Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування пред'явлених вимог посилається на те, що 03.09.2013 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Санг Йонг Кайрон» реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності позивачу та яким на підставі довіреності в момент ДТП керувала [PERSON] Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2013 винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON], який керував автомобілем «Сітроен» реєстраційний номер [NUMBER] та цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». Позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та отримала повідомлення від відповідача про визнання страхового випадку та нарахування суми страхового відшкодування в розмірі 11 673,47 грн., однак, страхове відшкодування від відповідача не отримав. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити пред'явлені вимоги. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.09.2013 о 22 год. 30 хв. [PERSON] по вул. Мечникова, 3 в м. Києві керуючи автомобілем «Сітроен» реєстраційний номер [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Санг Йонг Кайрон» реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у вчиненні даної ДТП підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2013. Згідно полісу № АС/3870843 цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у відповідача. Представник позивача подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування та листом від 25.11.2014 відповідач визнав страховий випадок, зазначив, що розмір страхового відшкодування становить 11 673,47 грн. і дана сума буде перерахована на розрахунковий рахунок позивача. Ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Оскільки відповідач визнавши настання страхового випадку не виплатив позивачу суму страхового відшкодування, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За прострочення виконання грошового зобов'язання по виплаті страхового відшкодування позивачу відповідачеві нараховано 3 % річних у сумі 724,83 грн. та інфляційних втрат в розмірі 7 628,48 грн. Згідно зі ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума пені в розмірі 5 750,66 грн. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу. Оскільки позивачем надано достатні докази на підтвердження оплати фахівця в галузі права, з відповідача на користь позивач слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1 600 грн. Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, позивачем не наведені належні обґрунтування позовних вимог немайнового характеру, не наведено доказів, які підтверджують позовні вимоги в цій частині, не вказано з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується, а відтак позов в цій частині задоволенню не підлягає. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що суд задовольняє позов, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати суми судового збору у розмірі 680 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: partial