Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві (далі - третя особа) про визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцем другої черги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з померлим [PERSON], який помер [INFO] р., проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 07.06.1995 р. по [INFO] р., що підтверджується рішенням суду. Крім того, судом було визнано позивачку спадкоємцем четвертої черги після померлого. У зв'язку із тим, що [PERSON] зловживав спиртними напоями та перебував у безпорадному стані, позивач піклувалася про нього та надавала сторонню допомогу, позивач просила суд, визнати за нею право на спадкування за законом разом із спадкоємцем другої черги, а саме з братом спадкодавця [PERSON]. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі з проханням прийняти рішення згідно чинного законодавства. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 1991 р. працювала двірником у будинку де проживала позивач із [PERSON] і часто з ними спілкувалася. Зазначила, що померлий не мав постійного місця роботи, а коли у нього з'являлися гроші у ходив у запій, виносив і продавав речі з дому. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знала померлого дуже давно і їй було відомо, що він проживав разом із позивачкою. Зазначила, що [PERSON] заробляв гроші на підробітках та міг пропити зароблене, а ще міг винести речі з дому та продати. Крім того, бувало таке, що [PERSON] пив і був у такому стані, що позивачка його виганяла з дому і він приходив ночувати до [PERSON] Суд заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як вбачається з копії рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26.08.2014 р., було встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу з 07.06.1995 р. по [INFO] р. та визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO] р. (а.с.7-10). 04 вересня 2013 р. була заведена спадкова справа № 717/2013, щодо майна померлого [INFO] р. [PERSON]. Згідно матерілів спадкової справи, відповідач та позивач подали заяву про прийняття спадщини, а позивач просила призупинити оформлення спадкових прав до вирішення судових спорів. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, яка безпосередньо закликається до спадкування. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка матеріалізований вираз - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Усі вищеперераховані юридичні факти встановлюються судом на власний розсуд з урахуванням усіх обставин справи. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (ч. 3 п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»). У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Даючи юридичну оцінку наданим поясненням та письмовим доказам по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позивачем не було доведено той факт, що померлий [PERSON] тривалий час знаходився у безпорадному стані, мав тяжку хворобу або каліцтво та потребував стороннього догляду та опіки, не доведено також здійснення позивачкою опіки над спадкодавцем, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed