Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

у вересні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 23 049,71 грн., моральну шкоду у розмірі 30 000 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 10 жовтня 2019 року приблизно о 09 год. 00 хв. на перехресті Столичного шосе та вул. Генерала Матикіна в м. Києві, з вини водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Шевроле» державний номер [NUMBER] , проїжджаючи перехрестя, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Міцубісі», що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання пасажиру автомобіля «Шевроле» державний номер [NUMBER] , [PERSON] тілесних ушкоджень у вигляді: забій м?яких тканин грудної клітини, закритої травми грудної клітини, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рвано-розсіченої рани правої вилицевої та підочної ділянок обличчя. У зв?язку із чим позивач перебувала у період з 10.10.2019 року по 05.11.2019 року на лікуванні. Витрати позивача на лікування склали 7 134,71 грн. Крім того, позивач в подальшому вимушена була лікувати забито-рвану рану на своєму обличчі, витрати на яке склали 8 435 грн. за видалення рубців і шрамів після рвано-розсіченої рани вилицевої та підочної ділянок обличчя, та 7 480 грн. - за лікування шрамів та рубців на обличчі. Крім отого, позивач вказує на те, що останній завдано моральну шкоду, що виявилась у наявності шраму на обличчі після дорожньо-транспортної пригоди, що постійно викликає негативні емоції, оскільки останнє постійно звертає на себе увагу оточуючих. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.09.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З?ясовано відсутність відзиву на позов. Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку повідомлявся про день та час розгляду справи, однак поштові направлення повернулись до суду без вручення адресату у зв?язку із відсутністю останнього за адресою місця проживання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні у справі докази, суд надходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2019 року приблизно о 09 год. 00 хв. на перехресті Столичного шосе та вул. Генерала Матикіна в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Шевроле» державний номер [NUMBER] , пасажиром в якій перебувала [PERSON] . Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , який, керуючи автомобілем марки «Шевроле» державний номер [NUMBER] , проїжджаючи перехрестя, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Міцубісі». Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру [PERSON] завдано тілесних ушкоджень. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі закрито у зв?язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Таким чином, наявність винних дій відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 10.10.2019 року, внаслідок якої позивачу [PERSON] завдано тілесних ушкоджень, встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина друга цієї статті визначає, що збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Специфіка відшкодування завданої здоров`ю шкоди полягає в тому, що об`єктом відшкодування є не сама зазначена шкода, а майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди. До таких втрат законодавець відносить: а) заробіток (дохід), втрачений потерпілим внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; б) додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Цей перелік є орієнтовним і у випадку, коли потерпілий має ще й інші втрати, які пов`язані з відповідним ушкодженням здоров`я, то він має право вимагати і їх відшкодування. З матеріалів цивільної справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10.10.2019 року, позивач [PERSON] отримала наступні тілесні ушкодження: забій м?яких тканин грудної клітини, закритої травми грудної клітини, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рвано-розсіченої рани правої вилицевої та підочної ділянок обличчя. У зв?язку із отриманими тілесними ушкодженнями у період з 10.10.2019 року по 05.11.2019 року, позивач [PERSON] перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Вказані обставини стверджуються: копією виписки з карти виїзду швидкої медичної допомоги № 504 А від 10.10.2019 року; копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого Кагарлицької центральної районної лікарні від 20.02.2020 року, копією виписки із амбулаторної карти хворого Кагарлицької центральної районної лікарні; копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого Київської обласної клінічної лікарні 11.10.2019 року, а також копіями листків непрацездатності за вказаний вище період. Згідно наданих фіскальних чеків та квитанцій, витрати позивача [PERSON] на ліки склали 7 134,71 грн. Крім того, 19.12.2019 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 1219/19/01 про надання косметологічних послуг, відповідно до якого позивач [PERSON] отримала наступні послуги: консультацію щодо оновлення клітинної структури та цілісності тканин шкіри обличчя, видалення рубців і шрамів після рвано-розсічної рани вилицевої та підочної ділянок, отриманої в результаті травмування, вартістю 200 грн.; лікування шраму та процедуру колагеназу, вартістю 1700 грн.; лікування шраму та лікування судинних зірочок, вартістю 1200 грн.; лікування шраму, вартістю 900 грн.; шліфування шраму, лікування шраму, вартістю 1980 грн.; шліфування шраму, вартістю 1640 грн.; шліфування шраму, вартістю 815 грн. Всього, згідно актів приймання-передачі наданих послуг та квитанції від 19.12.2019 року, позивачем за вказані послуги з видалення рубців і шрамів сплачено 8 435 грн. Крім того, позивачем [PERSON] понесено витрати у розмірі 7 480 грн., за медичні послуги на лікування обличчя, що стверджується квитанціями № 0.0.1754126452.1 від 01.07.2020 року та № 0.0.1754131276.1 від 01.07.2020 року. Таким чином, з матеріалів цивільної справи вбачається, що витрати позивача на лікування склали всього 23 049,71 грн. За змістом частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 частини другої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття нею вчинених стосовно неї самої або членів її сім`ї чи близьких родичів протиправних дій (бездіяльності), що досягло певних психотравмуючих факторів: відчуття фізичного болю чи душевних страждань (відчуття хвилювання, занепокоєння, пригнічення, зміна життєвого укладу тощо). Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України). Справедливістю є оптимальний баланс інтересів осіб, з урахуванням засад розумності і добросовісності. Справедливість механізму відшкодування моральної шкоди передбачає надання права на застосування зазначеного способу захисту цивільних прав і інтересів у випадках, коли з огляду на суть порушених немайнових прав застосування всіх інших засобів юридичного впливу не забезпечує мінімізації завданих особі немайнових витрат ефективніше, ніж таке відшкодування моральної шкоди. Суд виходить з того, що спричинені позивачу [PERSON] тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.10.2019 року з вини відповідача [PERSON] , потребували тривалого лікування, перенесення операцій на обличчі, вказане спричинило наявність шраму на обличчі, що призвело до тяжких фізичних та моральних страждань, кардинально змінило її спосіб життя, у тому числі на майбутнє. З урахуванням зазначених вище обставин, засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved