Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У вересні місяці 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом, який обгрунтовує тим, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] 23.01.2008 року був укладений кредитний договір за № HM10G1000006192, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 90 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 21.07.2033 року. Згідно заяви відповідача означений кредитний договір переведено з національної валюти у валюту долар США, розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 19 459, 83 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки. Однак позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконував, і станом на 29.02.2016 року заборгованість відповідачів перед банком складає 77 670,81 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 19 087,91 доларів США, заборгованості за відсотками за користування кредитом 14 586,21 доларів США, 3 071,27 доларів заборгованість по комісії за користування кредитом, 37 218,01 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, а також штрафи 9,24 Доларів США (фіксована частина) та 3 698,17 Доларів США процентна складова, відповідно до умов договору. Відповідно до умов пункту 5 договору поруки було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов»язань за договором, однак вона залишена без задоволення. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідачів у солідарному порядку. В свою чергу відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним договору поруки, в якому вказує на те, що в обгрунтування первісного позову позивач посилається на те, що нею та публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» 21 березня 2008 року було укладено договір поруки № HM10G1000006192 згідно з умовами якого вона зобов»язувалась відповідати солідарно із позичальником [PERSON] за виконання зобов»язань по кредитному договору від 21.03.2008 року, тому має солідарно відповідати за кредитом із позичальником. Однак такого договору вона не укладала та договору поруки не підписувала, підпис у договорі виконаний не нею, а невідомою їй особою, тому просить визнати його недійсним. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просить стягнути заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, зустрічного позову не визнала та просила у його задоволені відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник заявленого позову не визнали, суду пояснили, що вона договору поруки не підписувала, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача та її представника, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 21.03.2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] року був укладений кредитний договір за № HM10G1000006192, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 90 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 21.03.2033 року. Позичальник [PERSON] 14.07.2008 року подав кредитору заяву про зміну валюти кредитування у якій просив конвертувати заборгованість по договору про іпотечний кредит № HM10G1000006192 від 21.03.2008 року в сумі 89 904,44 грн. у валюту долар США по курсу процессінгу на дату укладення додаткової угоди до договору, зменшивши строк кредитування на 10 років. Така додаткова угода сторонами була укладена і відповідно до пункту 8.1 означеної угоди розмір кредиту становив 19 459,83 доларів США із сплатою відсотків 1,17% на місяць на строк до 21.03.2018 року включно. 21 березня 2008 року із [PERSON] був укладений договір поруки щодо забезпечення виконання зобов»язань за кредитом позичальника [PERSON] Як убачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] умов договору не виконував, і в строк визначений договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернув. Заборгованість позичальника станом на 29.02.2016 року становить 77 670,81 доларів США, з них заборгованості за кредитом складає 19 087,91, 14 586,21 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 071,27 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 37 218,01 пені за несвоєчасне виконання зобов»язань та штрафи відповідно до умов договору 9,24 Доларів США (фіксована частина) та 3 698,17 доларів США (процентна складова, що за курсом НБУ станом на 22.05.2017 року становить 1 079 186,95 грн. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Судом достовірно установлено, що договору поруки поручитель [PERSON] не підписувала та не погоджувала. Вказані обставини підтверджуються висновком експерта за № 6391/6392/16-26 від 11.01.2017 року встановлено, що підпис від імені [PERSON] у договорі поруки б/н від 21.03.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] виконані не [PERSON], а іншою особою. З наведеного слідує, що [PERSON] договору поруки щодо забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором [PERSON] із позивачем не укладала та не поручалась за виконання таких зобов»язань. Доказів стосовно волевиявлення на укладення такого договору відповідачем [PERSON] позивач не надав, а суд таких не встановив. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Тому із цих підстав укладений договір поруки № HM10G10000006192 від 21 березня 2008 року укладеного між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] слід визнати недійсним. Первісний позов щодо стягнення заборгованості за кредитом підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з позичальника [PERSON] 36 745,39 доларів США заборгованості за кредитом, розмір пені та штрафів підлягають до стягнення у національній валюті в сумі 1 079 186,95 грн. та судові витрати. Суд зауважує, що розмір пені нарахований поза межами річного строку, передбаченого законом, однак позичальник про застосування такого строку заяву суду не подавав. На підставі викладеного та

Outcome: partial