Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив та просить зняти визнати неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , зняти їх із реєстраційного обліку за даною адресою проживання та стягунути з них солідарно судові витрати. Вимоги позову обґрунтовані тим, що згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» право власності на квартиру [ADDRESS] , що належала на праві власності батьку неповнолітніх дітей [PERSON] , було зареєстровано за АТ «Альфа-Банк» на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, укладеному 05.01.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] , яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Неповнолітні діти [PERSON] зареєстровані в зазначеній квартирі та позивач звертався з вимогою звільнити житлове приміщення, але, не дивлячись на те, що з грудня 2018 року вони не проживають у квартирі, а мати дітей [PERSON] померла [INFO] , місце проживання дітей зареєстроване у спірному житлі, чим порушуються права позивача. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними в ньому обставинами. Відповідач, який є законним представником своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований лише його старший син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~а менший\~син знятий\~із реєстрації\~за цією\~адресою та\~зареєстрований і\~проживає в\~ [ADDRESS] .\~ Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги банку не підтримує. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Частиною 1 ст. 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 78, ч. ч. 1,\~6\~ст. 81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.01.2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», (у подальшому назву було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є позивач згідно протоколу № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року, та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту № 280/21-1090 від 05.01.2006 року, укладеним між іпротекодержателем та іпотекодавцем, однокімнатну квартиру загальною площею 37,00 кв. м, жилою 18,4 кв. м, заставною вартістю за погодженням сторін 104000,00 грн., або 20594,06 дол. США, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та буде належати іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 30.12.2005 року за р. № 2189 після державної реєстрації. Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» право власності на квартиру [ADDRESS] , що належала на праві власності [PERSON] , було зареєстровано 30.10.2018 року за АТ «Укрсоцбанк» на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі від 05.01.2006 року, укладеному між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.11.2018 року. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб ОСББ «Затишок 37» від 08.11.2019 року вих. № 1/12 неповнолітні діти відповідача зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Мати дітей [PERSON] померла [INFO] , про свідчить видане Житомирським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області 10.05.2018 року свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Із копії довідки № 148 про реєстрацію місця проживання, виданої виконавчим комітетом Волицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області 25.05.2020 року, слідує, що [PERSON] ,\~ [INFO] зареєстрований у [ADDRESS] . З огляду на те, що внаслідок державної реєстрації права власності за позивачем на квартиру [ADDRESS] відбувся перехід права власності на це житлове приміщення до позивача, тому діти відповідача втратили право користування ним. Окрім того, договору про надання у користування вказаним житловим приміщенням між позивачем та відповідачем не укладалося. Проаналізувавши надані суду докази, та, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов до висновку, що реєстрацією місця проживання неповнолітнього сина відповідача [PERSON] у належному на праві власності позивачу житловому приміщенні порушуються його права та створюються перешкоди реалізації ним прав власника нерухомого майном, у зв`язку з чим підлягають судовому захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування нерухомим майном за вказаною адресою, що відповідає способам захисту права власності, передбаченими статтями 16, 386, 391 ЦК України. Поряд із тим, суд не знаходить підстав задоволення позову в частині визнання сина відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житлом, оскільки дитина має зареєстроване місце проживання за іншою адресою. Також вимоги позову стосовно зняття з реєстрації не ґрунтуються на положеннях закону з урахуванням наступного. Відповідно до\~ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливі лише при вирішенні спору про житлові права. Зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:\~1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою;\~\~4) оголошення фізичної особи померлою. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі\~№ 336/1773/17. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921,00 грн., сплаченого при поданні позову за одну вимогу немайнового характеру.

Outcome: partial