Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

У грудні 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу; вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2017 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Представник позивача [PERSON] . позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу слухати без її участі та участі її довірителя. Відповідач у судове засідання не прибула, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади України. Ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою судді від 19.01.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 16.02.2018 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Суд звернувся із судовими дорученнями про надання правової допомоги до компетентного суду держави Ізраїль, для вручення [PERSON] , яка проживає у країні Ізраїль (м . Рамат-Ган) . Ухвалою суду від 28.03.2019 року здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 26 листопада 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1170. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.03.2015 року прізвище дружини залишилося « [PERSON] », прізвище чоловіка « [PERSON] ». 04.06.2015 року позивач змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 04.06.2015 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з грудня 2017 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Проживають сторони окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 16.02.2018 року суд звернувся до із судовими дорученнями про надання правової допомоги до компетентного суду держави Ізраїль. 29.01.2019 року на адресу суду надійшла відповідь від Адміністрації судів з надання правової допомоги іноземним державам. За інформацією наданою суду, [PERSON] не проживає за вказаною адресою позивачем, тому документи надані судом для вручення відповідачу повернуто без виконання. Остання відома адреса відповідача: [ADDRESS] . Ухвалою суду було здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України за останнім відомим місцем проживання в Україні. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи той факт, що позивач змінив своє прізвище після укладення шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] », [PERSON] необхідно визначити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: approved