Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 14 вересня 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, відповідач на утримання сімї коштів не надає, ніде не працює, що привело до втрати між ними почуття любові та поваги. З лютого 2013 року між сторонами остаточно були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Іртюга». Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №714. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з лютого 2013 року, спільне господарство вони не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати між ними почуття любові та поваги. Станом на теперішній час позивач поновити подружні стосунки не бажає та вважає, що спільне життя неможливе. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved