Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що на протязі останніх 10 років, за адресою: м. Маріуполь, вулиця Торгова, будинок 14, що належить позивачу, безпідставно та незаконно мешкає, зберігає свої особисті речі та інше майно відповідач. На неодноразові усні звернення позивача з проханням звільнити зазначене приміщення, відповідач не реагує. 03.07.2015 року за даним фактом була подана заява Начальнику Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області. Згідно відповіді на зазначену заяву, проведена ретельна перевірка, за результатами якої встановлено, що факти вказані у заяві знайшли своє підтвердження та СВ Жовтневого РВ ознак кримінального правопорушення не виявлено, підстав для відкриття кримінального провадження не встановлено, одночасно розяснено право звернутися з заявою до суду, оскільки факти, вказані у заяві, належать до компетенції суду. На підставі викладеного, та оскільки відповідач чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні нежитловою будівлею, добровільно відмовляється звільнити її, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні вказаним нежитловим приміщенням та зобовязати відповідача звільнити нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вулиця Торгова, будинок 14, та звільнити його від особистих речей. Представник позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляду справи за його відсутності, та задоволенням позовних вимог в повному обсязі, не заперечуючи проти ухвалення законного рішення по справі. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягу №32380875 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.01.2015 року, виданого Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Маріуполь, вулиця Торгова, будинок 14, належать Громадській організації Маріупольська міська організація товариства Червоного Хреста України, на підставі свідоцтва про право власності (індексний номер 32382595 від 19.01.2015 року, виданого Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області). Згідно відповіді начальника Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області від 13.07.2015 року за вих№5566/еу заява Червоного Хреста за фактом незаконного мешкання в будинку громадянина [PERSON] була зареєстрована за №9363 від 03.07.2015 року, за вказаним зверненням проведена ретельна перевірка, за результатами якої встановлено, що факти вказані у заяві знайшли своє підтвердження та слідчим відділом Жовтневого РВ ознак кримінального правопорушення не виявлено, підстав для відкриття кримінального провадження не встановлено. Одночасно розяснено право звернутися з заявою до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, оскільки факти, вказані у заяві, належать до компетенції суду. Вирішуючи даній спір, суд виходить з наступного. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивач. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В той час, як відповідачем доводи та докази, надані позивачем, не спростовані. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як було встановлено в ході розгляду справи, нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вулиця Торгова, будинок 14, на праві приватної власності належить позивачу. Однак, відповідач самовільно зайняв, тобто без належних підстав та помимо волі власника вказаного нежитлового приміщення, та добровільно його звільняти не бажає, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, необхідності їх задоволення та усунення перешкод у володінні та користуванні належному позивачу приміщенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved