Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У вересні 2021 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Чернігівгаз збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу у сумі 3080 грн. 65 коп., що утворилася за період з 01.12.2017 по 30.06.2021. Обґрунтовано позов тим, що [PERSON] , [PERSON] \~та [PERSON] є споживачами послуг з постачання природного газу, які надавалися позивачем за адресою: [ADDRESS] . Однак, у порушення вимог чинного законодавства відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги у повному обсязі в установлений строк, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка ними в добровільному порядку не погашена. Вимога заявлена лише до [PERSON] , як до одного із солідарних боржників на розсуд позивача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2021 року від 12 листопада 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, за клопотанням представника позивача, до участі у справі в якості співвідповідачів залучені співвласники житлового приміщення, по якому утворився борг - [PERSON] \~та [PERSON] . Відповідачі відзив на позов не подали. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні заперечували проти стягнення заборгованості, посилаючись на те, що [PERSON] на свою 1/3 частку у праві власності на квартиру сплачував нарахування за газопостачання, а також на нього нараховувалася пільга, яка була врахована позивачем. Таким чином у відповідача [PERSON] відсутня заборгованість за послуги з постачання природного газу, що припадають на 1/3 частину у його праві власності на квартиру. Інші два співвласника житла, які зареєстровані у ньому, за послуги з постачання природного газу ніколи не сплачували, а тому покладення боргу інших співвласників на [PERSON] є несправедливим, адже тягар утримання майна лежить на всіх співвласниках. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи по суті повідомлявся завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачам надсилалася за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з постачання природного газу, які надає позивач за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 17 березня 2004 року вказана квартира належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах(а.с. 89). Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4863286 від 27.09.2004 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині (а.с. 90). За даними Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області всі троє відповідачів зареєстровані за даною адресою та нараховується плата за послуги з постачання природного газу з урахуванням трьох зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. 10\~грудня 2020\~року Деснянським районним судом м. Чернігова у справі № 750/10819/20 було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Чернігівгаз збут» заборгованість\~за послуги\~з постачання\~природного газу\~за розрахунковий\~період з\~01.12.2017\~по 30.09.2020\~у розмірі\~2325\~грн 86\~коп. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2020 року вказаний судовий наказ скасовано (а.с. 65). Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827. Розділом III Правил постачання природного газу передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Пунктом 8 Розділу III Правил постачання природного газу визначено, що у разі передачі об`єкта побутового споживача або його частини в оренду та обумовлення договором оренди передачі орендареві відповідних повноважень щодо забезпечення орендованого об`єкта або його частини природним газом між орендарем та постачальником може бути укладений договір на постачання природного газу в порядку, визначеному цими Правилами. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Пунктом 1.3. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлено, що він є договором приєднання, укладається з урахуванням вимог статей 633, 634 , 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язується поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розміри, строки та порядку визначені договором. Проте, за надані послуги з постачання природного газу споживачі в повному обсязі та своєчасно не розраховувались, у зв`язку з чим за адресою: [ADDRESS] за період з 01.12.2017 по 30.06.2021 виникла заборгованість у сумі 3080 грн. 65 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 42). Відповідачами вказаного розрахунку не спростовано. Частиною четвертою статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно визначеного у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», поняття комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з газопостачання відносяться до комунальних послуг. Згідно ч.\~1,\~2\~ст.\~19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~відносини між\~учасниками договірних\~відносин у\~сфері житлово-комунальних\~послуг здійснюються\~виключно на\~договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України . Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 356 Цивільного кодексу України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 360 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За таких обставин, оскільки відповідачами, як співвласниками майна, що належить їм на праві спільної часткової власності, і яке вони зобов`язані утримувати відповідно до своєї частки, порушено зобов`язання щодо обов`язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому суд знаходить підстави для стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з постачання природного\~газу відповідно до їх частки у праві спільної часткової власності, як це передбачено статтею 360 Цивільного кодексу України. Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що загальна сума заборгованості за постачання газу за заявлений у позові період становила по 1503 грн. 08 коп. на кожного співвласника, відповідач [PERSON] , відповідно до його 1/3 частки у праві власності, за вказаний у позові період, з урахуванням наданих на нього пільг, сплатив 1429 грн. 53 коп., тобто на його 1/3 частину припадає борг 73 грн. 55 коп. (1503,08 1429,53 = 73,55), а тому доводи відповідача, що ним повністю сплачено борг, відповідно до його 1/3 частки у праві власності, не відповідає дійсності. Враховуючи, що загальний розмір заборгованості, яку просить стягнути позивач становить 3080 грн. 65 коп., на частку відповідача [PERSON] , з урахуванням сплачених ним коштів в розмірі 1429 грн. 53 коп., що визнано представником позивача у судовому засіданні, а тому залишок заборгованості становить 73 грн. 55 коп., а решта боргу має бути розподілена між двома іншими співвласниками житла, відповідно по 1503 грн. 55 коп. з кожного. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення заборгованості відповідно до часток відповідачів у праві власності на квартиру, як це\~передбачено статтею\~360\~Цивільного кодексу\~України, а не в солідарному порядку, як це просить позивач, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial