Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним зобов'язанням у розмірі 325 328,96 грн. та витрати по сплаті судового збору. Посилався на те, що 26.03.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], було укладено договір кредиту № 380/895/08-А, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 100 640,00 грн., з кінцевим терміном повернення 25.03.2015 року та з оплатою 11,95 % річних за користування кредитом. У відповідності із умовами договору, позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Проте, позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом не користь банку не повернув. Станом на 05.10.2015 р. загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» становить 325 328,96 грн. Станом на дату подачі позову заборгованість не погашена. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.03.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» , який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], було укладено договір кредиту № 380/895/08-А, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 100 640,00 грн., з кінцевим терміном повернення 25.03.2015 року та з оплатою 11,95 % річних за користування кредитом (а.с. 12-18) Позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь банку не повернув. Станом на 05.10.2015 р. загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» становить 325 328,96 грн. (а.с. 6-7), з яких: -80 263,50 грн. - сума заборгованості за кредитом; -105 722,47 грн. - сума заборгованості за відсотками; -37 254,69 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; -35 644,30 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; -33 846,04 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; -32 597,96 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Сплата прострочених відсотків, комісія за розрахункове обслуговування обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по договору станом на 05.10.2015 року наданий суду і відповідає вимогам закону . З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.

Outcome: approved