Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

У вересні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору від 13.09.2018 року, всього в сумі 28 334 грн. 40 коп. та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 13 вересня 2018 року був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав кредит у розмірі 20 000,00 грн. строком кредитування 60 місяців з можливістю продовження на той самий строк, зі сплатою 38,00 процентів річних за користування кредитними коштами. [PERSON] зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 09.09.2020 року заборгованість становить всього 28 334 грн. 40 коп., в тому числі заборгованість за основним боргом (кредитом) - 22 015,29 грн., комісія - 2,84 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 2 777,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредиту - 1 840,57 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 1041,92 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом - 333,23 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 118,61 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом - 203,95 грн. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 13 вересня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] на підставі заяви про приєднання №877783 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 20000 грн. шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на кредитний рахунок позичальника на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт» зі сплатою 38% річних за користування кредитом, строком на 60 місяців. Згідно п.п.3.1 Заяви про приєднання шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору, клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка розміщена на день підписання заяви на інтернет - сторінці банку:www.oschadbank.ua та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. За умовами п.п.3.4 Заяви про приєднання, банк, на підставі наданих клієнтом документів, відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом. Згідно п.п.3.4.1 Заяви про приєднання, клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України, на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Пунктом 1.21. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, Банк має право нараховувати на суму прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаного Позичальником за Кредитним договором. Станом на 09.09.2020 року заборгованість становить всього 28 334 грн. 40 коп., в тому числі заборгованість за основним боргом (кредитом) - 22 015,29 грн., комісія - 2,84 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 2 777,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредиту - 1 840,57 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 1041,92 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом - 333,23 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 118,61 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом - 203,95 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законом встановлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання, до повного виконання грошового зобов`язання. За змістом ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 28 334,40 грн. підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved