Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У грудні 2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу; вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.07.1999 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з 2013 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Позивач просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач просив справу розглядати без його участі, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав заяву до суду. Ухвалою судді від 15.01.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою судді від 15.01.2019 року та ухвалою суду 24.01.2019 року здійснено виклик відповідача через оголошення на сайті судової влади України. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 31.07.1999 року у Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис № 558. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з 2013 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Проживають сторони окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до частини 1\~та 2\~статті 160\~СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Донька сторін проживає з мамою. Між сторонами немає спору щодо визначення місця проживання дитини. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON] необхідно залишити « [PERSON] ». У своїй заяві на ім`я суду від 27.03.2019 року позивач просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved