Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

У грудні 2018 року до Ізяславського районного суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка [PERSON], посилаючись на те, що вони проживали разом з ним у пров. Український, 3, м. Ізяслав Хмельницької області та вели спільне господарство. 07.10.2018 року її чоловік [PERSON] помер. Заявниця перебувала на утриманні чоловіка, оскільки він був військовим пенсіонером та отримував значно більшу пенсію чим вона. Доходи чоловіка були постійним джерелом для її існування, які вона втратила у звязку із його смертю. Встановлення зазначеного факту необхідно [PERSON] для призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Іншим чином довести цей юридичний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області [PERSON] у надісланих на адресу суду письмових поясненнях просила суд дослідити обєктивно матеріали справи та ухвалити обґрунтоване рішення. Вислухавши пояснення заявниці, зясувавши позицію заінтересованої особи, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. За змістом ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», сімї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Статтею 31 вказаного закону передбачено, що члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Зі змісту вказаних норм матеріального права вбачається, що дійсно право на пенсію в разі втрати годувальника має, зокрема, дружина померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та перебувала на утриманні свого чоловіка. Чинним законодавством України визначено певний порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Так, відповідно до п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подається, зокрема, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім'ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. У даній справі відсутність документів, які підтверджують факт перебування заявниці на утриманні чоловіка, є підставою для звернення до суду з заявою про встановлення вказаного факту, що має юридичне значення. Судом обєктивно встановлено, що заявниця є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-АБ №377844 від 15 вересня 1969 року. Смерть [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 331026 від 08.10.2018, виданим Ізяславським відділом ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про те, що останній помер 07.10.2018 року в м. Ізяслав, Хмельницької області. Факт спільного проживання заявниці із [PERSON] та ведення спільного господарства до дня смерті останнього підтвердили суду свідки [PERSON] та [PERSON], а також довідкою Ізяславської міської ради № 7529 від 18.10.2018 про склад сім»ї, відповідно до якої [PERSON] на день смерті чоловіка [PERSON], який помер 07.10.2018 року була зареєстрована з ним за однією адресою: м. Ізяслав, пров. Український, 3, Хмельницької області. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 15.11.2012, [PERSON] є пенсіонером по інвалідності, та дохід останньої за останніх шість місяців, а саме травень-жовтень 2018 року склав 9\~148,68 грн., тобто в місяць, пенсія її складає 1\~524,78 грн. (довідка ГУ ПФУ в Хмельницькій області про доходи № 2379794264333334 від 05.11.2018). Довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області встановлено, що [PERSON] з 01.01.2007 і до дня смерті 07.10.2018 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплата пенсії припинена у звязку із смертю останнього. Сума пенсій [PERSON] за період з 01.01.2015 року по 31.10.2018 року склала 102\~472,53 грн. Відповідно за останніх шість місяців травень-жовтень 2018 року складає 19\~570,20 грн. (3261,70*6=19\~570,20). З наведеного вбачається, що пенсія [PERSON] була значно більшою за пенсію заявниці, що разом з іншими доказами по справі вказує на те, що непрацездатна [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка, пенсія останнього була основним джерелом доходу їх сім»ї, саме за рахунок його пенсії проводилась оплата комунальних послуг, продуктів харчування та інших необхідних для їх постійного проживання витрат. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пленум Верховного Суду України в п. 8 своєї Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснив, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а факт перебування заявниці на утриманні чоловіка знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і іншим чином довести зазначений факт вона не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved