overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] з 1993 року і користуються житлово-комунальними послугами, що включають в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання і водовідведення, підігрів води та опалення. Відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим за останні три роки утворилась заборгованість у розмірі 49980,80 грн. Звернення та попередження адміністрації КП «УМГ» про погашення заборгованості не принесли позитивного результату. Просив стягнути на користь КП «Управління міським господарством» з відповідачів суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 49980,80 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 3 ст. 820 ЦК України наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Судом встановлено, що відповідачі проживають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS] з 1993 року і користуються житлово-комунальними послугами, що включають в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання і водовідведення, підігрів води та опалення. Позивач проводить нарахування платежів за теплопостачання, водопостачання і водовідведення та надає послуги по обслуговуванню житлового фонду. Відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим за останні три роки утворилась заборгованість у розмірі 49980,80 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся із наведеним вище позовом, в якому просив зобов'язати громадянку [PERSON], [INFO] за власний рахунок встановити відсутню люк-чистку на димовентканалі в [ADDRESS], для його технічного обслуговування. Позов мотивовано тим, що позивач надає різноманітні комунальні послуги мешканцям жилих будинків та проводить санітарно-технічне обслуговування будинків. Відповідач у справі є власником квартири [ADDRESS]. Позивач зазначив, що комісія у складі працівників КП «Київжитлоспецексплуатація» та КП УЖГ «Хрещатик» склала акт про те, що при комісійній перевірці технічного стану димоходів від газових колонок з метою визначення їх придатності для відводу продуктів згорання, технічного стану самих опалювальних печей і котлів, а також обстеження вентиляційних каналів з метою визначення їх придатності для природної вентиляції при спаленні газу в будинку [ADDRESS] та встановлено, що усі квартири в будинку мають канали в нижній частині «кишені» і люки для очистки, окрім [ADDRESS]. За висновком комісії газоходи в [ADDRESS] не відповідають техумовам і підключення до них газових приладів заборонено. Позивач зазначає, що вимоги припису-попередження, який направлявся на адресу відповідача, виконані не були. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена за адресою її реєстрації належним чином. На адресу суду повернувся конверт з відміткою поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». Між тим, неявка відповідача до відділення поштового зв'язку для отримання судової повістки не свідчить про неналежне виконання судом обов'язку щодо своєчасного повідомлення відповідача про розгляд справи. За таких обставин, у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся із наведеним вище позовом в якому просив зобов'язати громадянку [PERSON] за власний рахунок встановити відсутню люк-чистку на димовентканалі в [ADDRESS], для його технічного обслуговування. Позов мотивовано тим, що позивач надає різноманітні комунальні послуги мешканцям жилих будинків та проводить санітарно-технічне обслуговування будинків. Відповідач у справі є власником квартири [ADDRESS]. Позивач зазначив, що комісія у складі працівників КП «Київжитлоспецексплуатація» та КП УЖГ «Хрещатик» склала акт про те, що при комісійній перевірці технічного стану димоходів від газових колонок з метою визначення їх придатності для відводу продуктів згорання, технічного стану самих опалювальних печей і котлів, а також обстеження вентиляційних каналів з метою визначення їх придатності для природної вентиляції при спаленні газу в будинку [ADDRESS] та встановлено, що усі квартири в будинку мають канали в нижній частині «кишені» і люки для очистки, окрім кв. [NUMBER]. За висновком комісії газоходи в кв. [NUMBER] не відповідають техумовам і підключення до них газових приладів заборонено. Позивач зазначає, що вимоги припису-попередження, який направлявся на адресу відповідача, виконані не були. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена за адресою її реєстрації належним чином. На адресу суду повернувся конверт з відміткою поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». Між тим, неявка відповідача до відділення поштового зв'язку для отримання судової повістки не свідчить про неналежне виконання судом обов'язку щодо своєчасного повідомлення відповідача про розгляд справи. За таких обставин, у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся із наведеним позовом в якому просив визнати право власності на транспортний засіб CADILLAC моделі ESCALADE випуску 2004 року, чорного кольору, державний № [NUMBER], номер кузова [NUMBER] за позивачем [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований за адресою [ADDRESS], зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Спілловер» підписати акт прийому-передачі транспортного засобу та фактично передати [PERSON] транспортний засіб марки CADILLAC моделі ESCALADE випуску 2004 року, чорного кольору, державний № [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Позов обґрунтовував тим, що 02.04.2012 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу CADILLAC моделі ESCALADE випуску 2004 року, який належав відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу. При цьому, позивач виконав свої зобов'язання за договором та сплатив відповідачу грошові кошти за транспортний засіб, проте відповідач ухиляється від передачі транспортного засобу та не підписує акт прийому передачі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином, пояснень та доказів на спростування доводів позивача суду не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва до [PERSON] із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що подружжя перебуває у шлюбі з 19.12.07 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, спільне господарство та сумісне проживання між сторонами припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини на думку позивачки не має. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 800 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову заперечував частково. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.12.07 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2993. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь позивача судовий збір у сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти на її користь у розмірі 2000 грн. 00 коп. на період її навчання до досягнення нею 23 років. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, якщо їх повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Встановлено, що 05 січня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб (арк.с.6). Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.5). 25 листопада 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (арк.с.7). Встановлено, що відповідач [PERSON] доводиться батьком повнолітній [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання на п'ятому курсі Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», форма навчання - бюджет (арк.с.9). Отже, позивач, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини того, що вона, [PERSON], [INFO], потребує додаткової матеріальної допомоги на навчання у Державному вищому навчальному закладі «Національний гірничий університет». При визначені розміру аліментів, суд також виходив з вимог ст.182 СК України. Так, відповідач будь-якими хронічними захворюваннями не страждає, не є інвалідом будь-якої групи, нікому іншому аліменти не сплачує і може надавати таку допомогу, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], враховуючи можливість відповідача платити таку суму і потребу позивачки в отриманні даної суми. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 24.01.2008 року. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, під час яких ображає її та застосовує фізичну силу. Все це відбувається у присутності дитини. Зазначає, що втратила до відповідача почуття любові та поваги. Шлюбні стосунки з останнім припинилися з вересня 2013 року, проживають окремо. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач до суду вдруге поспіль не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 24.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER]. Сімейне життя в сторін не склалось, позивач у позовній заяві вказує не негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, з вересня 2013 року проживають окремо. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить вселити її в квартиру [ADDRESS]. Позов обґрунтовує укладенням нею договору суборенди вказаної квартири та не виконанням обов'язків за ним, що створює право на вселення у квартиру. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити. Представник відповідача висловив позицію про безпідставність позовних вимог внаслідок чого просить відмовити в його задоволенні. Суд вислухавши пояснення учасників судового процесу, оголосивши та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що в позові слід відмовити виходячи із наступного. Судом встановлено, що 05.06.2008 року між ПП «Юс-центр» та [PERSON] укладено договір оренди квартири [ADDRESS], із правом укладення договору суборенди квартири. 05.06.2012 року між [PERSON] та ПП «Юс-центр» укладено договір суборенди, згідно із яким позивачу передано в найм 1/3 частини вище зазначеної квартири. У вересні 2013 року позивач була позбавлена можливості користуватись квартирою, в наслідок заміни ключів від вхідних дверей відповідачем. Означені дії відповідача судом сприймаються, як такі, що направленні на невиконання умов договору оренди квартири після передачі майна піднаймачеві. Отже, має місце не виконання відповідачем умов договору оренди вище наведеної квартири. Згідно ч. 1 ст. 823 ЦК України, піднаймач не набуває право самостійного права користування житлом. Положення договору суборенди квартири не передбачають правові наслідки у випадку порушення зобов'язання, а від так в силу ст. 611 ЦК України, у позивача породжується право вимоги на припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, зміни умов зобов'язання, сплати неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи, що відповідач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулась з позовом до суду, в якому просив визнати договір дарування земельної ділянки від 28.11.2006 року, укладений між позивачем та відповідачем, недійсним, у зв»язку з тим, що у нього є провали у пам»яті, та він не пам»ятає, щоб такий договір укладався. Крім того вказав, що на той момент не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Уточнив позовні вимоги, додатково зазначив, що позивач був введений в оману відповідачем. Оскільки для виготовлення мотивувальної частини рішення необхідний певний час, з огляду на складність справи,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 20 липня 1993 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що з квітня 2013 року між ними припинені подружні стосунки та вважає, що примирення та подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, оскільки між ними втрачені почуття поваги, довіри та любові, тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив надати строк для примирення, оскільки вважає можливим збереження шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 20 липня 1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 80. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також судом встановлено, що із-за відсутності взаємопорозуміння, між сторонами виник конфлікт, який носить постійний характер і виключає спільне проживання подружжя та збереження шлюбу. Беручи до уваги наведене, та враховуючи, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки у квітні 2013 року, примирення за цей час не наступило, суд вважає, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, тому, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і відповідно до ст. 112 СК України такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що з 1995 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти в розмірі зазначеному позивачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач є приватним підприємцем, має постійний заробіток, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а тому задовольняє позов частково, тобто стягує з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного та

Outcome: partial