Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

У жовні 2016 року [PERSON] звернулась до Бахмацького райсуду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що 11 березня 2012 року померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкривається спадщина на 2 земельні ділянки. Ще при житті вона склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно вона заповіла їй. Спадкоємці 1 черги за законом, які мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні, так як тітка не була заміжньою і дітей не мала. Вона не подавала заяви про прийняття спадщини до нотаріуса в установлений законом 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини, але прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Але померла не була зареєстрована за місцем її постійного проживання, а тому, нотаріус не видає свідоцтва про право на спадщину. А тому, виникло питання про доведення в судовому порядку факту постійного проживання її разом із спадкодавцем. Спору про право на спадкове майно не виникає. У листопаді місяці 2011 року її тітка занедужала, не могла самостійно пересуватись, утримувати себе, фізично занепала. Тоді вона за власним бажанням забрала проживати тітку до свого будинку, що розташований за адресою: с.Городище, Бахмацького району, вул. 8 Березня, № 37. Переїзд відбувся негайно і тоді вона мала змогу постійно доглядати за тіткою. Вона надавала їй всіляку допомогу у всьому, турбувалася про неї, як про хвору та рідну їй людину. Після смерті тітки, вона здійснила поховання, поминальні обряди, що підтвердиться показами свідків. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Городищенської сільської ради в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Сільська рада подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності представника і проти задоволення заяви не заперечує (а.с.26). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання на повторний виклик не зявився. Про час і місце розгляду справи він повідомлявся належним чином, про що підтверджує повідомлення про вручення йому судової повістки (а.с.38). Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення заявника, допитаних в судовому засіданні свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2012 року в с.Городище, Бахмацького району, Чернігівської області померла [PERSON], про що підтверджує копія свідоцтва про її смерть серії І-ЕЛ № 181770 ( а.с.7), копія актового запису про смерть № 8 від 12.03.2012 року (а.с.31). На день смерті [PERSON] значилася зареєстрованою у [INFO], про підтверджує довідка виконкому Городищенської сільської ради від 15.06.2016 року № 320 (а.с.9). В звязку зі смертю [PERSON] відповідно до ст.1220 ЦК України відкривається спадщина на спадкове майно. За життя, 27 жовтня 1997 року [PERSON] видала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і все те, що їй буде належати на день смерті, вона заповіла [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем Городищенської сільської ради, реєстровий № 202 ( а.с.8). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року. Згідно п. 23 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ визначено, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю доказів її фактичного проживання зі спадкодавцем, тобто, постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами (а.с.12). В судовому засіданні були допитані як свідки [PERSON] і [PERSON], які пояснили, що вони часто бували у заявниці вдома за адресою: с.Городище, Бахмацького району, Чернігівської області, вул.8 Березня, №37 і бачили, що з листопада місяця 2011 року за цією адресою стала проживати тітка заявниці [PERSON] Заявниця щодо неї проявляла свою турботу, піклувалась про неї, готувала їжу, купляла ліки, продукти харчування. Потім тітка потрапила до лікарні, а потім через деякий час після виписки із лікарні [PERSON] померла у с.Городище. В судовому засіданні встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням місця проживання заявника зі спадкодавцем законодавство повязує прийняття спадщини. При цьому спір про право відсутній. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять в собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно повязані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявниці зі спадкодавцем. На підставі викладеного,

Outcome: approved