Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради, де третя особа - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй ј частину вищезазначеної квартири. Спадкоємцями після її смерті є її мати [PERSON] , її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] , які прийняли спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України. У 2012 році помер [PERSON] - вітчим позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину квартири. Позивач прийняла спадщину як спадкоємець четвертої черги, оскільки спадкоємці попередніх черг відсутні. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Для оформлення спадщини позивач звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, проте у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду. Окрім цього, просила врахувати, що втрачено оригінал правовстановлюючого документу, що також стало підставою в порядку ст.392 ЦК України звернення позивача до суду. За таких обставин, позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , яка складається з коридору площею 10,1 кв.м., кімнати 1 площею 9,1 кв.м., кімнати 2 площею 8,0 кв.м., кімнати 3 площею 6,2 кв.м., кімнати 4 площею 10,6 кв.м., ванної кімнати площею 4,6 кв.м., кухні площею 9,3 кв.м., загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. Судові витрати віднести на її рахунок. Ухвалою від 19 грудня 2018 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07 березня 2019 року за клопотанням представника позивача витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори копії спадкових справ після [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] . Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б. у зв`язку з перебуванням судді Скрипник О.Г. у відрядженні. Ухвалою від 01 квітня 2019 року справу прийнято до свого провадження. Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті. 04 червня 2019 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача з причини зайнятості в іншому судовому засіданні. 20 червня 2019 року представником відповідача повторно надано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Проте, доказів цим обставинам, суду не надано. Враховуючи строки розгляду справи, відсутність доказів поважної причини не явки у судове засідання, ту обставину, що відповідач є юридичною особою і має у штаті не одного юриста, судом 20 червня 2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення за відсутності представника відповідача. В судовому засіданні представник позивача адвокат Яковлева М.І. просила задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у ньому. При цьому просила суд врахувати, що позасудовий\~шлях вирішення\~спору позивачем\~вичерпано. Третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора надала до суду заяву, в якій просили розглянути справу у відповідності до закону за відсутності їх представника. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положеннями\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга\~статті 1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). За змістом\~статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15 листопада 1994 року, копію якого надано до матеріалів справи, а також інформацією наданою КП ДМБТІ ДОР (а.с.11,12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №3024 (а.с.14). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її мати [PERSON] , її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] . Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Частиною 3 ст.1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 3.21 ч.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, всі спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину після [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №7654 (а.с.66). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її онука [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з померлою. Крім того, у передбачений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 776/2018 відкритою після смерті [PERSON] (а.с.64-87). Проте, постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 30 жовтня 2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Судом також встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.71). Статтею 1264 Цивільного кодексу України\~передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менше як п`ять років до відкриття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 своєї Постанови №7 від 30 травня 2008 року\~«Про судову практику у справах про спадкування»\~до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч.2\~ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з інформації наданої Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалася, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.60,62). Судом також встановлено, що оригінал правовстановлюючого документу свідоцтво про право власності від 15 листопада 1994 року втрачено. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна\~може пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою,\~а також\~у разі\~втрати ним\~документа,\~який засвідчує\~його право\~власності. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4\~ ст.41 Конституції\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу). Оскільки позивач використала позасудовий шлях оформлення спадкових прав і отримала відмову, вона вимушена була звернутися до суду. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме слід визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , яка складається з коридору площею 10,1 кв.м., кімнати 1 площею 9,1 кв.м., кімнати 2 площею 8,0 кв.м., кімнати 3 площею 6,2 кв.м., кімнати 4 площею 10,6 кв.м., ванної кімнати площею 4,6 кв.м., кухні площею 9,3 кв.м., загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. Враховуючи, що позивач просила залишити судові витрати на її рахунок, розподіл судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України не здійснюється.

Outcome: approved