Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У грудні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася Кременчуцька місцева прокуратура в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області з цивільним позовом до [PERSON] - про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. В позовній заяві зазначено, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24.11.2017 року, у звязку з примиренням потерпілого з обвинуваченим, було закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України. При цьому, позов Кременчуцької місцевої прокуратури заявлений в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON]. на загальну суму 3630,67 грн. залишено без розгляду. В ході судового розгляду встановлено, що 22.09.2014 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, в світлий час доби, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався зі швидкістю 70 км/год по автомобільній дорозі Кременчук Власівка у напрямку від м. Кременчука Полтавської області поза межами населеного пункту. В цей час по автомобільній дорозі Ялинці Кіндрівка рухався автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Оскільки перед перехрестям автомобільних доріг Ялинці Кіндрівка та Кременчук Власівка по напрямку руху автомобіля [NUMBER], на той момент були відсутні дорожні знаки пріоритету, водій [PERSON] за візуальними ознаками визначив дане перехрестя, як перехрестя рівнозначних доріг, та виїхав на автомобільну дорогу Кременчук Власівка, повернувши праворуч. В цей час водій [PERSON], рухаючись по дорозі, позначеній дорожнім знаком 1.23.1 Прилягання другорядної дороги з правого боку, що, відповідно до вимог п.1.10 Правил дорожнього руху України, є головною, виявивши небезпеку для руху, всупереч вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля [NUMBER], [PERSON], який знаходився в кабіні автомобіля на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітини і хребта з переломами 5-го і 6-го ребер праворуч, крайового перелому тіла 6-го шийного хребця, переломів остистих відростків 6-го і 7-го шийних та 1-3 грудних хребців, набряку мяких тканин, синців і ран на голові, які, згідно висновку судово медичної експертизи № 166 від 13.02.2015 року, утворились від дії тупих, твердих предметів, можливо, у вказаний період часу, про що свідчить їх характер і локалізація, та по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоровя. Згідно висновку комплексної судової транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи № 1146/1147 від 15.05.2015 року: Місце зіткнення автомобілів [NUMBER], та Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER], знаходилося в межах осипу дрібних уламків скла, ґрунту і дрібних уламків пластикових деталей та частинок фарби та кінця сліду гальмування лівого переднього колеса автомобіля [NUMBER], тобто у поперечному напрямку на відстані порядку 5,3 м від правого краю проїзної частини дороги та на відстані 16,4 м до дальньої межі примикання другорядної дороги по напрямку руху автомобіля [NUMBER], тобто на зустрічній для нього смузі руху. Водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] при наявності дорожнього знаку 1.23.1, встановленого по напрямку його руху, в разі виникнення небезпеки для руху повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] при відсутності дорожнього знаку 1.23.1, встановленого по напрямку його руху, в разі виникнення небезпеки для руху повинен був діяти відповідно до вимог п.16.2 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] при наявності дорожнього знаку 1.23.1, встановленого по напрямку його руху, при виявленні небезпеки для руху у вигляді транспортного засобу, що виїздить з другорядної дороги на головну, повинен вживати заходи до зниження швидкості руху аж до зупинки, тобто діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В умовах місця події водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] мав технічну можливість зупинитися до місця зіткнення шляхом гальмування, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, і тим самим уникнути пригоди. В умовах місця події дії водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] не відповідали вимогам п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. З вказаними тілесними ушкодженнями [PERSON] 22.09.2014 був госпіталізований до нейрохірургічного відділення Третьої міської лікарні м. Кременчука, де на його лікування з 22.09.2014 по 10.10.2014 включно, згідно довідки головного лікаря, витрачено 3630,67 грн. Органами досудового розслідування дії [PERSON] кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вина [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України повністю доведена, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12014170220001014. Таким чином, між злочинними діями [PERSON] та перебуванням потерпілого [PERSON] на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Третьої міської лікарні м. Кременчука, є причинний зв'язок. На підставі вищевикладеного просили суд ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON], на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області: ГУДК м. Кременчука Полтавської області, код платежу 24060300 р/р 31414544700008 в ГУДК м. Кременчука Полтавської області, МФО 831019, кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи в сумі 3630,67 гривень. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідно до ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24.11.2017, у звязку з примиренням потерпілого з обвинуваченим, було закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України. При цьому, позов Кременчуцької місцевої прокуратури заявлений в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON] на загальну суму 3630,67 грн. залишено без розгляду. В ході судового розгляду встановлено, що 22.09.2014 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, в світлий час доби, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався зі швидкістю 70 км/год по автомобільній дорозі Кременчук Власівка у напрямку від м. Кременчука Полтавської області поза межами населеного пункту. В цей час по автомобільній дорозі Ялинці Кіндрівка рухався автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Оскільки перед перехрестям автомобільних доріг Ялинці Кіндрівка та Кременчук Власівка по напрямку руху автомобіля [NUMBER], на той момент були відсутні дорожні знаки пріоритету, водій [PERSON] за візуальними ознаками визначив дане перехрестя, як перехрестя рівнозначних доріг, та виїхав на автомобільну дорогу Кременчук Власівка, повернувши праворуч. В цей час водій [PERSON], рухаючись по дорозі, позначеній дорожнім знаком 1.23.1 Прилягання другорядної дороги з правого боку, що, відповідно до вимог п.1.10 Правил дорожнього руху України, є головною, виявивши небезпеку для руху, всупереч вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля [NUMBER], [PERSON], який знаходився в кабіні автомобіля на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітини і хребта з переломами 5-го і 6-го ребер праворуч, крайового перелому тіла 6-го шийного хребця, переломів остистих відростків 6-го і 7-го шийних та 1-3 грудних хребців, набряку мяких тканин, синців і ран на голові, які, згідно висновку судово медичної експертизи № 166 від 13.02.2015 року, утворились від дії тупих, твердих предметів, можливо, у вказаний період часу, про що свідчить їх характер і локалізація, та по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоровя. Згідно висновку комплексної судової транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи № 1146/1147 від 15.05.2015 року: Місце зіткнення автомобілів [NUMBER], та Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER], знаходилося в межах осипу дрібних уламків скла, ґрунту і дрібних уламків пластикових деталей та частинок фарби та кінця сліду гальмування лівого переднього колеса автомобіля [NUMBER], тобто у поперечному напрямку на відстані порядку 5,3 м від правого краю проїзної частини дороги та на відстані 16,4 м до дальньої межі примикання другорядної дороги по напрямку руху автомобіля [NUMBER], тобто на зустрічній для нього смузі руху. Водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] при наявності дорожнього знаку 1.23.1, встановленого по напрямку його руху, в разі виникнення небезпеки для руху повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] при відсутності дорожнього знаку 1.23.1, встановленого по напрямку його руху, в разі виникнення небезпеки для руху повинен був діяти відповідно до вимог п.16.2 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] при наявності дорожнього знаку 1.23.1, встановленого по напрямку його руху, при виявленні небезпеки для руху у вигляді транспортного засобу, що виїздить з другорядної дороги на головну, повинен вживати заходи до зниження швидкості руху аж до зупинки, тобто діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В умовах місця події водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] мав технічну можливість зупинитися до місця зіткнення шляхом гальмування, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, і тим самим уникнути пригоди. В умовах місця події дії водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] не відповідали вимогам п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. З вказаними тілесними ушкодженнями [PERSON] 22.09.2014 був госпіталізований до нейрохірургічного відділення Третьої міської лікарні м. Кременчука, де на його лікування з 22.09.2014 по 10.10.2014 включно, згідно довідки головного лікаря, витрачено 3630,67 грн. Органами досудового розслідування дії [PERSON] кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вина [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України повністю доведена, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12014170220001014. Таким чином, між злочинними діями [PERSON] та перебуванням потерпілого [PERSON] на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Третьої міської лікарні м. Кременчука, є причинний зв'язок. Відповідно до положень ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ст.56 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого, що складає 3630 гривень 67 копійок. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved