Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-05 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до Органу опіки та піклування в особі виконкому Миколаївської міської ради, в якому просила повернути дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на їх виховання та утримання. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що 11 жовтня 2012 року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва її було відібрано зазначених дітей через те, що вона ухилялася від виконання батьківських обов'язків, вела асоціальний спосіб життя, крім того, не створювала належних умов для нормального існування та розвитку дітей. Однак, з того часу позивач стала на шлях виправлення, уклала шлюб з біологічним батьком дітей, налагодила подружні стосунки, має позитивні характеристики за місцем проживання, регулярно спілкується з дітьми, відвідуючи їх в відповідних навчальних закладах, створила належні умови для проживання дітей разом з собою та має можливість забезпечити їх всім необхідним для нормального розвитку та виховання. Також позивач вказала, що вона має намір в подальшому працевлаштуватися, її чоловік вже працевлаштований, разом вони ведуть сільське господарство, що дозволяє повністю забезпечувати своїх доньок матеріально, належним чином виконувати свої батьківські права та обов'язки щодо дітей. За таких обставин просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач звернулась до суду з заявою в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача надала суду заяву відповідно до якої просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, зі змісту наявного в матеріалах справи рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.10.2012 року за позовом органу опіки та піклування до [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) про відібрання дітей вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2012 року у позивача було відібрано вказаних дітей. 17.08.2013 року позивач уклала шлюб із [PERSON], свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.08.2013 року, актовий запис №670. Судом встановлено, що позивач за час проживання дітей окремо від неї, три рази на місяць відвідує та цікавляться їх долею, піклується та дбає про їх стан здоров'я, що підтверджується копією відповіді головного лікаря Миколаївського обласного будинку дитини №03-1061-04 від 20.09.2013 року. Разом з тим, позивач разом з її чоловіком позитивно характеризуються за місцем проживання, не вживають алкогольних напоїв, ведуть здоровий спосіб життя, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідок-характеристик Новоолександрівської сільської ради №477 від 27.08.2013 року та №539 від 30.09.2013 року. Також, на підтвердження доцільності повернення дітей їх батькам, виступають акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 22.01.2013 року, згідно висновку якого матеріальний стан сім'ї є задовільним. Крім того, з висновку наданого Миколаївською міською радою № 2587/020201-22/22/14/13 від 25.11.2013 року про доцільність повернення дітей виходить, що орган опіки та піклування вважає за доцільне повернути [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до матері [PERSON], [INFO], на їх виховання та утримання. Відповідно до ч.1 ст. 169 СК України, мати, позбавлена батьківських прав, має право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 170 СК України, у випадку коли відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За викладених обставин, суд вважає доведеним той факт, позивач змінила своє ставлення до дітей та є спроможною для належного виховання та піклування за дітьми, стала на шлях виправлення, та враховуючи, що вона мають бажання та можливість забезпечувати дітей матеріально, здійснювати відносно них батьківські права та обов'язки, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved