Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати незаконними та скасувати: - рішення виконавчого комітету Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області від 22 лютого 1995 року № 7 «Про надання дозволу [PERSON] на оформлення технічної документації на самовільно розпочатий будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]»; - рішення виконавчого комітету Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області від 20 березня 1995 року «Про розгляд земельних питань» в частині виділення [PERSON] земельної ділянки площею 0,38 га; - рішення виконавчого комітету Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області від 19 липня 2004 року № 67 «Про зняття з обліку житлового будинку по [ADDRESS] та закриття погосподарського номера»; - рішення виконавчого комітету Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області від 30 листопада 2004 року № 108 «Про введення в експлуатацію житлового будинку по [ADDRESS]»; - свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS], видане 22 грудня 2004 року на ім'я [PERSON]; - свідоцтво про право власності на 1/2 частину в спільному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, видане 31 жовтня 2007 року Броварською районною державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS]; - свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 31 жовтня 2007 року Броварською районною державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS]; - заповіт, посвідчений 12 серпня 2003 року секретарем Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, яким [PERSON] заповіла житловий будинок по [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах; - договір дарування частини житлового будинку, посвідчений 23 лютого 2008 року Броварською районною державною нотаріальною конторою, за яким [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтував тим, що на підставі договору дарування, укладеного 20.01.1978 року між ним та його дідом [PERSON], він став власником житлового будинку по [ADDRESS] та користувався присадибною земельною ділянко площею 0,38 га. 22.02.1995 року виконавчий комітет Семиполківської сільської ради без його згоди прийняв рішення про виділення його батьку [PERSON], який постійно проживав у [ADDRESS], земельної ділянки площею 0,25 га по [ADDRESS] та дозволив оформлення технічної документації на розпочатий будівництвом будинок на вказаній земельній ділянці. Вважає, що цим рішенням порушені його житлові права та право на присадибну земельну ділянку. Рішення виконавчого комітету Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області від 19 липня 2004 року № 67 було затверджено акт від 23.06.2004 року, складений депутатом Броварської районної ради про обстеження будинку по [ADDRESS]; взято до відому, що будинок [ADDRESS] являвся аварійним, подальшому використанню під житло не підлягає, розібраний на будматеріали; доручено Броварському БТІ зняти з єдиного реєстру житловий будинок під [ADDRESS], власником якого являється [PERSON] Вважає, що вказаним рішенням порушені його права, оскільки він не давав згоди на припинення права власності на належний йому будинок. [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого рішенням виконавчого комітету Семиполківської сільської ради від 30.11.2004 року було введено в експлуатацію житловий будинок по [ADDRESS] та доручено Броварському БТІ видати свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок на ім'я померлого [PERSON] На підставі цього рішення 22.12.2004 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок. Вважає, що вказане рішення та свідоцтво про право власності є незаконними, оскільки видані після смерті [PERSON], що суперечить вимогам ст. 25 ЦК України. 31.10.2007 року Броварською районною нотаріальною конторою на ім'я його матері [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS], як частку в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину вказаного житлового будинку. Вважає вказані свідоцтва незаконними, оскільки він від спадщини не відмовлявся, а заява про відмову від спадщини, яка міститься в матеріалах спадкової справи є підробленою. 12.08.2003 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла житловий будинок по [ADDRESS] позивачу та його дочці [PERSON] в рівних частинах. Вважає, що цей заповіт є незаконним, оскільки на час його посвідчення [PERSON] не мала права власності на вказаний житловий будинок. З цих же підстав позивач вважає недійсним і договір дарування, нотаріально посвідчений 23.02.2008 року, за яким [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого 20 січня 1978 року секретарем виконавчого комітету Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області від 22 лютого 1995 року № 7 «Про надання дозволу [PERSON] на оформлення технічної документації на самовільно розпочатий будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами», виділено [PERSON] (батьку позивача) земельну ділянку в розмірі 0,25 га по [ADDRESS] з фонду сільської ради та дозволено оформити технічну документацію на самовільно розпочате будівництво будинку розмірами 12,65х11,20, загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею 72.3 кв.м. на 5-ть кімнат. Рішенням виконавчого комітету Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області від 20 березня 1995 року «Про розгляд земельних питань» [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,38 га, при цьому не зазначено цільове призначення та місце її знаходження. Рішенням шостої сесії Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області ХХІІ скликання від 26 квітня 1996 року, [PERSON] додатково виділено 0,05 га біля будинку і всього закріплено 0,30 га. Рішенням виконавчого комітету Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області від 19 липня 2004 року № 67 «Про зняття з обліку житлового будинку по [ADDRESS] та закриття погосподарського номера», затверджено акт від 23.06.2004 року, складений депутатом Броварської районної ради про обстеження будинку по [ADDRESS]; взято до відому, що будинок [ADDRESS] являвся аварійним, подальшому використанню під житло не підлягає, розібраний на будматеріали; доручено Броварському БТІ зняти з єдиного реєстру житловий будинок під [ADDRESS], власником якого являється [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області від 30 листопада 2004 року № 108 «Про введення в експлуатацію житлового будинку по [ADDRESS]» взято до відома, що старий будинок по [ADDRESS] знесено шляхом розбору на будматеріали; затверджено акт від 20.11.2004 року комісії по прийомці в експлуатацію житлового будинку по [ADDRESS], завершеного будівництвом у 1998 році; введено в експлуатацію завершене у листопаді 1998 року будівництво житлового будинку в [ADDRESS] з такими показниками: загальна площа одноповерхового будинку 131,8 кв.м., житлова площа 72.3 кв.м., 5-ть кімнат, примикаючи споруди: сарай-літня кухня, погріб, колодязь, вбиральня, огорожа; доручено Броварському БТІ видати свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок на ім'я померлого [PERSON]. 22 грудня 2004 року на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина, [PERSON], на ім'я якої Броварською районної державною нотаріальною конторою 31 жовтня 2007 року видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS], як частку в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину вказаного житлового будинку. Згідно договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 23 лютого 2008 року Броварською районною державною нотаріальною конторою, [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Згідно заповіту, посвідченого 12 серпня 2003 року секретарем Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON] заповіла житловий будинок по [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. З копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що позивачем та відповідачем 26.08.2011 року подано заяви про прийняття спадщини. На час розгляду даної справи свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] не видавались. Наведене підтверджується матеріалами цивільної справи, копією спадкової справи № 332 до майна померлого [PERSON] та копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 106-1 ЗК України (в редакції 1970р., яка діяла на час переходу права власності на житловий будинок до позивача), перехід права власності на жилий будинок, розташований у сільському населеному пункті, не тягне за собою переходу права користування присадибною земельною ділянкою. Надання присадибної земельної ділянки особі, до якої перейшло право власності на жилий будинок, провадиться на загальних підставах відповідно до вимог цього Кодексу. Статтею 16 ЗК України (1970р.) встановлено, що надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно частини 5 статті 20 ЗК України (1970р.), право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів. З копій записів у погосподарських книгах вбачається, що в користуванні позивача у 1980-1985 рр. знаходилась земельна ділянка площею 0,01 га, а з 1986-2005 рр. - 0,06 га. Відповідно до статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 3 ЦПК України, суд вважає, що оскаржуваними рішеннями виконавчого комітету Семиполківської сільської ради від 22.02.1995 року, яким [PERSON] виділено у користування земельну ділянку площею 0,25га з фонду сільської ради та надано дозвіл на оформлення технічної документації на самовільно розпочате будівництво житлового будинку; від 20.03.1995 року, яким [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,38га, без зазначення її цільове призначення та місця знаходження; від 30.11.2004 року, яким введено в експлуатацію житловий будинок та свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 22.12.2004 року на ім'я [PERSON], права позивача не є порушеними, оскільки він не набув у встановленому законом порядку права користування земельною ділянкою площею 0,25га, що була виділена його батьку [PERSON], на якій ним було побудовано житловий будинок, а тому [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок, враховуючи, що діюче на той час законодавство не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав, і виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З огляду на наведене суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Також суд вважає, що не порушено прав позивача і рішенням виконавчого комітету Семиполківської сільської ради від 19.07.2004 року, яким доручено Броварському БТІ зняти з єдиного реєстру належний йому житловий будинок, оскільки відсутні належні докази, що право власності на нього було зареєстровано в БТІ. Приймаючи до уваги, що житловий будинок побудований [PERSON] у шлюбі з [PERSON], то відповідно до ст.ст. 22, 28 КпШС України, що був чинним на час набуття права власності, він є спільним сумісним майном подружжя і їх частки є рівними, у зв'язку з чим суд вважає, що [PERSON] у праві власності на будинок належала 1/2 частина як частка у спільному майні подружжя, а на іншу 1/2 частину відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON], тому суд вважає безпідставними вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на 1/2 частину в спільному майні, придбаному подружжям за час шлюбу виданого 31.10.2007 року Броварською районною державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] Відповідно до статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Судом встановлено, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину та звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою, інші спадкоємці, в тому числі і позивач, до нотаріальної контори не звертались, також позивач не звертався до суду з вимогами про встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька та визнання за ним права власності на частину спадкового майна, тому суд не вбачає підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.10.2007 року на ім'я [PERSON] Що стосується посилання позивача на те, що він не підписував заяви про відмову від спадщини після смерті батька, яка була подана до нотаріальної контори від його імені, то це не спростовує висновків суду про відсутність підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], оскільки відповідно до вимог ст. 553 ЦК України в редакції 1963р., що діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], спадкоємець вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тому ця заява не створює будь-яких юридичних наслідків, і може бути лише підставою для притягнення до відповідальності осіб, винних у її підробці. Відповідно до частини 1 статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. З огляду на наведене суд вважає безпідставними вимоги про визнання недійсним заповіту, вчиненого 12.08.2003 року [PERSON] з тих підстав, що на момент його вчинення вона не була власником будинку. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] на законних підставах набула право власності на житловий будинок та відповідно до вимог статей 317, 319 ЦК України мала право розпоряджатись ним, то суд не вбачає підстав для визнання недійсним договору дарування 1/2 частини житлового будинку, укладеного 23.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON], враховуючи також, що цим договором не порушуються права позивача, який не являється власником цього майна. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed