Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним №б/н від 03 грудня 2010 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 03 грудня 2010 року між позивачем, та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач порушив узгоджений сторонами кредитного договору порядок погашення заборгованості, позивач просив задовольнити пред'явлені вимоги. Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, у квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання нікчемним кредитного договору №б/н від 03 грудня 2010 року укладеним між [PERSON] та ПАТ «КБ «ПриватБанк». В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що при укладанні вказаного договору порушено процедуру його укладання, та на те, що згоди на його укладання не було надано. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач в судовому засіданні проти первісного позову заперечував, просив у задоволенні його вимог відмовити. Зустрічний позов з викладених в ньому підстав підтримав та просив задовольнити. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог первісного позову з огляду на наступне. Відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом відповідно до укладеного договору № б/н від 03 грудня 2010 року. Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків закритого акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ «КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується пунктами 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг; де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до пункту 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті позивача, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті позивача, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується пунктом 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і пункті 5.8 правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ «КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредиту розмірі, встановленому Договором. Згідно з пунктом 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Статтями 526, 527, 530 ЦК України обумовлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Пунктом 6.6 Умов закріплено, що надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно пункту 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до пункту 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно частини 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до пункту 5.6 «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає списувати збудь якого рахунку відкритого в Банку вчасності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Пунктом 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» встановлено, що за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позивача позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі пункту 5.3 «Умов га правил надання банківських послуг», Банк має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно пункту 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до пункту 5.7 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Згідно пункту 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати каргу недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі нього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Статтею 599 ЦК України обумовлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач за первісним позовом станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість - 77 625,80 грн., яка складається з наступного: 7 044,20 грн. - заборгованість за кредитом; 62 758,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) 3 672,66 грн. - штраф (процентна складова). На даний час Відповідач за первісним позовом продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ «КБ «ПриватБанк». Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі нього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Оскільки факт порушення відповідачем умов кредитного зобов'язання знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, первісні позовні вимоги про стягнення вищевказаних сум підлягають задоволенню. Разом з тим, вимоги зустрічного позову не підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями частини першої статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що 03 грудня 2010 року [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно з якою [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, тарифів ПАТ КБ «Приват Банк», що розміщені в мережі Інтернет, які складають договір банківського обслуговування № б/н від 03 грудня 2010 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України яка визначає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує його волю до настання відповідних наслідків передбачених кредитним договором. Кредитний договір було укладено 03 грудня 2010 року, а отже, з моменту його укладення пройшло 7 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить й про те, що позичальник знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. В даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну. Підписавши Анкету-Заяву [PERSON] підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Згідно зі статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 207 ЦК України в редакції, яка діяла на час укладення договору поруки та кредитного договору, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Крім того, суд враховує положення, що згідно з частиною другою статті 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Отже, суд приходить до висновку про задоволення вимог первісного позову про стягнення заборгованості та відмову у задоволенні зустрічного позову про визнання кредитного договору нікчемним. Враховуючи, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved