Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У грудні 2016 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнень просили: - Визнати незаконними та скасувати: - державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 82,15 м. кв. та житловою - 44,34 м. кв., проведену держаним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиба А.В.; - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28086221 від 04.02.2016 року, видане держаним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиба А.В.; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно №53726282 від 22.02.2016р.., видане держаним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиба А.В.; - Визнати незаконними дії [PERSON] у здійсненні реконструкції квартири [ADDRESS] шляхом переобладнання її у дворівневу за рахунок присвоєння приміщень загального користування (горища); - Визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 82,15 м.кв. та житловою - 44,34 м.кв., укладений 06.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. і зареєстрованим в реєстрі за №332, недійсним, таким, що порушує публічний порядок, скасувавши запис про право власності № 19333263 від 06.03.2017 року в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно; - Визнати недійсними та скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на об'єкти нерухомого майна: - № 1214719180000 - однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 50,1 кв.м., житловою - 29,1 кв.м., зареєстровану за №19786762 від 31.03.2017 року приватним нотаріусом Бойко О.В.; - № 1214704580000 - однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 32,8 кв.м., житловою - 15,7 кв.м., зареєстровану за №19786478 від 31.03.2017 року приватним нотаріусом Бойко О.В. - Зобов'язати [PERSON] за свій рахунок відновити частину приміщення загального користування (горища), розміщеного над квартирою [ADDRESS], у відповідності з проектом на будинок. В обґрунтування позову зазначили, що вони є власниками квартир, які знаходяться по сусідству із квартирою [ADDRESS], власником якої була [PERSON], яка самовільно, без затвердження проектної документації та згоди мешканців будинку розпочала у вересні 2016 року будівельні роботи (реконструкцію) в належній їй на той час квартирі № 14 та частині горища над вказаною квартирою, спрямовані на приєднання частини горища будинку до своєї квартири. Ці роботи полягали в переобладнані квартири [PERSON] в дворівневу за рахунок присвоєння належного на праві спільної сумісної власності власникам квартир у вказаному багатоквартирному будинку нежитлового приміщення - горища будинку, унаслідок чого нею було самовільно зайнято частину горища, а у результаті вже проведених нею будівельних робіт на горищі частково збудовані стіни, вирізано отвір в перекритті квартири, створені перешкоди для входу на горище. Крім того, [PERSON] і найняті нею будівельники перешкоджали законному доступу до горища, самовільно демонтували замки протипожежного виходу та встановили власні, чим унеможливили доступ до вентиляційних та водопровідних комунікацій будинку. На численні скарги мешканців будинку на дії [PERSON] та вимогу надати дозвільні документи на перепланування горища, остання не реагувала. З метою захисту права мешканців вільно користуватися приміщеннями та обладнанням будинку, було направлено колективне звернення до Державного управління справами та скарга до ДП « Укржитлосервіс» щодо заборони [PERSON] проводити будівельні роботи, оскільки проведення ремонтних робіт може бути аварійно небезпечним та призвести до втручання у несучі конструкції будинку, системи тепло-, водо- та електропостачання. Відповідно до листа Державного управління справами від 13.01.2016 р. № 01- 19\\193\\0039 стало відомо, що [PERSON] зверталася стосовно надання дозволу на перепланування та приєднання до кв. № 14 горища будинку. Управлінням було рекомендовано врегулювати організаційно-правові питання з експлуатуючою організацією та мешканцями будинку. Відповідно до листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві № 10/46-29/0208/10 від 02.08.2016 року, Департамент не реєстрував та не видавав дозвільних документів на проведення реконструкції [ADDRESS], Департаментом розпочато по даному факту позапланову перевірку. Численні звернення та скарги мешканців будинку до Державного управління справами, органу управління майном - ДП «Укржитлосервіс», Державної архітектурно- будівельної інспекції м. Києва, а також правоохоронних органів залишилися без результату. Позивачі вказують, що із технічної документації вбачається, що на будинок по [ADDRESS], яка надана ДП «Укржитлосервіс», квартира № 14 має загальну площу 36,5 м.кв., одну житлову кімнату площею 18,9 м.кв., кухню - 8,5 м.кв., коридор - 4,4 м.кв., санвузол - 4,5 м.кв. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 75001597 від 06.12.2016 р. вбачається, що державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 82,15 м.кв. та житловою - 44,34 м.кв., здійснена держаним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиба А.В. 29.12.2015 р. за №13124253, на підставі правовстановлюючого документа - виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві свідоцтва про право власності на нерухоме майно №53726282 від 22.02.2016 p., а підстава внесення запису - рішення держаного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиба А.В. №28086221 від 04.02.2016 року. Тобто реєстрація права власності на спірний об'єкт здійснена до прийняття державним реєстратором рішення про внесення запису про реєстрацію права власності і на підставі не існуючого правовстановлюючого документа на момент такої реєстрації і прийняття рішення про реєстрацію, а тому така реєстрація права власності на збільшений об'єкт нерухомого майна є незаконною. Крім цього, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 53726282 не може вважатися належним правовстановлюючим документом, оскільки у зв'язку зі законодавчими змінами, починаючи з 01.01.2016 року, не передбачено видання свідоцтва про право власності на нерухоме майно (на відміну від законодавства, що діяло до 1 січня 2016 року). Державна реєстрація права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки) проводиться виключно у разі зміни відомостей про суб'єктів речових прав. У разі зміни відомостей про об'єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав. З наданої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві копії декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ082142410931 від 20.08.2014 року видно, що відповідач [PERSON] повідомила про початок будівельних робіт пов'язаних із реконструкцією квартири, яка згідно проектної документації, розробленої ТОВ «У-Б-С», мала б бути однокімнатною, загальною площею 87,4 кв.м., житловою - 18.90 кв.м. А із наданої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві декларації про готовність об'єкта до експлуатації №КВ142143350514 від 01.12.2014 року видно, що відповідач [PERSON] задекларувала прийняття в експлуатацію неіснуючий об'єкт нерухомого майна - трикімнатну квартиру загальною площею 125,5 кв.м., житловою - 65,0 кв.м. Отже, відповідач [PERSON] повідомила контролюючому органу недостовірну інформацію, а отже вказані декларації не можуть вважатися достовірними документами, які дають право на реконструйований об'єкт нерухомого майна. Також позивачі зазначають, що коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що перебуває у спільній частковій власності та у результаті проведення реконструкції змінився розмір часток у такому праві, то є обов'язковою письмова заява співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна. Вказують, що [PERSON] не набула право власності на нежитлове приміщення (горище) площею 45,65 кв.м., що знаходиться над квартирами 13, 14, 15 у житловому будинку [ADDRESS], а відтак право власності на неіснуючий об'єкт нерухомого майна - двокімнатну квартиру загальною площею 82,15 м.кв. та житловою - 44,34 м.кв. за нею зареєстровано незаконно і підлягає скасуванню на підставі рішення суду. Також, не можна вважати достовірним доказом наявності в натурі зареєстрованого об'єкту нерухомого майна, представленого відповідачем [PERSON] технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], виданого 19.08.2016 року в ТОВ «БЛАГОБУДКОНСАЛТ», в якому зазначено загальну площу квартири 82,15 м.кв. та житлову - 44,34 м.кв., оскільки недійсність вказаного технічного паспорту підтверджується відповіддю ТОВ «БЛАГОБУДКОНСАЛТ» №28/04-17 від 18.04.2017 року на запит суду. Позивачі вважають, що таким чином, [PERSON] здійснивши протиправну державну реєстрацію права власності на квартиру № 14, збільшивши її площу з 36,5 кв.м. до 82,15 кв.м. за рахунок самовільного та незаконного захоплення частини нежитлового приміщення (горища) до своєї квартири, тобто здійснивши державну реєстрацію права власності на реконструйоване нерухоме майно якого в дійсності не існує, намагалася самоправно захопити належне іншим власникам квартир майно (горище). Дізнавшись про наявність зазначеного позову та заборони на проведення реконструкції спірного нерухомого майна (горища), з метою уникнення відповідальності за даним позовам, а також приховання факту незаконної реєстрації на неіснуючий об'єкт нерухомого майна у вигляді двокімнатної квартири, [PERSON] 06.03.2017 року здійснила перевідчуження на користь відповідача [PERSON] права власності на спірний об'єкт нерухомого майна за договором купівлі-продажу. Позивачі вважають, що відповідачам - сторонам договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. і зареєстрованим в реєстрі за №332, було достовірно відомо, що вони вчиняють правочин стосовно майна, яке фізично неіснує, внаслідок чого відповідач [PERSON] не є добросовісним набувачем, і зазначеним договором купівлі-продажу порушуються конституційні права і свободи власників квартир у багатоквартирному будинку [ADDRESS] як співвласників на частину нежитлового приміщення горища у вказаному будинку. Оскільки зазначений правочин порушує публічний порядок, (право спільної сумісної власності громадян), укладений з метою настання неправомірних наслідків для них, то вказаний правочин має бути визнаний недійсним, таким, що порушує публічний порядок, а проведена на підставі цього правочину держана реєстрація права власності скасувано. В судовому засіданні представник позивачів та позивач [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оголосивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.11.2003 року. Позивач, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 21.01.1997 року. Позивач, [PERSON], є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням від 18.03.2005 року. На момент звернення позивачів до суду з даним позовом, відповідач, [PERSON], була власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до листа від 26.10.2015 № 527 адресованого на ім'я [PERSON] (том 1 а.с. 29-30), ДП «Укржитлосервіс» уважно розглянуло колективну скаргу мешканців будинку [ADDRESS] за вхідним № 130 від 21.09.2015 щодо самоправного перепланування горища гр. [PERSON] та повідомляється, що стосовно вищезазначеного питання Державним управлінням справами 03.06.2015 листом № 01-13/19.3/1109 громадянці [PERSON] було направлено відповідь про надання їй дозволу на реконструкцію квартири [ADDRESS] з приєднанням частини горища, після врегулювання всіх організаційно-правових питань з експлуатуючою організацією та мешканцями будинку Державне управління справами повернеться до розгляду щодо надання гр. [PERSON] дозволу на реконструкцію квартири з приєднанням частини горища. Відповідно до листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві № 10/46-29/0208/10 від 02.08.2016 року (том 1 а.с. 31), Департамент не реєстрував та не видавав дозвільних документів на проведення реконструкції [ADDRESS], Департаментом розпочато по даному факту позапланову перевірку. З актів обстеження технічних приміщень житлового будинку по [ADDRESS] від 24.11.2016 року та № 2 від 29.11.2016 року, затверджених Генеральним директором ДП «Укржитлосервіс» [PERSON], (том 1 а.с. 27-28) вбачається, що виявлено несанкціоноване проникнення сторонніх осіб на горище будинку по [ADDRESS], всі входи до горища, у кількості 4 шт., заблоковані з середини, доступ до обслуговування загальнобудинкових інженерних мереж та даху будинку неможливий, а на горищі виявлено кладку перегородки з піноблоків над сходовою клітиною, проріз в перекритті до 1 м.кв. з кв. №14 на горище, при цьому була порушена конструкція каналу системи опалення, а також зафіксовано складування будівельних матеріалів на горищі. Як вбачається із технічної документації - інвентаризаційної справи на будинок по [ADDRESS], квартира № 14 має загальну площу 36,5 м.кв., одну житлову кімнату площею 18,9 м.кв., кухню - 8,5 м.кв., коридор - 4,4 м.кв., санвузол - 4,5 м.кв. (том 1 а.с. 51-53). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 75001597 від 06.12.2016 р., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 82,15 м.кв. та житловою - 44,34 м.кв., державна реєстрація права власності на квартиру здійснена держаним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиба А.В. 29.12.2015 р. за №13124253, на підставі правовстановлюючого документа - виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві свідоцтва про право власності на нерухоме майно №53726282 від 22.02.2016 p., а підстава внесення запису - рішення держаного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиба А.В. №28086221 від 04.02.2016 року. За змістом ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення. Частиною 2 ст. 383 ЦК України визначено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Пунктом 3.2.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила) встановлено, що на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися: температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення. У п. п. 3.2.5, 3.2.7 Правил зазначено, що горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням; використання горищних приміщень під майстерні, для сушіння білизни і під складські приміщення не допускається. Не дозволяється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у т. ч. венткамери, електрощитові) для зберігання устаткування, меблів, вибухопожежонебезпечних матеріалів та інших небезпечних предметів (п. 3.7.12 Правил). Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що допоміжні приміщення, якими, зокрема, є горища та які призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, не підлягають приватизації та не можуть бути поділені і виділені власнику квартири у багатоквартирному житловому будинку без втрати їх функціонального призначення. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.04.2017 № 84138754 (том 1 а.с. 198), власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 06.03.2017 №332, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бойко О.В.; Висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна від 28.03.2017 № 2017/629, виданий ТОВ «Міжрегіональний експертно-правовий центр». Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.04.2017 № 85950958, також на підставі вищевказаних договору купівлі-продажу та технічного висновку, на [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. При цьому, відповідно до відповіді ТОВ «БЛАГОБУДКОНСАЛТ» від 26.04.2017 № 28/04-17 (том. 1 а.с. 170) технічний паспорт пред'явлений гр. [PERSON] на дворівневу квартиру [ADDRESS], не є дійсним, оскільки ТОВ «БЛАГОБУДКОНСАЛТ» не виготовлявся. Одночасно, відповідно до висновку експертного дослідження судового експерта [PERSON] від 08.12.2017 № 174-02, фактично приміщення квартири №14/1 в рівні горища над квартирами №13, 14, 15 в будинку [ADDRESS], що зазначені в технічній документації на квартиру, відсутні. Жодні приміщення, які б відповідали вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва і класифікувались як житлові, в рівні горища будинку [ADDRESS] відсутні. Фактично будинок [ADDRESS] не має у своєму складі мансардного поверху. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За приписами ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Враховуючи те, що відповідачам - сторонам договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.03.2017року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. і зареєстрованим в реєстрі за №332, було достовірно відомо, що вони вчиняють правочин стосовно майна, яке фізично не існує і зазначеним договором купівлі-продажу порушуються конституційні права і свободи власників квартир у багатоквартирному будинку [ADDRESS] як співласників нежитлового приміщення - горища у вказаному будинку, то суд приходить до висновку про те, що зазначений правочин порушує публічний порядок (право спільної сумісної власності громадян), укладений з метою настання неправомірних наслідків для них, а тому вказаний правочин підлягає визнанню недійсним, таким, що порушує публічний порядок, а проведена на підставі цього правочину держана реєстрація права власності підлягає скасуванню. При цьому не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання незаконними дій [PERSON] щодо здійснення реконструкції квартири [ADDRESS] шляхом переобладнання її у дворівневу та зобов'язання її за свій рахунок відновити частину приміщення загального користування (горища) у відповідності з проектом на будинок, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що фактично жодні приміщення в рівні горища над квартирами №13, 14, 15 в будинку [ADDRESS] відсутні. Також не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно №53726282 від 22.02.2016р., оскільки свідоцтво лише засвідчує певний факт, а не породжує будь-які цивільні права чи обов'язки. Скасування такого свідоцтва жодним чином не забезпечить захист порушеного права позивачів. Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 82,15 м. кв. та житловою - 44,34 м. кв., проведену держаним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиба А.В. та рішення про здійснення такої реєстрації, суд виходить з наступного. Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її здійснення, визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Порядок). Згідно з пунктом 4 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) здійснюється виключно на підставах та в порядку, визначених Законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно з п. 14 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. За змістом п. 44 Порядку для державної реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки), подається: 1) документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об'єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; 3) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Державна реєстрація права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки) проводиться виключно у разі зміни відомостей про суб'єктів речових прав. У разі зміни відомостей про об'єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав. В ході судового розгляду було встановлено, що державна реєстрація права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна була проведена за відсутності події зміни відомостей про суб'єктів речових прав. Відбулась зміна виключно відомостей про об'єкт нерухомого майна. Проте суд не вбачає підстав для втручання у діяльність державного реєстратора, оскільки останній діяв на підставі наданих йому документів для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно та в межах діючого законодавства. Враховуючи викладене,

Outcome: partial