overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

У грудні 2016 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 215. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З листопада 2016 року сторони однією сім'єю не проживають. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 29 квітня 2006 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 215, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане серії [NUMBER]. Як вбачається зі свідоцтв про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки, виданої КСН «Мирний» від 13.12.2016 року, неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкають разом із матір'ю [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивачки та платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

У грудні 2016 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 66 від 2 серпня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року спільно не проживають, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено, спільного господарства не ведуть, в звязку із відсутністю спільних поглядів та інтересів, байдужим ставленням відповідача до сім?ї. За таких обставин просить розірвати шлюб із відповідачем. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Борова». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2 серпня 2014 року. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, тривалий час спільно не проживають. Ухвалою Деражнянського районного суду від 3 лютого 2017 року сторонам надавався термін для примирення строком на два місяці, однак не було досягнуто мети збереження шлюбу. Зважаючи на викладені обставини шлюб, укладений сторонами, слід розірвати. Судовий збір в розмірі 551,20 грн. в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У грудні 2016 року позивачка пред'явила у суді вказаний позов, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після [PERSON], який помер [INFO]. Оскільки за життя право власності на житловий будинок за [PERSON] не було зареєстровано, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання сторони не з'явилися. До суду спрямували заяви, у яких позивачка позов підтримала, представник відповідача позов визнав. Дослідивши докази, суд відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України, приймає визнання представником відповідача позову, та задовольняє позов з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON] (а.с.6, 10). За життя все своє майно [PERSON] заповів [PERSON] (а.с.7). З довідок Терехівської сільської ради №861, 862 від 23.12.2016 вбачається, що відповідно до погосподарської книги №1 за 2006-2010 [PERSON] був головою двору будинку [ADDRESS], документи на будинок не виготовлялись (а.с. 11,12). Позивачка після [PERSON] спадщину прийняла. Їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] які мають право на обов'язкову частку відсутні ( а.с.18, 19, 20, 22, 23). Постановою від 01 грудня 2016 року державний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння виданого на ім'я [PERSON] ( а.с.5). На це будинковолодіння виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що житловий будинок збудовано у 1963 році, інвентаризаційна вартість будинковолодіння складає 73828 гривні (а.с. 14-17). Згідно довідки БТІ №1841 від 10.11.2016 право власності на житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Оскільки позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS]. згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON], зважаючи, що на час завершення будівництва будинку (1963) чинним законодавством не передбачалося його державної реєстрації та виникнення права власності у особи саме після державної реєстрації права на нерухомість, - за позивачкою слід визнати право власності на вказаний будинок з господарськими спорудами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

У грудні 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання не зявився представник позивача, але надіслав до суду заяву про те, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повній мірі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно позовної заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 30.09.2010 року уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 14164 грн. 69 коп., тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 30.11.2016 року має заборгованість - 14164 грн. 69 коп., яка складається з наступного: - 1999,69 грн. - заборгованість за кредитом; - 11014,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частка); 650,70 грн. штраф (процентна складова). Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановленний строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2016 року позивач предявила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 22 травня 2012 року. З 2014 року шлюбні відносини з відповідачем було припинено, спільне життя з відповідачем не склалося і вони перестали вести спільне господарство.Спільних дітей не мають. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22.05.2012 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 136. В судове засідання позивач [PERSON]\~ не зявилася, зазначивши в позові, що просить суд розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає, після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище «Олесневич» . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22 травня 2012 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 136. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 149002, виданим 22.05.2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області (а.с. 14). Судом надався час для примирення, але сторони не примирення не досягли, фактичні взаємовідносини подружжя припинені. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що має істотне значення, сім'я розпалася остаточно, суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до\~ст. 112 СК України, яким позовні вимоги\~\~[PERSON] \~задовольнити та шлюб між нею та\~ [PERSON] розірвати. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач\~ просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Олесневич». Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.08.2010 року у розмірі 34428 (тридцять чотири тисячі чотириста двадцять вісім) гривень 91 коп. та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що 12 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 12400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобовязувався забезпечити повернення кредиту на позичковий рахунок та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Але відповідачем не виконані вимоги в повному обсязі, про що свідчить наявна заборгованість. Станом на 13 листопада 2016 року відповідач має заборгованість в розмірі 34428 (тридцять чотири тисячі чотириста двадцять вісім) гривень 91 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту 12115 гривень 65 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6978 гривень 23 коп.; заборгованість за пенею за прострочене зобовязання 11919 гривень 37 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень 1300 гривень 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 коп. - штраф (фіксована часина); 1615 гривень 66 коп. штраф (процентна складова). В наданій до суду позовній заяві, представник позивача просить суд розглянути справу без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк», зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку завчасно, оскільки копії позовної заяви та повістки в дане судове засідання були надіслані відповідачу за місцем його проживання, причини неявки суду не відомі. Ніяких доказів, які вказували б на поважні причини неявки, відповідач до суду не надавав. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначеного відповідача до суду не надійшло. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання кредиту у розмірі 12400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач умов кредитного договору в частині повернення кредиту та погашення відсотків за кредитним договором не виконав в повному обсязі, чим порушив умови кредитного договору, додатку до нього - графіку погашення кредиту і вимоги чинного законодавства України. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20.12.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримав кредит в розмірі 17 878 грн. 91 коп. на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31.12.2017 року. Оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 50 402 грн. 35 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав заперечення на позов, просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропущенням позивачем строку позовної давності. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У грудні 2016 року ТОВ «Кей-Колект» звернувся із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 06 вересня 2007 року [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», уклали кредитний договір № 11210450000. Згідно умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 81216 доларів США, що еквівалентно 410140,80 грн., а позичальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 11210450000 від 06 вересня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мрія, вул. Західна, 11, що належить [PERSON]. 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги ТОВ «Кей-Колект», відповідно до умов Договору факторингу № 1 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами. ТОВ «Кей-Колект» набув право вимоги по кредитному договору № 11210450000 від 06 вересня 2007 року. В порушення умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 15 грудня 2016 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 2\~622\~953 грн. 82 коп., яка складається із: заборгованості по основній сумі кредиту 71\~062,95 доларів США, що еквівалентно 1\~869\~482,59 грн.; заборгованості за процентами 28\~641,02 доларів США, що еквівалентно 753\~471,23 грн.. Відповідно до звіту про оцінку майна, ринкова вартість земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мрія, вул. Західна, 11, що належить [PERSON], становить 201\~153 грн.. Згідно умов іпотечного договору сторонами було визначено, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватись шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У грудні 2016р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] вищезазначеними вимогами, якими просила стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 34027,43 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, в матеріалах справи надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 15 серпня 2011 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 31 жовтня 2016р. загальна заборгованість по кредитному договору перед банком становить 34027,43 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 3596,59 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 25336,11 грн., 2998,19 заборгованість за пенею та комісією, штраф - 500,00 грн. (фіксована частина), штраф 1596,54 грн. (процентна складова). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 34027,43 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved