Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У грудні 2014 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Власова Т.Я. звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника № 159/3598CLPS2 від 08.10.2011 року у розмірі 4 355,74 грн. Також представник позивача просила стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача - Власова Т.Я., яка діє на підставі довіреності від 27.10.2014 року, не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи за своєї відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві. Одночасно, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач - повторно не з'явилась у судове засідання, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим, суд, виходячи зі змісту ст. 169 ЦПК України, вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачу надавалась можливість заперечувати, не визнавати позовні вимоги, доказувати протилежне, тобто відповідач не скористався своїм правом з власної ініціативи та за власним волевиявленням. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.04.2015 року ухвалено розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: 08.10.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» в особі голови правління Франковською О.В., громадянкою [PERSON] та ПрАТ «Ренесанс Життя» в особі заступника голови правління Гончарова А.М. був укладений кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника№ 159/3598CLPS2 про надання кредиту та страхування життя позичальника, згідно з яким банк надає позичальнику кредит у тимчасове платне користування у розмірі 3 442,26 грн.,на строк 30 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 36 % річних, сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 90 грн. та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 103 грн., з датою кінцевого повернення кредиту 08.04.2014 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання здійснювати повернення кредиту щомісячними рівними платежами у сумі 279 грн., відповідно до п. 2.8 цього договору. 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20130619-К, у відповідності до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги від коштів відповідача (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, відповідачу було видано суму кредиту у розмірі 3 442,26 грн. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було доповнено ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредитного зобов'язання, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, не погашає кредит, не сплачує відсотки. Станом на 19.06.2013 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 4 355,74 у тому числі: прострочене тіло кредиту - 2 597,33 грн.; заборгованість по процентам - 807,2 грн.; сума пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 951,21 грн. Таким чином, [PERSON] неналежно виконувала прийняті нею зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати процентів, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом та процентами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником договірних зобов'язань з повернення кредиту за кредитним договором з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника № 159/3598CLPS2 від 08.10.2011 року та сплати процентів за користування кредитними коштами, скориставшись наданим договором позивачу правом представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача загальної заборгованості у розмірі 4 355,74 грн., у тому числі: прострочене тіло кредиту - 2 597,33 грн.; заборгованість по процентам - 807,2 грн.; сума пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 951,21 грн. Відповідно до ч. 1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Так, згідно з ч. 3. ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Відповідно до п. 5.4 кредитного договору з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника, у разі прострочення сплати процентів за користування Кредитом та/або частини суми Кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 0,3 % річних від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування Кредиту, та/або від несплаченої суми Кредиту за кожний день прострочення. Відтак, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені у сумі 951,21 грн., оскільки такі вимоги ґрунтуються на Законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в п.5.4 кредитного договору. Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № 7619 від 07.11.2014 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved