overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON]звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 жовтня 1993 року Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 12. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], 11 лютого 1996 року та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з матір»ю. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На протязі двох років з чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 02 жовтня 1993 року Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 12. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 1993 року Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-КЕ №341690, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина [PERSON], 11 лютого 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 273773 та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 002983. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, на протязі двох років спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Строк на примирення не потрібен. Сім»ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 січня 2014 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис №6. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 11 січня 2014 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №6. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2014 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 189531, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 284092. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Позивачу строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Тітова», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управляння юстиції у м. Києві, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 32. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 17 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управляння юстиції у м. Києві, актовий запис № 32. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управляння юстиції у м. Києві, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Строк на примирення не потрібен. Сім»ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 січня 1995 року Шпитьківською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 3. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, сварки. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З чоловіком на протязі шести місяців спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 21 січня 1995 року Шпитьківською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 3. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 січня 1995 року Шпитьківською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії № [NUMBER] Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, шість місяців спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Строк на примирення не потрібен. Сім»ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Дягіль», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 травня 1997 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 570. Від шлюбу вони мають дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 570. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 травня 1997 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 570, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В шлюбі подружжя дочок [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Позивачу і відповідачу строк на примирення не потрібен. Сім»ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила змінити їй прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне «[PERSON]», а тому суд змінює прізвище позивачу після розірвання шлюбу на дошлюбне - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони з відповідачем з 12 травня 2015 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що 14 червня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №652. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до положення ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони по справі з травня 2015 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 11 серпня 2001 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Починаючи з 2010 року в зв'язку з тим, що відповідач не працює, не надає матеріальної допомоги на утримання сім'ї, зловживає алкогольними напоями, між подружжям виникають непорозуміння та сварки. На неодноразові прохання позивача стосовно працевлаштування, припинення вживання алкоголю, відповідач не реагує. З жовтня 2015 року шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбних відносин неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 21-22). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 11 серпня 2001 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1495 (а.с. 15). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з жовтня 2015 року. Дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 26 липня 2008 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки починаючи грудня 2012 року проживають окремо. Спільне господарство подружжям не ведеться. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбних відносин неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 15-16). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 26 січня 1991 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 503 (а.с. 7). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з грудня 2012 року. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] та зареєстрований 07 липня 2012 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис № 228. Від спільного життя мають дитину: сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. З кінця 2014 року шлюбні відносини припинено, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, кожна сторона має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, спільного господарства не веде. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. У судове засідання відповідач не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, довідка про доставку SMS повідомлення знаходиться в матеріалах справи. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2012 року, шлюб зареєстровано Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис № 228. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved