Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує наступним. Відповідно до договору від 19.03.2008 року [PERSON] узяв на себе зобов'язання по поверненню кредиту на суму 3 000 грн. 00 коп. Щомісячно необхідно здійснювати часткове погашення кредиту. [PERSON] порушував правила повернення кредиту, тому позивач просить стягнути з відповідача борг на момент пред'явлення позову 19 814 грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача зазначає, що кредитний договір складається з Заяви Позичальника та Умов надання банківських послуг та тарифів. Про ознайомлення та згоду відповідача з Умовами надання споживчого кредиту свідчить зміст підписаної ним Заяви позичальника. Таким чином, сторони в письмовій формі домовилися про збільшення строку позовної давності до 5 років, що дозволено ст. 259 ЦК України. Відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що хворів та має відповідні докази (лікарняні та епікризи), тому було прострочено погашення кредиту. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 березня 2008 року [PERSON] звернувся до закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» з заявою від 19.03.2008 року в якій просить надати йому нижче перераховані послуги. Зокрема, банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 3 000 грн. 00 коп., з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 24,00% на рік. Для виконання зобов'язань банк відкриває позичальнику рахунок для зарахування коштів направлених на погашення заборгованості; кредитний рахунок; рахунок по відсотках; рахунок для обліку винагороди. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. Згідно статуту, факт зміни найменування банку, повне офіційне найменування: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Зважаючи на те, що умовами кредитного договору передбачений обов'язок позичальника щомісячно погашати кредит і відсотки, з урахуванням положень ст. ст. 261, 530, 631, ЦК України, на користь кредитора підлягає стягненню та частина кредиту, що підлягала сплаті разом з нарахованими процентами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 2614 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Сторонами дотримано форми кредитного договору. Позивачем заздалегідь вжито заходів для повернення кредиту. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Стаття 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Отже, у відповідності з умовами договору, наданого банком розрахунку з відповідача на користь банку підлягає стягненню 19 814 грн. 99 коп.: - заборгованість за кредитом - 2 191 грн. 04 коп.; - заборгованість по відсотках - 9 379 грн. 19 коп.; - заборгованість по комісії - 6 825 грн. 00 коп.; - штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; - штраф (процентна складова) - 919 грн. 76 коп. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Таким чином, сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Платіжне доручення від 02.12.2013 р. підтверджує те, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Таким чином, сума боргу за договором кредиту, а також сума судових витрат підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved