Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 26.11.2013 року о 13 годині 05 хвилин відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] в с. Петропавлівська Борщагівка рухаючись по другорядній дорозі вул. Авіаторів, на перехресті не надав перевагу першочергового проїзду автомобілю марки «Peugeot» державний номерний знак [NUMBER], що рухався по головній дорозі вул. Княгині Ольги прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення, після чого автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] відкинуло на стоячий автомобіль «Volvo\~XC 70» державний номерний знак [NUMBER], що рухався до даного перехрестя по другорядній дорозі вул. Ярослава Мудрого, та призупинився для надання переваги в русі автомобілю «Peugeot» державний номерний знак [NUMBER]. Всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача марки «Volvo XC 70», державний номерний знак [NUMBER], було завдано наступні пошкодження: переднього бамперу, передньої лівої блок-фари, капоту, переднього лівого крила. Вказані пошкодження унеможливили подальше безпечне використання його єдиного транспортного засобу. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2014 року по справі № 755/39/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по адміністративній справі закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Для встановлення рівня пошкодженості автомобіля позивачем було проведено незалежну оцінку транспортного засобу. Відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності № 34833185 26112013 06 від 26.11.2013 року, розмір матеріальної шкоди завданий позивачу складає 57607 грн. 97 коп. Вартість проведення експертизи складає 1200 гривень. Тому просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 57607 гри. 91коп. матеріальної шкоди, 1200 гривень витрачених на проведення експертизи та судовий збір у розмірі 589 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, в повному обсязі, свої заперечення обґрунтовував, тим, що він оскаржив постанову про адміністративне правопорушення, тому просив в позові відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 26.11.2013 року о 13 годині 05 хвилин відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] в с. Петропавлівська Борщагівка рухаючись по другорядній дорозі вул. Авіаторів, на перехресті не надав перевагу першочергового проїзду автомобілю марки «Peugeot» державний номерний знак [NUMBER], що рухався по головній дорозі вул. Княгині Ольги прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення, після чого автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] відкинуло на стоячий автомобіль «Volvo\~XC 70» державний номерний знак [NUMBER], що рухався до даного перехрестя по другорядній дорозі вул. Ярослава Мудрого, та призупинився для надання переваги в русі автомобілю «Peugeot» державний номерний знак [NUMBER]. Всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача марки «Volvo XC 70», державний номерний знак [NUMBER], було завдано наступні пошкодження: переднього бамперу, передньої лівої блок-фари, капоту, переднього лівого крила. Вказані пошкодження унеможливили подальше безпечне використання його єдиного транспортного засобу. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва за №755/39/14-ц від 18.07.2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп, а провадження по адміністративній справі було закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджується вищезгаданою постановою Дніпровського районного суду м. Києва за №755/39/14-ц від 18.07.2014 року. Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили, що вбачається з матеріалів справи. Позивач являється власником автомобіля марки «Volvo XC 70», державний номерний знак [NUMBER], про що свідчить технічний паспорт серії [NUMBER]. Як установлено судом та не оспорювалося відповідачем у судовому засіданні, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як вбачається з матеріалів справи для визначення рівня пошкодженості автомобіля, та вартості завданих йому матеріальних збитків позивачем було проведено незалежну оцінку транспортного засобу. Відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності № 34833185_26112013_06 від 26.11.2013 року, розмір матеріальної шкоди завданий позивачу складає 57607 грн. 97 коп., що підтверджується вищезгаданим звітом від 26.11.2013 року. За проведення експертизи позивачем було сплачено 1200 гривень, що відповідно підтверджується квитанцією за №06/12 віл 12.12.2013 року. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вище перелічені правові норми та рекомендації Верховного суду України в розрізі наданих суду матеріалів, суд приходить до наступних висновків. За правилами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). У відповідності до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одної особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала з умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як установлено судом відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп, а провадження по адміністративній справі було закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджується вищезгаданою постановою Дніпровського районного суду м. Києва за №755/39/14-ц від 18.07.2014 року. Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили, що вбачається з матеріалів справи. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] коштів в сумі 57607 грн. 91 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та витрат за проведення експертизи у розмірі 1200 гривень, підлягають задоволенню, оскільки його вина встановлена постановою Дніпровського районного суду м. Києва за №755/39/14-ц від 18.07.2014 року, а судові рішення, які набрали законної сили є обов'язковими для виконання. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд не приймає доводів відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього матеріальних збитків за скоєну шкоду, оскільки вони є такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved