Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що їй на праві власності належить 17/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова), 47, на підставі договору дарування. Її матері [PERSON], яка померла 26.01.2016р., належало на момент смерті 16/50 частин будинку. Після смерті матері позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] для оформлення спадщини. Постановою приватного нотаріуса від 08.11.2017р. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 16/50 часток житлового будинку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне майно. Вищезазначена обставина перешкоджає позивачці реалізувати свої спадкові права, у звязку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Відповідачем заперечень проти позову не надано. У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову та просила його задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Представник відповідача пояснив, що вимоги позову про визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом ґрунтуються на вимогах закону, а тому заперечень проти позову немає. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.01.2016р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС №349841. Позивачка [PERSON] являється дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЖС №346434. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого увійшло 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова) у м. Запоріжжі, та 16/50 часток земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за вказаною адресою. Матеріалами спадкової справи підтверджується, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 08.11.2017р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова) у м. Запоріжжі з тих підстав, що правовстановлюючий документ на вищевказану частку житлового будинку спадкоємцем не наданий у звязку з його відсутністю. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Належність спадкодавцю [PERSON] на праві власності 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова) у м. Запоріжжі підтверджується матеріалами справи. Так, на підставі свідоцтва №906 про право особистої власності на житловий будинок, виданого Запорізьким міськкомунгоспом виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів 29.11.1982р., 33/50 часток житлового будинку №47 по вул. Ульянова у м. Запоріжжі належало [PERSON] на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів №274/14 від 18.11.1982р. Згідно договору дарування від 31.01.1992р., р.№2-326, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 17/50 часток житлового будинку №47 по вул. Ульянова у м. Запоріжжі, які належали [PERSON] на підставі свідоцтва №906 про право особистої власності на житловий будинок. Таким чином, після укладення договору дарування і на момент смерті [PERSON] на праві власності належало 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Ульянова у м. Запоріжжі. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах інвентаризаційної справи вищезазначеними правовстановлюючими документами, відомостями ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», викладеними у листі від 17.08.2017р. №8892. Таким чином, оскільки позивачка, як спадкоємець за законом, належним чином прийняла спадщину, спадкодавцеві на законних підставах належало на праві власності 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова) у м. Запоріжжі, однак відсутній оригінал відповідного правовстановлюючого документу, що стало підставою для відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, наявні підстави для визнання права на спадщину у судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved