Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 18.07.2008 р.. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.10.2013 р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час її син мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його утриманні не бере. Посилаючи на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення цього позову до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебувала в шлюбі з відповідачем з 18.07.2008 р.. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.10.2013 р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час малолітній син - [PERSON], [INFO] р.н. мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Докази того, що відповідач не працює, не має стабільної заробітної плати, стан його здоров'я не дозволяє утримувати неповнолітнього сина, суду надано не було. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: approved