Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 01 січня 2015 року між ним та ТОВ «Грейлз Компані» був укладений договір цивільно-правового характеру, за яким він надавав останньому послуги протягом близько одного місяця, а саме з 01 січня 2015 року по 29 січня 2015 року. Згідно умов договору замовник забезпечує виконання усім необхідним для виконання роботи та зобов`язаний своєчасно прийняти й оплатити виконання виконавцем роботи. Влітку 2020 року він звернувся до Ірпінського міського центру зайнятості з питання отримання статусу безробітного і отримав відмову, оскільки існує діючий договір. Так, згідно відомостей з Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості в результаті обміну інформацією з Пенсійним фондом України наявна інформація про період його зайнятості у ТОВ «Грейлз Компані» з 01 січня 2015 року, однак дата припинення трудових відносин відсутня. Посилаючись на обставини того, що його неодноразові звернення до відповідача позитивного результату не дали, позивач просить суд: - визнати недійсним цивільно-правовий договір від 01 січня 2015 року, укладений між ним та відповідачем; - зобов`язати ТОВ «Грейлз Компані» подати податковому органу відповідні зміни до звіту 1-ДФ та Пенсійному фонду України зміни до звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 січня 2021 року справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейлз Компані», третя особа: Ірпінський міський центр зайнятості, про визнання недійсним цивільно-правового договору та зобов`язання вчинити певні дії передана до Зарічного районного суду м. Суми для розгляду за підсудністю. 22 квітня 2021 року дана справа надійшла до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 06 липня 2021 року. 06 липня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено до 11 серпня 2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного сповіщення позивача та відповідача про розгляд справи. Відзив відповідачем не подано. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості в результаті обміну інформацією з Пенсійним фондом України наявна інформація про період зайнятості [PERSON] в ТОВ «Грейлз Компані» як особи, яка надавала послуги (виконувала роботи) та отримувала винагороду за договором (договорами) цивільно-правового характеру з 01 січня 2015 року (а.с. 13). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за 1 квартал 2015 року [PERSON] отримав дохід від ТОВ «Грейлз Компані» за цивільно-правовим договором у сумі 704 грн (а.с. 10). Відповідно до частини 1, 2, 4 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно з частинами 1 - 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За положеннями статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У частині 1 статті 215 ЦК України йдеться про те, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У позовній заяві позивач підставою недійсності оспорюваного правочину вказав ч. 1 ст. 203 ЦК України, а саме, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства. Однак, позивач, визначивши підставою недійсності правочину ч. 1 ст. 203 ЦК України не вказав, у чому ж саме полягає невідповідність оспорюваного ним правочину вимогам законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину, тобто станом на 01 січня 2015 року, а також положенням інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України. Також, як на підставу для визнання недійсності правочину позивач послався на відсутність волевиявлення. Разом з тим, позивач у позовній заяві визнав факт укладення з відповідачем договору цивільно-правового характеру та факт надання ним послуг за вказаним договором, що підтверджується також даними Державної служби зайнятості в результаті обміну інформацією з Пенсійним фондом України та Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про наявність між сторонами цивільно-правових відносин станом на момент укладення оспорюваного правочину від 01 січня 2015 року. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставин недійсності оспорюваного ним правочину, якими не можуть бути також посилання на неможливість стати на облік в центрі зайнятості. Факт відсутності між сторонами цивільно-правових відносин або факт розірвання договору цивільно-правового характеру повинен бути доведений в інший, передбачений законом спосіб, а не шляхом визнання недійсним укладеного між сторонами правочину. Також позивачем не обґрунтовано позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача подати податковому органу відповідні зміни до звіту 1-ДФ та Пенсійному фонду України зміни до звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, ураховуючи, що підстави для визнання оспорюваного договору від 01 січня 2015 року недійсним відсутні. Отже, позов не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю. Оскільки в позові відмовлено, тому на позивача слід покласти судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1681 грн (2 * 2102 грн * 0,4), так як ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2021 року відстрочено позивачу сплату судового збору у вказаному розмірі до ухвалення судового рішення у даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved