Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до КП «Теплопостачання міста Одеси»\~ про списання необгрунтованої заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що йому на праві власності на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва від 13 січня 2011 року належить квартира [ADDRESS]. Зазначав, що з початку 2011 року, тобто з часу коли позивач став власником квартири, він щомісяця\~своєчасно став\~сплачувати всі\~житлово-комунальні\~послуги в\~тому числі\~і за\~спожиту теплову\~енергію.Вказував,\~що 01\~липня 2014\~року КП\~«Теплопостачання міста\~Одеси» звернулося\~до суду\~з позовною\~заявою про\~стягнення з\~позивача та\~його сина\~[PERSON] в\~солідарному порядку\~заборгованості за\~теплову енергію\~в сумі\~5181грн. 90коп.Стверджував, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року у задоволенні позову КП «Теплопостачання м. Одеси» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 5181грн.90 коп. було відмовлено із підстав відсутності доказів того, що борг за період з січня 2010року по січень 2011року у розмірі 4993,58 належав саме відповідачам, а не іншим особам, які могли проживати за вказаною адресою. У звязку із зазначеними обставинами позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати заборгованість, що значиться за позивачем в сумі 5181грн.90 коп. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню; зобовязати КП «Теплопостачання м.Одеси» списати з особового рахунку №2303006010 заборгованість в сумі 5181 грн.90 коп. за послуги з централізованого опалення квартири №10 в будинку №6 по Адміральському проспекті в м. Одеса що виникла в період з 2007 по 01 лютого 2011 року, та\~покласти на відповідача судові витрати. Позивач у\~судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач у\~судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, раніше надав до суду відзив на позов, відповідно до якого вимоги позову не визнав, проти його задоволення заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON]\~підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва від 13 січня 2011 року належить квартира [ADDRESS]. Право власності позивача на вказану квартиру зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 01 лютого 2011року, що підтверджується витягом. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року у задоволенні позову КП «Теплопостачання м. Одеси» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 5181грн.90 коп. було відмовлено із підстав відсутності доказів того, що борг за період з січня 2010року по січень 2011року у розмірі 4993,58 належав саме відповідачам, а не іншим особам, які могли проживати за вказаною адресою. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, договорів та інших правочинів. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. При цьому учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст.523 ЦК України) та належними сторонами (ст.527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обовязок особисто, якщо інше не передбачено договором. Тобто до реєстрації права власності на вказану квартиру за позивачем 01 лютого 2011року, останній жодного відношення до квартири №10 в будинку №6 по Адміральському проспекті в м. Одеса не мав. Судом встановлено,\~що наявність\~безпідставно нарахованої\~заборгованості на\~особовому рахунку\~порушує права\~та інтереси позивача, оскільки останній\~не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Таким чином,\~я порушені\~права позивача підлягають задоволенню шляхом визнання нарахованої\~заборгованості в сумі 5181грн.90 коп. безпідставною та зобовязання відповідача списати її. На підставі ч.ч.1, 2\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Судовий збір у справі складає 1280,00грн., від сплати яких позивач був звільнений при зверненні до суду, та які слід стягнути з відповідача на користь держави

Outcome: approved