Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк», банк), який під час розгляду справи уточнив та остаточно просив: - визнати несправедливими та недійсними умови кредитного договору від 12\~вересня 2017 року №\~500617012, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк»), яке перейменоване в АТ «Альфа-Банк», щодо включення щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості та за розрахунково-касове обслуговування, а саме: підпункт «д» пункту 5.1 оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту від 12 вересня 2017 року №\~500617012; підпункт «д» пункту 5.1 акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту від 12 вересня 2017 року № 500617012; додаток № 1 до угоди про надання кредиту від 12 вересня 2017 року № 500617012; - визнати недійсним договір угоду (оферта, акцепт) про надання особистого кредиту від 12 вересня 2017 року №\~500617012, укладений між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк»; - зобов`язати [PERSON] повернути ПАТ «Альфа-Банк» гроші, отримані ним за договором угодою (оферта, акцепт) про надання особистого кредиту від 12\~вересня 2017 року №\~500617012; - зобов`язати АТ «Альфа-Банк» повернути [PERSON] у натурі все, що відповідач одержав від позивача за договором угодою (оферта, акцепт) про надання особистого кредиту від 12 вересня 2017 року № 500617012. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 вересня 2017 року сторони у справі уклали угоду (акцепт/оферта) про надання кредиту № 500617012, згідно з якою [PERSON] надано гроші в кредит у розмірі 99 999,00 грн, процентна ставка за користування кредитом складала 10,99 % річних, тип процентної ставки фіксована. Указаною угодою встановлено плату за розрахунково-касове обслуговування кредиту в розмірі 2050,00 грн. Додатком № 1 до угоди про надання кредиту також встановлено щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2050,00 грн. Тобто позивач повинен сплатити за весь період користування кредитом за обслуговування 73\~800,00\~грн, коли сам кредит складає 99 999,00 грн. Посилаючись на ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач вважав, що при щомісячному платежі безпосереднього тіла кредиту в розмірі від 2350,00 грн до 3240,00 грн, плата за розрахунково-касове обслуговування кредиту (обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 2050,00 грн є явно несправедливою, оскільки плата за розрахунково-касове обслуговування чи обслуговування кредитної заборгованості не може бути майже такою, як і розмір самого кредиту. Крім того, обслуговування кредитної заборгованості та розрахунково-касове обслуговування це різні види банківських послуг. Позивачу незрозуміло, які саме послуги здійснювались банком щомісячно, якщо позивач у силу тяжких життєвих обставин не сплачував кошти щомісячно. На думку позивача, умови кредитного договору є несправедливими, так як усупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивача як споживача. \~ \~ \~ \~ Позивач має трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому грошові кошти міг би витратити на дітей, але змушений сплачувати банку за послуги, які йому не надавалися. Гроші позивачем були взяті в кредит у зв`язку з тяжкою хворобою його дружини [PERSON] , на лікування якої витрачалося багато коштів, і яка померла [INFO] . У вересні 2017 року, так як необхідно було спасати життя дружини, позивач був вимушений взяти кредит. Згідно з умовами угоди процентна ставка за користування кредитом складає 10,99 % річних, а плата за розрахунково-касове обслуговування кредиту (плата за обслуговування кредитної заборгованості) встановлена в розмірі 2050,00 грн. Тобто позивач узяв у банку гроші в розмірі 99 999,00 грн, а повинен повернути 191 641,11 грн, майже в два рази більше. Посилаючись на ст. 233 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), оскільки договір укладено під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах, позивач просив визнати недійсним договір та відповідно до ст. 216 цього Кодексу застосувати наслідки недійсності договору, зобов`язавши сторони повернути кожна одна одній все одержане за цим договором. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з посиланням на безпідставність позовних вимог. Зокрема, зауважила, що сторони уклали змішаний договір, що містить ознаки угоди про надання особистого кредиту, про розрахунково-касове обслуговування, в тому числі про розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості на підставі договору про комплексне банківське обслуговування, а за надання вказаних послуг встановлюється комісійна винагорода. Угода про надання особистого кредиту, яка укладена між сторонами шляхом отримання оферти та надання акцепту, містить умови, які передбачені ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на день укладення договору), ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», так і умови, які погоджені сторонами правочину, зокрема, графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту. Згідно з анкетою-заявою про акцепт ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ\~«Альфа-Банк», позивач у повній мірі отримав інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. На думку представника відповідача, позивач помилково вважає, що в даному випадку має місце обман. Підписавши анкету-заяву та додаток № 1 до договору, позивач тим самим підтвердив, що в повній мірі ознайомлений з його умовами. Стосовно нарахування комісійної винагороди за розрахунково-касове обслуговування, то такі доводи є безпідставними, оскільки банк, крім надання фінансових послуг, має право здійснювати також діяльність щодо надання консультаційних та інформаційних послуг щодо банківських та інших фінансових послуг. Банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Банку забороняється встановлювати процентні ставки та комісійні винагороди на рівні нижче собівартості банківських послугу цьому банку. Таким чином, право кредитора встановлювати щомісячну комісійну винагороду за розрахунково-касове обслуговування кредиту не тільки передбачено чинним законодавством, а й з метою уникнення недобросовісної конкуренції законодавцем прямо встановлені вимоги щодо мінімального розміру такої комісії. Анкету-заяву позивач підписав з метою реалізації умов договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, і відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» він як споживач мав право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Однак після укладення оскаржуваної угоди позивач не виявив наміру відкликати свою згоду, що свідчить про наявність у нього волі до укладення оскаржуваного правочину та настання відповідних наслідків, що ним обумовлені. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Позивач не надав жодного доказу про те, що відповідач будь-якими своїми діями чи бездіяльністю ввів позивача в оману, адже позивач погодився з викладеними в договорі та додатках до нього умовами та протягом тривалого часу їх виконував. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону (розірвання договору та відшкодування збитків, надання інформації, штраф, тощо). Викладене, на думку представника відповідача, вказує на те, що позивач неправильно обрав спосіб захисту порушених, на його думку, прав, що є достатньою підставою для відмови в позові, навіть у випадку, якщо б обставини, на які він посилається, мали б місце у цих правовідносинах. У відповіді на відзив проти позову представник позивача зазначив, що позивач не вказав такої підстави позову, як введення його в оману щодо істотних умов договору, що передбачена ст. 230 ЦК України, для визнання несправедливими та недійсними пунктів договору та недійсним договору. Твердження представника відповідача, що позивач у повній мірі отримав інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту спростовується п. 1 анкети-заяви, яка, між іншим, не містить зазначеного представником відповідача пункту 2.1.10. Крім цього, представник відповідача послався на Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, але ця постанова втратила чинність на підставі постанови від 08 червня 2017 року № 49, тобто до укладення оспорюваного договору. Відповідач не зазначив, яким саме законодавством і в якому розмірі прямо встановлені вимоги щодо мінімального розміру комісії за розрахунково-касове обслуговування. Стосовно доводів про можливість відкликання позивачем протягом 14 днів своєї згоди на укладення договору, позивач зазначив, що у нього склалися дуже тяжкі життєві обставини, в зв`язку з чим він тривалий час не мав можливості займатися цим питанням. Разом з цим стосовно обраного позивачем способу захисту, то позивач не мотивував своїх вимог ненаданням йому необхідної інформації, у нього зовсім інші підстави, а саме несправедливі умови договору та укладення правочину під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16\~вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 08 жовтня 2020 року, 11-00 год. 08 жовтня 2020 року судове засідання у справі відкладено на 11-00 год. 03\~листопада 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача. 03 листопада 2020 року судове засідання у справі за клопотанням позивача відкладено на 11-00 год. 09 грудня 2020 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала уточнений позов з викладених у ньому та відповіді на відзив обставин, просила задовольнити. Зокрема, зауважила, що позивач брав кредит на лікування дружини, на що витратив 300\~000,00 грн, але її так і не вдалося врятувати, вона померла. Якби не ці тяжкі обставини, позивач не брав би кредит на тих умовах, які йому запропонував банк, зокрема, що стосується умови про сплату 2050,00 грн за розрахунково-касове обслуговування, яка є несправедливою. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечила проти задоволення позову з викладених у відзиві на позов обставин. Зазначила, що на теперішній час термін погашення кредиту сплив. У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді справа про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості. Позивач власноручно підписав графік погашення кредиту, який містить щомісячні платежі, тобто бачив суми для оплати. Сторони під час підписання договору погодили всі його умови і позивач не повідомляв банк про існування в нього тяжких обставин, кредит брався на споживчі послуги. Протягом трьох років позивач користувався кредитними коштами. У діях відповідача немає умислу. Навпаки, це позивач приховав від банку істотні обставини. Вважала, що відсутні підстави визнавати недійсними як пункти договору, так і договір в цілому. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: approved