Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» про визнання договору оренди землі припиненим, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки площею 7.12 га, розташованої на землях Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 25 вересня 2005 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди землі, предметом якого була оренда зазначеної вище земельної ділянки терміном на 10 років. Цього ж дня зазначена земельна ділянка була передана відповідно до акту прийому-передачі у натурі відповідачу. 16 січня 2008 року договір оренди був зареєстрований у Миколаївській регіональній філії № 5 за № 040800500018. Посилаючись на те, що строк дії договору закінчився 25 вересня 2015 року, тобто через 10 років з дня його укладення, вона бажає самостійно обробляти земельну ділянку, однак відповідачем було відмовлено у задоволенні її прохання про повернення земельної ділянки, позивач прохала визнати припиненим договір оренди землі від 25 вересня 2005 року, укладений між нею і товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла», зареєстрований 16 січня 2008 року у Миколаївській регіональній філії № 5 за № 040800500018. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що договір оренди землі між сторонами є укладеним і діє з моменту державної реєстрації, тобто з 16 січня 2008 року до 16 січня 2018 року. ТОВ «Вісла» приступило до використання землі після державної реєстрації договору, тобто 16 січня 2008 року, інших додаткових договорів по даному договору оренди між сторонами не укладалося. Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 836753, виданого 13 листопада 2006 року Арбузинською районною державною адміністрацією позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7.12 га, розташованої на землях Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Нею 25 вересня 2005 року було укладено договір оренди цієї земельної ділянки з ТОВ «Агрофірмою «Вісла» на строк 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано у Миколаївській регіональній філії № 5 16 січня 2008 року за № 040800500018. Згідно з актами прийому-передачі та визначення меж земельної ділянки у натурі від 25 вересня 2005 року ТОВ «Агрофірма «Вісла» прийняло земельну ділянку у [PERSON] площею 7.12 га та закріпило її межі у натурі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 37 вказаного договору оренди дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до пункту 43 спірного договору оренди земельної ділянки договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору оренду земельної ділянки, скріпивши\~\~\~25 вересня 2005 року договір своїми підписами, що і є моментом укладення договору. За таких обставин суд дійшов до висновку, що договір оренди землі припинив свою дію після закінчення 10-річного строку, який розпочинається з моменту його укладення, а не з моменту його державної реєстрації, оскільки державна реєстрація вказує на чинність договору (набрання юридичної сили) і не може змінювати момент його укладення. Вказане узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 16 лютого\~\~2014 року № 6-162цс13, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування всіма судами України. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved