Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на повнолітню дочку [PERSON], [INFO], на період її навчання у Чернігівському національному технологічному університеті, посилаючись на те, що відповідач не несе витрат, пов'язаних з навчанням дочка, хоча відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України також повинен надавати матеріальну допомогу останньому. У судове засідання позивач не з»явилася, надавши письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. За відсутності всіх учасників судового розгляду, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20 березня 2007 року (а.с. 4). Від спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 6), яка є студенткою Чернігівського національного технологічного університету денного відділення, термін навчання якого з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошові сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання іншим з батьків. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що у зв'язку з навчанням повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає. При визначенні розміру аліментів судвідповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище особи на користь якої стягуються аліменти, фізичну можливість дочки, як працездатної особи, додатково здійснювати своє утримання за рахунок стипендії та іншого доходу, можливості надання утримання позивачем, яка є працездатною особою, можливості надання утримання відповідачем, і з урахуванням вимог розумності та справедливості вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дочку у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення дочкою навчання - 30 червня 2022 року. Так як позивач звільнена від сплати судового збору, останній у розмірі 704,80 грн відповідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved