Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У грудні 2017 року до Василівського районного суду звернулося ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ВСП Василівського РЕМіз позовом до [PERSON] У позовній заяві зазначено, що 30 листопада 2011 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (з 01.02.2017р. - ПАТ «Запоріжжяобленерго») в особі ВСП Василівського РЕМ та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією №20000012/19184. Умовами п.1 Договору передбачено обов'язок Позивача забезпечувати надійне постачання електричної енергії Відповідачу, а Відповідач зобов'язаний оплачувати Позивачу вартість одержаної (спожитої) електричної енергії відповідно до умов Договору. Згідно п.42 ПКЕЕН та п.9.5 договору споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. За період часу з 01 березня 2017 року по 01 листопада 2017 року відповідач спожив 3641 кВт/год. електроенергії, що у грошовому еквіваленті складало 3845 грн. 01 коп. Однак в порушення вищенаведених вимог ПКЕЕН та умов договору відповідачка не проводила оплату в повному обсязі (за вказаний період сплачено лише 318,54 грн.), що призвело к виникненню заборгованості у розмірі 3526,47 грн. До теперішнього часу вказана заборгованість не оплачена. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу за спожиту електроенергію 3526 грн. 47 коп. та суму сплаченого судового збору 1600 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнила позовні вимоги, оскільки, 12 грудня 2017 року відповідачкою сума основного боргу сплачена у повному обсязі, а також частково сплачено судовий збір у розмірі 400 грн., а тому представник позивача просить стягнути з відповідачки суму судового збору у розмірі 1200 грн. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася без поважних причин, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, повістки про виклик до суду поверталися до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано. У зв'язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною\~2 ст. 6 ЦК України \~передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані \~цими актами. Судом встановлено, що 30 листопада 2011 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (з 01.02.2017р. - ПАТ «Запоріжжяобленерго») в особі ВСП Василівського РЕМ та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією №20000012/19184. Умовами п.1 Договору передбачено обов'язок Позивача забезпечувати надійне постачання електричної енергії Відповідачу, а Відповідач зобов'язаний оплачувати Позивачу вартість одержаної (спожитої) електричної енергії відповідно до умов Договору. Згідно п.42 ПКЕЕН та п.9.5 договору споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. За період часу з 01 березня 2017 року по 01 листопада 2017 року відповідач спожив 3641 кВт/год. електроенергії, що у грошовому еквіваленті складало 3845 грн. 01 коп. Однак в порушення вищенаведених вимог ПКЕЕН та умов договору відповідачка не проводила оплату в повному обсязі (за вказаний період сплачено лише 318,54 грн.), що призвело к виникненню заборгованості у розмірі 3526,47 грн. При подачі до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у відповідності до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою у розмірі 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент звернення із позовом до суду, складав 1600 грн. На теперішній час, після звернення із позовом до суду, вказана заборгованість оплачена у повному обсязі, а також частково сплачено судовий збір у розмірі 400 грн. Залишилась невідшкодована сума сплаченого судового збору у розмірі 1200 грн. Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст.526, ч.1 ст.527, ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України - зобов'язання повинно бути виконане належним чином, належною стороною та у строк встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню невідшкодована частина судового збору в сумі 1200 грн.

Outcome: approved