Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] предявила позов до [PERSON], державного реєстратора комунального підприємства «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району про визнання за нею право приватної власності на надбудову - другий поверх будівлі магазину по вул.Миру, 8 у м.Старокостянтинові загальною площею 261,7 кв.м., в тому числі: 9) сходова клітина 10,7 кв.м.; 10) торгова зала 177,7 кв.м.; 11) коридор 23,6 кв.м.; 12) кабінет 11,8 кв.м.; 13) кабінет 5,8 кв.м.; 14) кімната відпочинку 8,7 кв.м.; 15) вбиральня 2,3 кв.м.; 16) умивальник 1,8 кв.м.; 17) побутове приміщення 3,5 кв.м.; 18) склад 4,0 кв.м.; 19) склад 11,8 кв.м. та прибудову до першого поверху будівлі магазину загальною площею 65,4 кв.м; визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району [PERSON] від 25 листопада 2016 року (з відкриттям розділу) індексний номер 32562459. В обґрунтування позову посилалась на те, що 6 грудня 2005 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу [PERSON], 1/2 частки будівлі магазину по вул.Миру,8 в м.Старокостянтинові загальною площею 180,9 кв.м. У даному магазині знаходились наступні приміщення: 1) тамбур 3,5 кв.м.; 2) торговий зал 30,5 кв.м.; 3) кладова 5,3 кв.м.; 4) вбиральня 2,6 кв.м.; 5) котлова 3,0 кв.м.; 6) коридор 14,2 кв.м.; 7) щитова 1,6 кв.м.; 8) склад 28,0 кв.м.; 9) кімната персоналу 7,4 кв.м.; 10) торговий зал 84,8 кв.м. 06 квітня 2007 року вона та [PERSON] купили у Старокостянтинівської міської ради земельну ділянку площею 355 кв.м. для обслуговування вказаного магазину, про що було укладено відповідний договір, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу [PERSON] На підставі вказаного договору їм обом було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯД №005521. У квітні 2008 року вони як співвласники прийняли рішення поліпшити спільне нерухоме майно, шляхом добудови другого поверху та складського приміщення. Рішенням виконкому Старокостянтинівської міської ради від 24.04.2008р. №220 п.9 їм було надано дозвіл на добудову другого поверху та складського приміщення до будівлі магазину. Так як відповідач більшість часу проживає за межами України в Італії, усі організаційні та фінансові питання будівництва вирішувала позивач особисто та за власні кошти. В 2008 році нею було замовлено Проект надбудови 2-го поверху та добудови складського приміщення до будівлі магазину, який виконав ПП [PERSON] і останній підготував кошторис на будівельні роботи в сумі 931\~324 грн. На початку 2009 року позивачем були замовлені і оплачені Технічний висновок за результатами обстеження будівлі магазину та заходи щодо надбудови другого поверху, Технічний висновок про стан будівельних конструкцій будівлі магазину та можливість надбудови другого поверху Хмельницького проектного інституту «Цивільпромбуд». У вересні 2009 року з вищевказаними документами вона ознайомила [PERSON] та повідомила що орієнтована вартість будівельних робіт буде близько 1\~000 000 грн. і половину вказаних коштів вона має також внести у поліпшення майна. Остання повідомила, що участі у будівництві вона брати не буде через відсутність коштів, проти будівництва не заперечує і на право власності на добудову і прибудову претендувати не буде. 22 вересня 2009 року [PERSON] звернулась з нотаріальною заявою до міського голови згідно якої просила внести зміни у рішення виконкому Старокостянтинівської міської ради від 24.04.2008р. №220 п.9 «Про дозвіл на будівництво» та надати дозвіл на добудову другого поверху та складського приміщення до будівлі магазину по вул.Миру,8 лише позивачу. На підставі даної заяви було внесено зміни до вищевказаного рішення виконкому від 08.10.2009р. №431 п.4. Позивач подала проект добудови на погодження у відділ містобудування та архітектури виконкому міськради та одержала Дозвіл на виконання будівельних робіт в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 12.01.2010р. №0018. Будівництво прибудови та надбудови тривало з 2010 року по 2015 рік, в тому числі будівельні роботи виконував ФОП [PERSON], якому вона більшість грошових коштів сплачувала у безготівковому порядку, а внутрішні роботи, в тому числі ремонт у приміщеннях проводився господарським способом та оплачувався будівельникам готівкою. 01.11.2016р. була видана Декларація про готовність обєкта до експлуатації серія ХМ №142162062310 та подано документи Державному реєстратору [PERSON] КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради на реєстрацію. 25.11.2016 року було зареєстровано право власності на будівлю магазину загальною площею 508 кв.м. - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 32562459 від 25.11.2016р. У вересні 2017 року позивач запропонувала [PERSON] викупити у неї її частку на першому поверсі будівлі. З цією метою вона звернулась до нотаріуса та показала документи на будівлю, але нотаріус повідомила, що згідно [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є співвласником 1/2 частки всієї будівлі площею 508 кв.м., в тому числі і добудови другого поверху та складського приміщення до будівлі магазину по вул.Миру,8, які позивач збудувала за власні кошти та власною працею. Після цього вона звернулась до державного реєстратора [PERSON] з вимогою надати розяснення чому належне їй майно зареєстроване за [PERSON] на що було повідомлено, що остання є співвласником в рівних частках земельної ділянки під будівлею, тому і будівля повинна була реєструватись згідно долей у земельній ділянці. Також реєстратор повідомила, що жодних змін до свого рішення вносити не буде і порадила звертатися за захистом своїх прав до суду або до [PERSON], щоб остання уклала договір про виділення частки. У свою чергу, [PERSON] також відмовилась укладати договір про виділення частки. Разом з тим, спірна будівля магазину має загальну площу 508 кв.м. та складається з двох поверхів. Площа першого поверху - 246,3 кв.м. Таким чином, площа прибудови, яку позивач добудувала до першого поверху становить 65,4 кв.м. Площа другого поверху, який позивач надбудувала становить 261,7 кв.м. Тому вона є одноосібним власником другого поверху будівлі магазину площею 261,7 кв.м. та прибудови до першого поверху, площею 65,4 кв.м. Решта приміщення першого поверху загальною площею 180,9 кв.м. перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, її право власності не визнається відповідачами, а тому позивач змушена звернутися до суду за захистом свого права. Також позивач вважає дії держреєстратора щодо реєстрації права власності на позивача та [PERSON] незаконними, оскільки при вчиненні реєстраційних дій не було перевірено дозвільних документів на будівництво, які оформлялися лише на позивача. Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 18 грудня 2017 року забезпечено позов [PERSON], шляхом накладення арешту на будівлю магазину по вул.Миру,8 у м.Старокостянтинові Хмельницької області загальною площею 508 м.к.в. У січні 2018р. [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON] про розподіл нежитлової будівлі магазину загальною площею 508 кв.м. по вул.Миру,8 у м.Старокостянтинові за варіантом: позивачу - [PERSON] виділити у власність перший поверх загальною площею 231.3 кв.м., що складається з комори - 3,0 кв.м.; торгової зали - 158 кв.м.; коридору - 14,2 кв.м.; побутового приміщення - 5,4 кв.м.; вбиральні - 2.9 кв.м.; паливної - 3.1 кв.м.; складу - 44.7 кв.м., відповідачу - [PERSON]В виділити у власність другий поверх загальною площею 261.7 кв.м.. що складається з: сходової клітини - 10,7 кв.м.; торгової зали - 177,7; коридору - 23.6 кв.м.; кабінету - 11,8 кв.м.; кабінету - 5,8 кв.м.; кімнати відпочинку - 8.7 кв.м.; вбиральні - 2,3 кв.м.; умивальника - 1,8 кв.м,; побутового приміщення - 3,5 кв.м.; складу - 4,0 кв.м.; складу - 11,8 кв.м., а сходову клітку першого поверху загальною площею 15.0 кв.м. залишити у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову посилалась на те, що 6 грудня 2005 року вона та [PERSON]\~уклали договір\~купівлі-продажу,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Старокостянтинівського\~райнотокругу [PERSON],\~згідно якого\~вона продала\~[PERSON]\~1/2\~частину магазину\~по вул.Миру,8\~у м.Старокостянтинові.\~На даній\~земельній ділянці\~розташовувалась одна\~цегляна будівля\~загальною площею\~180,9\~кв.м.\~та складалась\~з \~тамбура -\~3,5\~кв.м.;\~торгової зали\~-\~30,5\~кв.м.;\~кладовки -\~5,3\~кв.м.;\~вбиральні \~2,6\~кв м.;\~котельні -\~3,0\~кв.м.;\~коридору -\~14.2\~кв.м.;\~щитової \~1,6\~кв.м.;\~складу \~28,0\~кв.м.; кімнати персоналу - 7.4 кв.м.; торгової зали - 84.8 кв.м. Також ними, як співвласниками було викуплено в рівних частках у Старокостянтинівської міської ради земельну ділянку для обслуговування вказаного магазину, площею 355 кв.м. та отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯД №005521. У квітні 2008 року вони як співвласники дійсно прийняли рішення поліпшити їх спільне нерухоме майно, шляхом добудови другого поверху та складського приміщення. Рішенням виконкому Старокостянтинівської міської ради від 24.04.2008 року №220 п.9 їм було надано дозвіл на добудову другого поверху та складського приміщення до будівлі магазину. Також позивач зазначила, що вона тривалий час проживає в іншій державі - працює та заробляє кошти в Італії, а тому технічною документацією не мала змоги займатися і ці роботи проводив її брат - [PERSON] - чоловік [PERSON] Між ними була домовленість, що позивач фінансує усі роботи, а сім'я брата проводить технічну документацію, тому і цим вони займалися, однак домовленість постійно була, що будинок - приміщення, як до так і після завершення будівництва буде оформлено на дві рівні частини. Саме тому 01.11.2016р., коли було видано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації серія ХМ №142162062310 та подано документи Державному реєстратору [PERSON] і 25.11.2016р. було зареєстровано право власності на будівлю магазину загальною площею 508 кв.м. - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 32562459 від 25.11.2016р., згідно якого позивач та відповідач є рівними співвласниками будівлі по вул.Миру,8 м.Старокостятинові. Також, позивач зазначила, що вона погоджується з [PERSON] про ціну позову 1/2 частини магазину у розмірі 500 000 грн. Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 17 січня 2018 року забезпечено зустрічний позов [PERSON], шляхом накладення арешту на будівлю магазину по вул.Миру,8 у м.Старокостянтинові Хмельницької області загальною площею 508 м.к.в. Ухвалою судді Старокостянтинівського райсуду від 18 січня 2018 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вказаний зустрічний позов. Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 26 лютого 2018 року залучено третьою особою на стороні відповідача - [PERSON] без заявлення самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 13 квітня 2018 року провадження у справі зупинено у звязку з призначенням судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 18 травня 2018 року провадження у справі поновлено. Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 23 травня 2018 року провадження у справі зупинено у звязку з призначенням судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 02 липня 2018 року провадження у справі поновлено. Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 12 липня 2018 року провадження у справі зупинено у звязку з призначенням судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 18 жовтня 2018 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, з вищенаведених підстав та позивач доповнила, що вона не підписувала та не подавала 01.11.2016р. Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації серія ХМ №142162062310 та не подавала документи Державному реєстратору [PERSON] про реєстрацію право власності на будівлю магазину загальною площею 508 кв.м. в рівних частках за нею та [PERSON] Представник відповідача зустрічний позов не визнав, заперечив проти його задоволення через безпідставність позовних вимог, а зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити повністю. Третя особа на стороні відповідача - [PERSON] без заявлення самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] первісний позов не визнав, заперечив проти його задоволення, а зустрічний позов підтримав, не заперечував проти його задоволення. Також, [PERSON] доповнив, що добудова до магазину та другий поверх збудовано ним спільно з [PERSON] в період перебування у шлюбі з [PERSON], а тому він має право на 1/2 частку даного майна. Суд заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази у справи, прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню повністю, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав. Так, згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. А згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Так, судом встановлено, що 6 грудня 2005 року [PERSON] купила у [PERSON] 1/2 частку будівлі магазину загальною площею 180,9 кв.м., розташованого по вул.Миру,8 у м.Старокостянтинові Хмельницької області, про що було укладено було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] за р.№4161 (т.1 а.с.19-20). Як вбачається з даних технічного паспорту магазину, розташованого по вул.Миру,8 у м.Старокостянтинові Хмельницької області, на 6 грудня 2005 року - час укладення договору купівлі-продажу, до будівлі магазину входили наступні приміщення: 1) тамбур 3,5 кв.м.; 2) торговий зал 30,5 кв.м.; 3) кладова 5,3 кв.м.; 4) вбиральня 2,6 кв.м.; 5) котлова 3,0 кв.м.; 6) коридор 14,2 кв.м.; 7) щитова 1,6 кв.м.; 8) склад 28,0 кв.м.; 9) кімната персоналу 7,4 кв.м.; 10) торговий зал 84,8 кв.м. і загальна площа приміщення будівлі 180,9 кв.м. (т.1 а.с.16-18). Також 06 квітня 2007 року ПП [PERSON] та ПП [PERSON], у рівних частках кожна, купили у Старокостянтинівської міської ради згідно рішення 6 сесії ради від 15 вересня 2006 року №26 п.2 (т.2 а.с.9) земельну ділянку для обслуговування комерційного обєкту магазину за адресою: м.Старокостянтинів вул.Миру, 8 площею 355 кв.м. (всього земельних угідь 0,0355 га з них: землі під будівлями 0,0355га), кадастровий номер земельної ділянки 6810800000:04:018:0108, про що було укладено відповідний договір, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] за №749 (т.1.а.с.21). Як вбачається з даних платіжного доручення №7 від 12.03.2007р., грошові кошти в сумі 17180 грн. за купівлю вищевказаної земельної ділянки сплатила ПП [PERSON] (т.1 а.с.24). На підставі вищевказаного договору [PERSON] та [PERSON] 26 червня 2007 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯД №005521 (т.1 а.с.23). Відповідно до рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 14 лютого 2008 року №78 п.3 «Про надання дозволу на підготовку матеріалів попереднього погодження» [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження на добудову другого поверху та складського приміщення до будівлі магазину по вул.Миру,8 м.Старокостянтинів (т.2 а.с.12). Також судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 24 квітня 2008 року №220 п.9 «Про дозвіл на будівництво» [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на добудову другого поверху та складського приміщення до будівлі магазину по вул.Миру,8 м.Старокостянтинів (т.2 а.с.11). Як вбачається з заяви [PERSON] від 22 вересня 2009 року, посвідченої приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] за №1590, (т.1.а.с.21), остання звернулась до Старокостянтинівського міського голови з заявою про внесення змін у рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 24 квітня 2008 року №220 п.9 та викласти його у такій редакції: надати дозвіл [PERSON] на добудову другого поверху та тамбуру із сходинковою площадкою, та складського приміщення до власної будівлі магазину по вул.Миру,8. Дана заява обґрунтована [PERSON] тим, що вона не має можливості будуватися і фактично будується співвласник [PERSON] (т.1 а.с.13). На підставі вищевказаної заяви [PERSON], виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради 08 жовтня 2009 року прийнято рішення за №431 п.4, яким було внесено зміни до рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 24 квітня 2008 року №220 п.9 «Про дозвіл на будівництво» та викладено його постановляючу частину у такій редакції: надати [PERSON] дозвіл на добудову другого поверху, тамбуру із сходинковою площадкою та складського приміщення до власної будівлі магазину по вул.Миру,8 м.Старокостянтинові (т.2 а.с.10). У звязку з даним рішенням та для отримання погодження та дозволу проведення будівельних робіт, до відділу містобудування та архітектури виконкому Старокостянтинівської міської ради [PERSON] було подано проект добудови до магазину, виконаний ПП [PERSON] (т.1.а.с.164-192) та одержано Дозвіл на виконання будівельних робіт в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 12 січня 2010 року №0018 (т.1 а.с.223-224). Крім того, за замовленням позивача у 2009 року [PERSON] були виготовлені Технічний висновок за результатами обстеження будівлі магазину по вул.Миру,8 м.Старокостянтинів (т.1 а.с.205-222), відповідні дозволи на проведення будівельних робіт висновок Старокостянтинівської райСЕС №4 на проект будівництва від 22.01.2009р. (т.1 а.с.193), дозвіл №120 від 09.07.2009р. відділу з питань охорони, раціонального використання природних ресурсів та благоустрою виконкому Старокостянтинівської міської ради (т.1 а.с.194-195) та Технічний висновок про стан будівельних конструкцій будівлі магазину та можливість надбудови другого поверху Хмельницького проектного інституту «Цивільпромбуд» (т.1 а.с.196-204). Також судом встановлено, що оплату за проведення будівництва другого поверху та прибудови до першого поверху будівлі магазину по вул.Миру, 8 у місті Старокостянтинові здійснювала лише позивач [PERSON] Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, даними договору про здійснення будівництва від 26.11.2010р., укладеного між ПП [PERSON] та ПП «Династія Проджект» (т.1 а.с.135-139); даними товарних чеків, квитанцій до прибуткових касових ордерів, видаткових накладних, платіжних доручень за період 2008 2011 роки (т.1 а.с.110-136). Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON], як на заперечення проти первісного позову, на ті обставини, що кошти на будівництво також надавались [PERSON], оскільки вони не доведені в суді належними та допустими доказами. Натомість як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2017 року інформація про доходи та підприємницьку діяльність останньої відсутні (т.1 а.с.147-148). Крім того, суд не приймає до уваги посилання третьої особи - [PERSON], як на заперечення проти первісного позову, на ті обставини, що будівництво проводилось у період його перебування у шлюбі з [PERSON], а отже він має право на1/2 частину майна, яке створене [PERSON], оскільки дані правовідносини не являються предметом позову і [PERSON] з цього приводу не заявлявся позов до [PERSON] Також слід зазначити, що рішенням Старокостянтинівського райсуду від 04 червня 2018 року шлюбі між [PERSON] та [PERSON] був розірваний і останній не позбавлений права звернутись з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Як вбачається з даних технічного паспорта на будівлю магазину по вул.Миру,8 м.Старокостянтинів від 10 червня 2016 року, виготовленого на замовлення [PERSON], спірна будівля магазину має загальну має площу 508 кв.м., позначена у експлікації технічного паспорта як «А-1» та складається з двох поверхів. Площа першого поверху складає 246,3 кв.м. в тому числі: 1) сходова клітина 15,0 кв.м.; 2) комора 3,0 кв.м.; 3) торгова зала 158 кв.м.; 4) коридор 14,2 кв.м.; 5) побутове приміщення 5,4 кв.м.; 6) вбиральня 2,9 кв.м.; 7) паливна 3,1 кв.м.; 8) склад 44,7 кв.м. (т.1 а.с.156-158). Таким чином, площа прибудови, яку позивач добудувала до першого поверху, становить 65,4 кв.м. (246,3-180,9 кв.м.) та площа другого поверху, який позивач надбудувала, становить 261,7 кв.м., в тому числі: 9) сходова клітина 10,7 кв.м.; 10) торгова зала 177,7; 11) коридор 23,6; 12) кабінет 11,8 кв.м.; 13) кабінет 5,8 кв.м.; 14) кімната відпочинку 8,7 кв.м.; 15) вбиральня 2,3 кв.м.; 16) умивальник 1,8 кв.м.; 17) побутове приміщення 3,5 кв.м.; 18) склад 4,0 кв.м.; 19) склад 11,8 кв.м. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Разом з тим, судом встановлено, що 25 листопада 2016 року рішенням державного реєстратора комунального підприємства «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району [PERSON] здійснено державну реєстрацію прав спільної часткової власності (з відкриттям розділу) індексний номер 32562459. по 1/2 частці за [PERSON] та [PERSON] на будівлю магазину по вул.Миру,8 м.Старокостянтинів загальною площею 508 кв.м., що підтверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2016р. (т.1 а.с.15) та не оспорюється сторонами. Вищевказана реєстрація була здійснена на підставі Декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності зареєстрованої Управлінням ДАБІ у Хмельницькій області 01 листопада 2016 року №ХМ 142162062310, підписаної від імені [PERSON], [PERSON] та у якій зазначено, що генеральним проектувальником є ТзОВ «АКАНТ-ПЛЮС» м.Хмельницький (т.1 а.с.152-155). Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] вищевказану Декларацію не виготовляла, не підписувала та не подавала до Управління ДАБІ у Хмельницькій області. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача та висновком комплексної судово-почеркознавчої та технічної експертизи №4055/4056/18-26 від 10.10.2018 року проведеної Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно якого підписи від імені [PERSON] на Декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності зареєстрованої Управлінням ДАБІ у Хмельницькій області 01 листопада 2016 року №ХМ 142162062310, виконані не [PERSON], а іншою особою (т.2 а.с.73-78). Крім того, в судовому засіданні свідки [PERSON] директор ТзОВ «АКАНТ-ПЛЮС» м.Хмельницький та [PERSON] засновник, вказаного Товариства підтвердили, що у м.Старокостянтинові, в тому числі і щодо архітектурних чи проектувальних робіт у відношенні магазину по вул.Миру,8 вони ніколи не проводили. Разом з тим, вищевказана Декларації подана у в Центр надання адміністративних послуг Хмельницької міської ради 29.10.2018 року та зареєстрована за вх. №9815-16. Крім того, згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 21.03.2018 року за вих. № 0.184-13674/0/15-18 вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 02 год.55 хв. 18.09.2016 року покинула межі території України та вирушила за кордон (т.2 а.с.2).. Отже, на момент передачі Декларації відповідач [PERSON] ніяким чином фізично не мала змоги її надати, оскільки перебувала за межами України, а позивач [PERSON] Декларацію не підписувала. Натомість п.41\~Порядку державної\~реєстрації речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~25\~грудня 2015\~р.\~№1127\~в редакції\~що діяла\~на момент\~виникнення спірних\~відносин,\~для державної\~реєстрації права\~власності на\~новозбудований обєкт\~нерухомого майна\~подаються:\~ 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта; 2)\~технічний паспорт\~на обєкт\~нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси; 4)\~письмова заява\~або договір\~співвласників про\~розподіл часток\~у спільній\~власності на\~новозбудований обєкт\~нерухомого майна\~(у\~разі,\~коли державна\~реєстрація проводиться\~щодо майна,\~що набувається\~у спільну\~часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Згідно із п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до I-III категорії складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації (далі - декларація). Відповідно до п.11 датою прийняття в експлуатацію обєкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Згідно із п.13 зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію обєкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий обєкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004р. записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. За вищевказаних обставин, суд прийшов до висновку, що реєстрація права власності за [PERSON] та [PERSON] на 1/2 частку будівлі магазину по вул.Миру,8 м.Старокостянтинів загальною площею 508 кв.м. відбулась всупереч положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а отже підлягає скасуванню, а також слід визнати за [PERSON] право приватної власності на надбудову - другий поверх будівлі магазину по вул.Миру,8 у м.Старокостянтинові загальною площею 261,7 кв.м., в тому числі: 9) сходова клітина 10,7 кв.м.; 10) торгова зала 177,7 кв.м.; 11) коридор 23,6 кв.м.; 12) кабінет 11,8 кв.м.; 13) кабінет 5,8 кв.м.; 14) кімната відпочинку 8,7 кв.м.; 15) вбиральня 2,3 кв.м.; 16) умивальник 1,8 кв.м.; 17) побутове приміщення 3,5 кв.м.; 18) склад 4,0 кв.м.; 19) склад 11,8 кв.м. та прибудову до першого поверху будівлі магазину по вул.Миру,8 у м.Старокостянтинові загальною площею 65,4 кв.м. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України на користь позивача [PERSON] з відповідачів [PERSON] та [PERSON], з кожної, слід стягнути по 2642 грн. судових витрат (640 грн. + 640 грн. судового збору /т.1 а.с.1-2/ + 4004 грн. за проведення експертизи /т.2 а.с.169/). Разом з тим, не підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл нежитлової будівлі магазину загальною площею 508 кв.м. по вул.Миру,8 у м.Старокостянтинові за варіантом: позивачу [PERSON] виділити у власність перший поверх загальною площею 231.3 кв.м., що складається з комори - 3,0 кв.м.; торгової зали - 158 кв.м.; коридору - 14,2 кв.м.; побутового приміщення - 5,4 кв.м.; вбиральні - 2.9 кв.м.; паливної - 3.1 кв.м.; складу - 44.7 кв.м., відповідачу [PERSON] виділити у власність другий поверх загальною площею 261.7 кв.м.. що складається з сходової клітини - 10,7 кв.м.; торгової зали - 177,7; коридору - 23.6 кв.м.; кабінету - 11,8 кв.м.; кабінету - 5,8 кв.м.; кімнати відпочинку - 8.7 кв.м.; вбиральні - 2,3 кв.м.; умивальника - 1,8 кв.м,; побутового приміщення - 3,5 кв.м.; складу -4,0 кв.м.; складу - 11,8 кв.м., а сходову клітку першого поверху загальною площею 15.0 кв.м. залишити у спільній сумісній власності, з наступних підстав. Так, відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та згідно з ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, позивачем за зустрічним позовом [PERSON] ні у зустрічній позовній заяві, ні її представником в судовому засіданні не доведено, а судом не встановлено, що [PERSON] спільно з [PERSON] здійснено надбудову - другий поверх будівлі магазину по вул.Миру,8 у м.Старокостянтинові та прибудову до першого поверху будівлі, вказаного магазину, у звязку з чим вона набула право власності на 1/2 частку вказаного майна. Крім того, на підготовчому судовому засіданні сторонам було розяснено їх право клопотати перед судом та (чи) на замовлення учасника справи провести судову будівельно-технічну експертизу щодо можливості проведення розподілу нежитлової будівлі магазину між ними, як власниками майна, однак таке клопотання сторонами не заявлялось, а також зазначена експертиза за ініціативи сторін не була проведена. А згідно з п.1) ч.1 ст.103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Разом з тим, суд не володіє спеціальними знаннями у сфері іншій, ніж право, тому самостійно позбавлений можливості зясувати обставини, що мають значення для справи, а саме можливість проведення розподілу нежитлової будівлі магазину по вул.Миру,8 в м.Старокстянтинові згідно з вимогами зустрічного позову [PERSON] та відповідність такого розподілу будівельно-технічним нормам. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved