Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

у грудні 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 125743 (сто двадцять п`ять тисяч сімсот сорок три) грн 33 коп. та судовий збір по справі. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 28.04.2018 мала місце ДТП за участю автомобіля «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Audi A6» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якого було пошкоджено автомобілі автомобіля «Audi A6» д.н.з. [NUMBER] та «Toyota» д.н.з. [NUMBER] з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої застрахована у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саиме Поліс №АМ/0861765, а також її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, внаслідок чого позивач відшкодував водіям пошкоджених транспортних засобів витрати на ремонт автомобілів у розмірі 27743 грн 33 коп. [PERSON] , та 98000 грн 00 коп. [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2019 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 71). 21.01.2020 відповідач по справі надіслала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позовні вимоги вважає безпідставними, необгрунтованими, надуманими, не підтвердженими жодним доказом, долученим до позовної заяви, а тому такими, що не підлягають задоволенню , оскільки позивачем не доведено в якому саме порядку коли і ким встановлено факт, що на момент вчинення ДТП 28.04.2018 технічний стан забезпеченого транспортного засобу не відповідав діючим нормативам, стандартам і що саме ця не відповідність стала наслідком ДТП. 28.01.2020 позивач подав відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі постанови Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2018, оскільки ДТП сталося через не дотримання відповідачем п. 10.1 ПДР, яка набрала законної сили та не оскаржувалася, а також згідно пояснень [PERSON] які надавалися до Департаменту ПП перед початком руху у відповідача відмовила гальмівна систем, що і стало причиною виникнення ДТП, тому допущення порушень технічного стану транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП. Відповідачем по справі 17.02.2020 подано по справі заперечення в яких вона зазначила, що у постанові Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2018 не має посилання на те, що причиною ДТП була технічна несправність автомобіля, та яка саме була несправність, а тому посилання позивача на вказану постанову як доказ наявності під час ДТП у застрахованому транспортному засобу технічної несправності є безпідставними. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума складає 125743 грн 33 коп., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] 28.04.2018 близько 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] і рухаючись в м. Київ по вул. Симиренка, 6-Г, в порушення вимог п.п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не переконалася в безпеці руху, внаслідок чого деформувала огороджувальну споруду школи № 223, та пошкодила автомобілі «Toyota» д.н.з. [NUMBER] ( [PERSON] ) та «Audi A6» д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ), в результаті чого було нанесено матеріальні збитки. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30.31.05.2018 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 13). Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно розрахунку страхового відшкодування транспортного засобу «Audi A6» д.н.з. [NUMBER] загальна сума склала 27743 грн 33 коп. (а.с. 14). Згідно розрахунків страхового відшкодування сума страхового відшкодування транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] складає 40899 грн 63 коп., 26970 грн 44 коп., 8579 грн 93 коп. та 21550 грн 00 коп. (а.с. 15-17). Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу. На момент настання страхового випадку діяв поліс обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/081765 від 09.10.2017 по 08.10.2018 р., укладений зі ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] (а.с. 12). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. [PERSON] повідомила позивача про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 28.04.2018, зазначивши, що швидкість руху була 90 км/год. відмовили працювати гальма на великій швидкості її авто виїхало на автомобіль ауді і тойоту при цьому вона тормозила постійно, внаслідок чого відповідач виїхала на огорожу та кущі на території школи (а.с. 4). Потерпілі у вказаному ДТП від 28.04.2018 звернулися до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду 03.05.2018 та 02.05.2018, а також подали заяви про страхове відшкодування (а.с. 5-8). У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ», відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 27743 грн 33 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 6415 від 07.08.2018 та [PERSON] в загальній сумі 98000 грн 00 грн. з яких 21550 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №11786 від 19.02.2019 у розмірі 26970 грн 44 коп., що підтверджується платіжним дорученням №10026 від 28.12.2018 у розмірі 8579 грн 93 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 7837 від 16.10.2018 у розмірі 40899 грн 63 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5981 від 18.07.2018 (а.с. 56-61). Вказані виплати були здійсненні на підставі страхових актів №18.59.0861765-416 від 18.07.2018, №18.59.0861765-4168/1 від 10.10.2018, №18.59.0861765-416/2 від 28.12.2018, №18.59.0861765-416/3 від 14.02.2019 відносно транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] та страхового акту №18.59.0861765-437 відносно транспортного засобу «Audi A6» д.н.з. [NUMBER] (а.с.61-65). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов`язання, передбачені договором страхування перед позивачем. За даним договором страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором добровільного страхування наземного транспорту №АМ/0861765. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку, вартість матеріального збитку складає 125743 грн 33 коп. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу, оскільки ним відшкодовано суми страхового відшкодуванян потеріплим особам, внаслідок ДТП, яке мало місце 28.04.2018 з вини відповідача, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1921 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved