Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначала, що 19 липня 2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. [PERSON] на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми до досягненню ними трирічного віку та перебуває у тяжкому матеріальному становищі, а відповідач [PERSON] офіційно працює та має постійний заробіток. У зв'язку з наведеним, [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми трирічного віку. Крім того, просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] надала аналогічні викладеному пояснення, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до початку слухання справи по суті подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього 1/8 частину з усіх видів його заробітку, оскільки він на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року сплачує аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку, й стягнення з відповідача ще ? частини його заробітку на утримання колишньої дружини призведе до порушення його прав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області вчинено актовий запис № 366. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - «[PERSON]», дружини - «[PERSON]» (а.с. 3). Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], що видані 17 червня 2013 року Виконавчим комітетом Русанівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 4, 5). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано, [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище «[PERSON]». Судом також з'ясовано, що неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. У ч. 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6 ст. 84 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом також з'ясовано, що у відділі державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області на виконанні перебував виконавчий лист № 361/8540/14-ц, виданий 28 листопада 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської обалсті про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.10.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Внаслідок реєстрації шлюбу 18 березня 2015 року прізвище позивача (стягувача за наведеним вище виконавчим документом) змінено на «[PERSON]» (а.с. 8). Постановою державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ Київської області Прокопченко Ж.Г. закінчено виконавче провадження за вказаним вище виконавчим листом у зв'язку з тим, що боржник працює у ГУ ДСНС України у м. Києві 27-ДПРЧ ГУ ДСНС (адреса м. Київ, вул. Володимирська, 13), що територіально відноситься до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві. Таким чином, на даний час з відповідача [PERSON] за рішенням Броварського міськарйонного управління юстиції Київської області від 07 листопада 2014 року підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Строк звернення стягнення за виконавчим листом № 361/8540/14-ц не закінчився, й прийняття відділом державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області постанови про завершення виконавчого провадження за даним виконавчим документом не позбавляє права звернення стягувача до належного відділу державної виконавчої служби за територіальною підсудністю для примусового виконання рішення суду. Згідно із ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків. З огляду на викладені вище положення закону, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь та утримання позивача 1/8 частину від усіх видів доходу [PERSON], щомісячно, починаючи з 11 грудня 2015 року та до досягнення дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO]. За правилами п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що станом на день звернення [PERSON] з позовом 11 грудня 2015 року становить 487 грн. 20 коп. З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2015 року [PERSON] сплатила на рахунок Броварського міськрайонного суду Київської області 245 грн. 00 коп. (а.с. 21), які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Крім того, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави судового збору у розмірі 242 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial