент 488\~832,68\~грн). Згідно Інформаційної довідки №\~169959569 від 11.06.2019 з Державного реєстру прав на нерухоме майно, 09.04.2019 право власності на спірну квартиру [ADDRESS] , було зареєстровано за ТОВ\~«Кей?Колект» на підставі договору факторингу №\~1 від 12.12.2011, договору про відступлення права вимоги №\~5207\~5208 від 12.12.2011, договору іпотеки №\~3587 від 22.11.2007. Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що у відповідачів [PERSON] та [PERSON] наявна заборгованість за кредитом перед ТОВ\~«Кей?Колект», підтверджена, зокрема, рішенням суду від 26.08.2010. Доказів погашення заборгованості відповідачами не надано, існування заборгованості не спростоване. Вказана кредитна заборгованість була забезпеченою іпотекою квартири [ADDRESS] . Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~33\~Закону України\~№\~898?IV\~«По іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч.\~1?2\~ст.\~36\~Закону №\~898?IV\~сторони іпотечного\~договору можуть\~вирішити питання\~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~шляхом позасудового\~врегулювання на\~підставі договору.\~Позасудове врегулювання\~здійснюється згідно\~із застереженням\~про задоволення\~вимог іпотекодержателя,\~що міститься\~в іпотечному\~договорі,\~або згідно\~з окремим\~договором між\~іпотекодавцем і\~іпотекодержателем про\~задоволення вимог\~іпотекодержателя,\~що підлягає\~нотаріальному посвідченню,\~який може\~бути укладений\~одночасно з\~іпотечним договором\~або в\~будь-який\~час до\~набрання законної\~сили рішенням\~суду про\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.\~1 ст.\~38 Закону №\~898?IV якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Перевіряючи наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, суд зазначає наступне. На момент розгляду судом даної справи судом, з 19.04.2019, право власності на спірну квартиру [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної власності за позивачем - іпотекодержателем (ТОВ\~«Кей?Колект»). Тобто, в процесу розгляду судом даної справи за позовом іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку, вимоги іпотекодержателя були задоволені в позасудовому порядку та ним уже набуто право власності на предмет іпотеки. Станом на момент розгляду справи право власності ТОВ\~«Кей?Колект» не скасовано, рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за ТОВ\~«Кей?Колект» є чинним, відтак при прийнятті рішення суд виходить із правовідносин, що існують на момент розгляду справи, виходячи із презумпції правомірності рішення про державну реєстрацію права власності, яке на даний момент є чинним, в судовому порядку не скасоване. Таким чином, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з тих обставин та подій, які мають місце під час розгляду справи судом першої інстанції. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 24.03.2021 у справі №\~201/12487/16?ц, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що «оскільки банк звернув стягнення в позасудовому порядку після відкриття провадження у справі, то це не є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.\~2 ч.\~1 ст.\~255 ЦПК України. З огляду на викладене, з урахуванням того, що на предмет іпотеки вже звернено стягнення та зареєстровано право власності за АТ «Альфа-Банк», тому в позові ПАТ\~«Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно відмовити». Крім того, процедура продажу предмета іпотеки, передбачена ст.\~38 Закону №\~898?IV, може бути застосована як спосіб задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки і в судовому порядку (про що суд згідно з абз.\~5 ч.\~1 ст.\~39 Закону має вказати у судовому рішенні про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки), і у позасудовому порядку (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Позивач ТОВ «Кей-Колект» просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 788\~961,00\~грн. Відповідно до розділу 5 Договору іпотеки від 22.11.2007 сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке здійснюється одних з наступних засобів звернення стягнення на Предмет іпотеки: передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленого Законом України «Про іпотеку»; отримання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі продажу від імені Іпотекодержателя на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Позасудове врегулювання може бути застосовано Сторонами в будь-який момент звернення стягнення на Предмет іпотеки, але в будь-якому разі лише до моменту набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на Предмет іпотеки. З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 по справі №\~310/11024/15?ц звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному ст.\~38 Закону, можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному ст.\~38 Закону, є неналежним способом захисту. Відповідно до п.\~4.2.3 п.\~4.2. договору іпотеки №\~3587 від 22.11.2007 сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі позасудового врегулювання відповідно до розділу 5 договору. Як вказувалося вище, розділ 5 договору іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання, зокрема, отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь?якій особі на підставі договору купівлі?продажу від імені іпотекодавців на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити ще й у зв`язку з тим, що позивачем обраний спосіб захисту свого права (спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки), який сторони договору іпотеки погодили як позасудовий. Відмовляючи у задоволенні позову по цій справі суд також враховує правову позиції Верховного Суду у постанові від 13.05.2020 у справі №\~686/20582/19?ц, відповідно до якої логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті п.\~2 ч.\~1 ст.\~255 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10.04.2019 у справі №\~456/647/18 (провадження №\~61?2018св19), від 13.05.2020 у справі №\~686/20582/19?ц (провадження №\~61?1807св20), від 09.09.2020 у справі №\~750/1658/20 (провадження №\~61?9658св20), від 09.04.2021 у справі №\~2-364/12 (провадження №\~61?17763св19). Інші доводи відповідача про те, що відповідач не погоджується з розміром нарахованої заборгованості за кредитом та з оціночною вартістю предмета іпотеки, визначеної позивачем, а також вважає неспіввісною суму заборгованості за кредитом із оціночною вартістю предмета іпотеки можуть бути предметом розгляду в рамках спору щодо відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки (ціною за якою іпотекодержатель набув право власності на предмет іпотеки) та звичайною ціною на нього, або іншого спору щодо наслідків застосування іпотекодержателем позасудової процедури звернення стягнення на іпотечне майно. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з вищевказаними обставинами, підстав для застосування судом позовної давності, про що було заявлено представником відповідача, немає. При цьому суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі. Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed