Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

У вказаній справі 01.06.2020 року суд ухвалив рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи і до закінчення судових дебатів представник позивача зробила заяву про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких буде надано після проведення оплати цих витрат. 11.06.2020 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Штемпелем на конверті, у якому надійшла ця заява, стверджено її подання із дотриманням передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України строку. У заяві представник позивача просить стягнути з відповідача 1\~500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, які обраховані за участь представника в судовому засіданні із розрахунку 350,00 гривень за одну годину судового засідання з урахуванням часу проїзду. В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача засобами електронного зв`язку надіслала заяву про розгляд справи за її і позивача відсутності, заявлені вимоги підтримали повністю. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про причини неявки не сповістили. За таких обставин суд провів розгляд заяви в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 16.03.2020 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Стретович І.С. був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги. Цим договором його сторони погодили погодинну оплату наданих послуг (виконаних робіт) з розрахунку 350 гривень за годину. Оплаті підлягає, зокрема, час, затрачений на дорогу від дверей офісу і назад, участь у судових засіданнях тощо. Як встановлено у справі, на день вирішення справи по суті розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача визначений не був, оскільки судове засідання тривало, що унеможливлювало визначення тривалості витраченого часу, відповідно ці витрати позивачем оплачені не були. Зазначене свідчить про поважність причин неподання позивачем доказів, які підтверджують розмір понесених ним судових витрат у цій частині. Із копії акту прийому-передачі №\~13 від 02.06.2020 року вбачається, що вартість робіт з надання позивачу правової (правничої) допомоги становить 1\~505,00 гривень. У цю вартість включена надана представником 01.06.2020 року послуга у вигляді участі у судовому засіданні у справі № 163/2425/18. Тривалість здійснення представництва складає 258 хвилин. Відповідно до сформованої 04.06.2020 року виписки по рахунку адвоката Стретович І.С. позивач здійснив оплату за участь останньої в судовому засіданні у справі № 163/2524/18 в сумі 1\~500,00 гривень. Із протоколу судового засідання від 01.06.2020 року за участю представника позивача [PERSON] встановлено, що дане судове засідання тривало з 11 години 34 хвилин до 13 годити 07 хвилин, тобто всього 93 хвилини. Отже, вартість за участь у судовому засіданні представника позивача згідно умов договору становить 542, 50 гривні (350 : 60 х 93). Зазначена сума є достатньо обґрунтованою, належним чином підтвердженою та відповідає складності справи, тому підлягає стягненню з відповідача. Як вбачається із заяви у розрахунок витрат представник позивача включила затрачений нею час на проїзд. Проте ці витрати в розумінні ст.137 ЦПК України не є витратами на професійну правничу допомогу. За своїм характером ці витрати відносяться до витрат, що пов`язані з явкою до суду. Частиною 2 статті 138 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Згідно із ч.3 ст.138 ЦПК України граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Цих витрат позивач у викладеному в позовній заяві попередньому розрахунку не вказував та про них не заявляла його представник у судових дебатах, через що суд не має процесуальних підстав для розгляду цього питання у відповідності до ч.1 ст.141, ст.246 ЦПК України. За таких обставин судом встановлено підстави для часткового задоволення заяви та стягнення з відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу лише в сумі 542,50 гривень.

Outcome: partial