Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

У грудні 2012 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Агро-Регіон Хмельницький» і просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та відповідачем 07 серпня 2012 року, та скасувати його державну реєстрацію. В обґрунтування заявленого позову вказував, що 07 серпня 2012 року уклав з ТОВ «Агро-Регіон Хмельницький» договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки, при цьому за попередньою домовленістю з відповідачем строк дії договору було визначено 5 років. Однак, ТОВ «Агро-Регіон Хмельницький» в односторонньому порядку до проведення державної реєстрації договору, не погодивши з ним відповідні зміни, вписало на першому аркуші договору у п.8 строк дії « 8 років» замість « 5 років» та зареєструвало 23 серпня 2012 року зазначений договір в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі, що не відповідає його волевиявленню. До початку розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] шляхом подачі письмової заяви змінила підстави позову, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що договір оренди землі від 07 серпня 2012 року [PERSON] не підписував (а.с.24-25). Вказує, що оспорюваний договір був підписаний його дружиною [PERSON], яка не мала відповідних повноважень на підписання договору. Оскільки [PERSON] не мав волевиявлення та не надавав своєї згоди на укладення з відповідачем договору оренди належної йому земельної ділянки, тому на підставі ч.1 ст.215 ЦК України просить визнати договір оренди землі недійсним та скасувати його державну реєстрацію. В судове засідання позивач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з»явився, надавши повноваження на представництво своїх інтересів представнику [PERSON] Представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, вказавши, що оспорюваний договір оренди землі був підписаний від імені [PERSON] його дружиною [PERSON], однак відповідних повноважень на підписання договору від свого імені він нікому не надавав. Представник відповідача ТОВ «Агро-Регіон Хмельницький» Матковський М.В. проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивач знав про наявність договору оренди землі від 07 серпня 2012 року, оскільки з моменту його державної реєстрації до подачі позову до суду пройшло півроку і умови договору сторонами виконувались, зокрема ТОВ «Агро-Регіон Хмельницький» використовувало земельну ділянку [PERSON], а останній отримував орендну плату. Крім того, спочатку [PERSON] просив визнати недійсним договір оренди зовсім з інших підстав, що свідчить про те, що він знав про укладення такого договору. Представник третьої особи - управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі, яке є правонаступником управління Держкомзему у Старокостянтинівському районі, Саввов В.В. при вирішенні спору покладається на думку суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №068922 від 15 січня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,14 га (кадастровий номер 6824284700:03:005:0004) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. 23 серпня 2012 року управлінням Держкомзему у Старокостянтинівському районі за №682420004009840 зареєстровано договір оренди землі від 07 серпня 2012 року, за яким вищезазначену земельну ділянку, належну на праві власності [PERSON], передано в оренду строком на 8 років ТОВ «Агро-Регіон Хмельницький». Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Правочин є правомірний, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України. Відповідно до положень ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Тобто, за своєю правовою природою відсутність волевиявлення учасника правочину є самостійною підставою для визнання правочину недійсним (ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України) Згідно ч.2 ст.207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] заперечив факт укладення 07 серпня 2012 року договору оренди землі із ТОВ «Агро-Регіон Хмельницький», посилаючись на те, що вказаного договору він не підписував, наміру передавати належну йому земельну ділянку в оренду для відповідача у нього не було і не має, волевиявлення на укладення такого договору він взагалі не виявляв, а договір від його імені без його відома та будь-яких повноважень підписала його дружина [PERSON] Показання позивача [PERSON] підтвердила у судовому засіданні і допитана як свідок [PERSON], яка показала, що це вона підписала оспорюваний договір оренди землі замість [PERSON] без його відома й останній не надавав їй у встановленому законом порядку повноважень на вчинення таких дій. Показання свідка [PERSON] об»єктивно підтверджені висновком судово-почеркознавчої експертизи №115п від 13 січня 2014 року, призначеної судом за клопотанням представника позивача та проведеної НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області, згідно якого рукописний підпис у вигляді написання прізвища «[PERSON]» в розділі «підписи сторін» в графі «Орендодавець» на договорі оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6824284700:03:005:0004, укладеним 07 серпня 2012 року, зареєстрованим в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі 23 серпня 2012 року за №682420004009840, виконаний [PERSON] від імені [PERSON] з наслідуванням підпису «імітацією» [PERSON]. Разом з тим, висновком судово-почеркознавчої експертизи №82п від 25 вересня 2013 року, призначеної судом за клопотанням представника позивача та проведеної НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області, встановлено, що рукописний підпис у вигляді написання прізвища «[PERSON]» в розділі «підписи сторін» в графі «Орендодавець» на договорі оренди земельної ділянки від 07 серпня 2012 року ймовірніше всього виконаний [PERSON]. Як пояснив у судовому засіданні судовий експерт Сич Є.В., ймовірний висновок експерта пов»язаний із встановленням як ознак збіжностей, так і ознак розбіжностей, а також у зв»язку із великою варіаційністю виконання підписів [PERSON], в результаті чого деякі окремі ознаки не стабільно проявляються. Вірогідність того, що оспорюваний договір оренди підписав [PERSON] становить близько 60%. Вищезазначений висновок експерта №82п від 25 вересня 2013 року суд не приймає до уваги, оскільки він не містить конкретної відповіді на поставлене питання, а відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже, досліджені судом докази вказують на те, що [PERSON] договору оренди землі від 07 серпня 2012 року не підписував, волевиявлення на укладення такого договору не виявляв, а тому з врахуванням положень ст.203 ч.3, ст.215 ч.1 ЦК України, вищезазначений договір оренди землі слід визнати недійсним. Будь-яких інших доказів, які б спростовували встановлені судом обставини, представниками відповідача не надано. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, зокрема право оренди земельної ділянки. Згідно з положеннями ч.2 ст.26 цього Закону до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав. Оскільки судом визнано недійсним договір оренди землі від 07 серпня 2012 року, тому державну реєстрацію цього договору також слід скасувати. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача усі понесені ним судові витрати в сумі 1908 грн. 26 коп., а саме сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп., що підтверджується квитанцією №28 від 30.11.2012 року (а.с.1), а також 900 грн. 48 коп., сплачених за проведення судово-почеркознавчої експертизи №82п від 25 вересня 2013 року, що підтверджується довідкою-рахунком (а.с.47) та квитанцією №98 від 06.09.2013 року, та 900 грн. 48 коп., сплачених за проведення судово-почеркознавчої експертизи №115п від 13 січня 2014 року, що підтверджується довідкою-рахунком (а.с.91) та квитанцією №81 від 23.12.2013 року (а.с.94). Витрати понесені позивачем по оплаті першої експертизи, суд включає до судових витрат, оскільки через ймовірний висновок експерта та категоричне заперечення проти позову сторони відповідача, сторона позивача змушена була клопотати про призначення ще однієї експертизи на предмет встановлення належності підпису на договорі оренди свідку [PERSON]

Outcome: approved