Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У грудні 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на час її навчання. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підримала з підстав, зазначених в позовній заяві, та просила задовольнити їх в повному обсязі, мотивуючи наявними матеріальними труднощами, оскільки їх сім'я є багатодітною. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, посилаючись на своє тяжке матеріальне становище, оскільки, він, хоч і є працездатною особою, проте, має доходи, які не є достатніми для того, щоб сплачувати аліменти на утримання дитини на час її навчання, стверджував, що і так добровільно, надає періодично матеріальну допомогу доньці. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу між батьками постійно проживає з матір`ю. З довідки № 53 від 16.12.2013 року вбачається, що донька позивачки і відповідача навчається на денній формі навчання за державним замовленням в Новокаховському політехнічному коледжі Одеського національного політехнічного університету першого рівня акредитації з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року. Відповідно до довідки №55 від 16.01.2014 року, донька позивачки та відповідача щомісячно отримує стипендію. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітній син чи дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Передбачений статтею 199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі і наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] [PERSON] досягла повноліття. В ході розгляду справи судом встановлено, що донька позивачки та відповідача навчається за рахунок бюджетних коштів, отримує стипендію, доказів того, що саме в зв`язку із навчанням вона потребує матеріальної допомоги, суду не надано, а само по собі продовження навчання не є підставою для стягнення аліментів, тому підстав для задоволення позову суд не вбачає. Слід також зазначити, що на момент звернення до суду [PERSON] в зв`язку із повноліттям в повному обсязі набула правоздатності та дієздатності в правовідносинах, що є предметом розгляду (ст. 28, ч. 1 ст. 29 ЦПК України). У випадку, коли окремі особи реалізують встановлене ст. ст. 3, 45 ЦПК України, ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом на захист прав і інтересів інших осіб вони не є позивачами, а займають особливе процесуальне становище, і їх права і обов'язки визначені ст. 46 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти стягуються на користь повнолітніх дітей, які продовжують навчатись. Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання на користь матері чинним законодавством не передбачене. Зважаючи на всі вищезазначені обставини, на підставі ст.ст. ч.2 191, 199, 201 СК України,

Outcome: dismissed