Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

У грудні 2018 р. позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів, 3-тя особа: ТОВ «ІФАВТО» про стягнення заборгованості за проданий автомобіль, мотивуючи свої вимоги тим, що вона на праві приватної власності мала автомобіль HYUNDAI SANTA FE 2.2. D, реєстраційний номер [NUMBER]. 04.11.2015 р. на підставі усного договору доручення видала довіреність відповідачу [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 919, строком на 5 років з правом передоручення повноважень за нею, якою уповноважила останнього продати вказаний вище автомобіль. 17.10.2017 р. [PERSON] на підставі вищевказаної довіреності видав довіреність відповідачу [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 1519, строком на 3 місяці, якою уповноважив останнього продати належний позивачці автомобіль. 25.10.2017 р. відповідач [PERSON] уклав від імені позивачки з Калуською філією ТОВ «ІФАВТО» договір комісії № 7020/17/001227, предметом якого була реалізація автомобіля. Того ж дня, Калуська філія ТОВ «ІФАВТО» за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 7020/17/001227 реалізувала автомобіль [PERSON] за 508715 грн., на підставі якого працівниками Територіального сервісного центру № 2642 Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області здійснено 25.10.2017 р. операцію з перереєстрації автомобіля. Про таку реалізацію автомобіля позивачці не було відомо, відповідачі гроші за реалізацію автомобіля в добровільному порядку не повернули, а тому просить в судовому порядку стягнути з відповідачів солідарно кошти за реалізацію автомобіля в розмірі 508715,00 грн., а відповідно до ст. 625 ЦК України за несвоєчасне повернення коштів - індекс інфляції за період з 27.10.2017 р. по 04.12.2018 р. в розмірі 48086 грн. та 3% річних 16892 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, з заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались. Представник 3-ї особи: ТОВ «ІФАВТО» в судове засідання також не з'явився, в направлених до суду поясненнях просив справу розглядати у його відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 04.11.2015 р. [PERSON] надала [PERSON] довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованої за №919, якою уповноважила останнього продати належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого 30.11.2012 р. ВРЕВ-13 УДАІ в м. Києві автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE 2.2. D, 2012 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований з 30.11.2012 року ВРЕР-13 УДАІ в м. Києві. Довіреність видана на підставі усного договору строком на 5 років з правом передоручення повноважень за цією довіреністю. 17.10.2017 р. [PERSON], який діє від імені [PERSON] на підставі вказаної вище довіреності, видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Мислик О.О. та зареєстрованої за №1519, якою, в свою чергу, уповноважив [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен з яких діє незалежно один від одного, продати належний [PERSON] автомобіль. Довіреність видана строком на 3 місяці. Відповідно до ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Відповідно до ст. 1003 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними Відповідно до ст. 1005 ЦК України повірений повинен виконати дане йому доручення особисто. Повірений має право передати виконання доручення іншій особі (замісникові), якщо це передбачено договором або якщо повірений був вимушений до цього обставинами, з метою охорони інтересів довірителя. Повірений, який передав виконання доручення замісникові, повинен негайно повідомити про це довірителя. У цьому разі повірений відповідає лише за вибір замісника. Відповідно до ст. 1006 ЦК України, повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Як вбачається з договору комісії №7020/17/001227 від 25.10.2017 р. укладеного між Калуською філією ТОВ «ІФАВТО» та [PERSON], за довіреності якої виступає [PERSON], останній передає Калуській філії ТОВ «ІФАВТО» на реалізацію автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE 2.2. D, 2012 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований з 30.11.2012 року ВРЕР-13 УДАІ в м. Києві. Відповідно до п. п. 4.3 та 4.4. договору комісії, розрахунок за реалізоване Комісіонером майно здійснюється безпосередньо між третьою особою (покупцем) та Комітентом на пряму безготівковим чи готівковим чином. Оплата вартості транспортного засобу (номерного агрегата) відбувається за ціною 508715,00 гри (п'ятсот вісім сімсот п'ятнадцять гривень 00 копійок). 25.10.2017 р., згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу 7020/17/001227 укладеного між Калуською філією ТОВ «ІФАВТО» та [PERSON], Калуська філія ТОВ «ІФАВТО» здійснила реалізацію транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2.2. CRDI УНІВЕРСАЛ-В, 2012 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований з 30.11.2012 року ВРЕР-13 УДАІ в м. Києва [PERSON] Згідно з п. 3.1. договору купівлі-продажу транспортного засобу за домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 508715 грн (п'ятсот вісім сімсот п'ятнадцять гривень 00 копійок). 25.10.2017 р. між [PERSON] та ТОВ «ІФАВТО» укладено угоду №7020/17/001227 про купівлю-продаж із третіми особами, відповідно до якої останній продає на підставі договору №7020/17/001227 від 25.10.2017 р., а [PERSON] купує ТЗ HYUNDAI SANTA FE 2.2. CRDI УНІВЕРСАЛ-В, кузов (шасі) [NUMBER] за 508715 (п'ятсот вісім сімсот п'ятнадцять гривень 00 копійок), та сплачує вартість ТЗ шляхом внесення грошових коштів в касу ТОВ «ІФАВТО» в момент придбання ТЗ. З копії гарантійного листа, наданого 25.10.2017 р. на ім'я директора Калуської філії ТОВ «ІФАВТО» вбачається, що продавець [PERSON], довірена особа [PERSON] та покупець [PERSON] гарантують, що повний розрахунок за автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE 2.2. CRDI УНІВЕРСАЛ-В, кузов (шасі) [NUMBER], в сумі 508715,00 грн. провели готівковим способом між собою, та претензій один до одного не маємо. В судовому засіданні також встановлено, що станом на день розгляду справи відповідачі, з моменту реалізації автомобіля грошові кошти позивачу не повернули. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, та і від будь-кого з них окремо. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи викладене, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору у розмірі 5 736 грн. 93 коп. в рівних частках з кожного.

Outcome: approved