overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

У грудні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 18.03.2000 перебуває у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 83. В шлюбі у подружжя неповнолітніх дітей не має. Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем погіршились, вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Представник Позивача підтримав заявлений позов з викладених в ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У грудні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що з 01.02.2014 перебуває у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований у Будинку Одружень Мінського Міськвиконкому, актовий запис № 61. В шлюбі подружжя має дітей, синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем погіршились, вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 14.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач надав Відзив у якому не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі про розірвання шлюбу і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

У грудні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що з 11.06.2003 перебуває у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 415. В шлюбі подружжя має дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем погіршились, вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 17.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач надав заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

У грудні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що з 19.01.2011 перебуває у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 38. В шлюбі подружжя має дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем погіршились, вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 15.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач надав заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2019 року по 30.11.2020 року в сумі 56792,62 грн., мотивуючи тим, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15.01.2014 року № 286/5765/13-ц, яке набрало законної сили 10.02.2014 року, зменшено розмір аліментів, утримуваних з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на сина [PERSON] до 1/6 частини його заробітку (доходу) та збільшено розмір аліментів, утримуваних з відповідача на користь позивача на дітей [PERSON] та [PERSON] до 1/3 частини його заробітку (доходу). Однак, відповідач, починаючи з квітня 2019 року, аліментів не сплачує. Внаслідок невиконання відповідачем судового рішення утворилася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 56972,62 грн., у зв`язку з чим у стягувача аліментів відповідно до ч.1 ст.196 СК України виникло право на стягнення з платника аліментів неустойки, розмір якої згідно з проведеними розрахунками за період з 01.04.2019 року по 30.11.2020 року становить 1240590,32 грн. Але, враховуючи, що згідно з ч.1 ст.196 СК України розмір стягуваної неустойки не може перевищувати 100% заборгованості по аліментах, відтак позивач просить стягнути неустойку в сумі позову. У позовній заяві позивач просить розглядати справу без участі її та її предстаника, позов задоволити, проти заочного розгляду справи заперечень не висловили. Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належно повідомлений про розгляд справи, причин неявки в судове засідання не повідомив, заяв чи клопотань не заявляв. Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 235053,33 грн., витрат з оплати послуг експерта у розмірі 1500,00 грн та стягнення судових витрат у розмірі 2365,33 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 14.06.2020 в м. Києві по просп. Науки 153 близько 14 год 25 хв. за участю автомобіля позивача та автомобіля Opel Vektra номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода за наслідками порушення відповідачем приписів п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Позивач зауважує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди у відповідача не було полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до Звіту № 7815/07/20-2 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Mazda моделі СХ-9, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику легкового автомобіля Mazda моделі СХ-9 реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 365053,33 грн. МТСБУ відшкодовано позивачу 130000,00 грн, у свою чергу залишок заподіяної шкоди, яка не підлягає стягненню з МТСБУ становить 235053,33 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Позивач та його представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити, з викладених в ньому підстав, зазначили, що проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив. На підставі наведеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26.08.1989 року Шамраївською сільською радою Сквирського району Київської області, актовий запис № 22. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 26.08.1989 року. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з втратою почуття взаємної поваги та любові, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, внаслідок чого постійно виникають сварки та непорозуміння. Шлюб носить формальний характер. Вважає, що збереження шлюбу та спільне проживання неможливе та буде суперечити їх інтересам. 04.02.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились. 08.02.2021 року позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 30.03.2021 року відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В матеріалах справи міститься зворотне поштове повідомлення про отримання відповідачем 17.02.2021 року копії ухвали про відкриття провадження та козовної заяви з додатками. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 26.08.1989 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Шамраївською сільською радою Сквирського району Київської області, актовий запис № 22. В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у сторін спільних неповнолітніх дітей. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 23 червня 2012 року виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцеве Донецької області, актовий запис № 22, зареєстрував шлюб з [PERSON] . Зазначив, що від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Посилався, що в родині відсутнє взаєморозуміння, траплялися бурхливі сварки та взаємні образи, що призвело до втрати поваги один до одного. Шлюбно - сімейні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, вважає примирення неможливим. 14 січня 2021 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про розірвання шлюбу. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

У грудні\~ 2020\~року позивач\~ [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 04 березня 1995 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено запис № 06. Від шлюбу мають одну дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, зареєстроване в книзі реєстрацій народження 10 листопада 1995 року, актовий запис № 16, яке видане виконавчим комітетом Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони мають різні характери та останнім часом втратили взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. У червні 2020 року вони розійшлися і сім`я фактично розпалася. Спільне господарство не ведеться. У зв`язку з цим просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, оскільки примирення між ним та відповідачем неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснивши, що не має до відповідача жодних матеріальних претензій та наміру в подальшому ділити майно. Також просив суд залишити за ним сплачений судовий збір. Відповідач у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсною причиною припинення подружніх стосунків стало те, що її чоловік пішов до іншої жінки, з якою на теперішній час проживає разом. Також просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] , виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Шлюб зареєстровано 04 березня 1995 року виконавчим комітетом Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, актовий запис №06. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують з червня 2020 року, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, позивач фактично проживає з іншою жінкою, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ Позивач у судовому засіданні зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу [PERSON] . Враховуючи заяву позивача, суд залишає за ним понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

У грудні 2020 року позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 08 липня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області , актовий запис №10, (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 07.08.2003 року, орган видачі: відділ реєстрації актів громадянського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області). Від шлюбу мають дітей неповнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] . На теперішній час, з липня 2020 року шлюбні відносини фактично припинені у зв`язку з розбіжністю поглядів на сімейне життя, намірів зберегти сім`ю немає. У зв`язку з цим просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач,на задоволенні позову наполягав, просив розглянути позов без його участі, відповідач проти позову не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Так, з 08 липня 2003 року між [PERSON] та\~ [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області , актовий запис №10 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видане 07.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області). Від шлюбу мають дітей неповнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] . Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ [PERSON] суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності. Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначив, що відповідно до рішень Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року та 30 жовтня 2020 року йому належить 1/2 частина земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки 5622610100:00:015:0183. Загальна площа земельної ділянки становить 0,0823 га. Згідно плану попереднього розподілу земельної ділянки інша частина земельної ділянки належить відповідачці [PERSON] . Між ними виникають суперечки з приводу розподілу та кристування земельною ділянкою. Відповідно до ч.1, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Враховуючи наведене просить виділити його частку земельної ділянки в натурі та визнати за ним право власності на дану земельну ділняку. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved