Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Універсал Банк», Ізмаїльського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України, про скасування арешту майна, зобов`язання виключити з реєстру. В обґрунтування своїх вимог зазначив, 17.03.2002 року за договором дарування частки будинку він став власником нерухоме майна 7/15 часток будинку [ADDRESS] . Звернувшись до Державного реєстратора з проханням внести зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, отримав усну відмову з мотиву, що в реєстрі міститься інформація про реєстрацію обтяжень на його нерухоме майно. Ізмаїльським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на лист про зняття безпідставного арешту з його нерухомого майна було відмовлено. Так, зі змісту листа відмови йому стало відомо, що ПАТ «Універсал Банк» при поданні заяви про арешт його майна не перевірив деталі, у зв`язку з чим накладено арешт на майно, що належить йому, однак божниками по справі є його двійник [PERSON] , [INFO] , хоча його дата народження [INFO] та [PERSON] , [INFO] , хоча його дружину звуть [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що ні він, ні його дружина ніколи не брали у кредит грошові кошти у ПАТ «Універсал Банк» і не є боржниками банку. Окрім цього, згідно ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до боржників двійників [PERSON] та [PERSON] залишено без розгляду. Позивачем надано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Державним виконавцем Мазуранчик А.О. надано заяву про розгляд справи без її участі. З заперечень на позовну заяву вбачається, що остання вважає позовну заяву безпідставною, оскільки 02.02.2017 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява ПАТ «Універсал Банк» про прийняття на примусове виконання ухвалу № 760/15685/16-ц, виданої 11.11.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва, про накладення арешту на 7/15 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] 03.02.2017 року нею було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Тоді ж, нею було винесено постанову про арешт майна боржника та внесене обтяження до реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта. У зв`язку з викладеним, просить відмовити у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , є власником 7/15 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований у [ADDRESS] , що підтверджується Договором дарування частини будинку серії АЕР № 280252 від 17.03.2002 року та довідкою № 270, виданою КП «Ізмаїльське МБТІ» 25.11.2019 року (а.с.17, 35). Постановою про арешт майна боржника від 03.02.2017 року державним виконавцем Мазуранчик А.О. накладено арешт на майно [PERSON] , а саме: 7/15 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Разом з тим, з постанови державного виконавця від 03.02.2017 р. про арешт майна боржника у виконання ухвали № 760/15685/16-ц, виданої 11.11.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва, про накладення арешту на 7/15 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , вбачається, що боржником є [PERSON] , але [INFO] , і.н. якого [NUMBER] , в той час, як вказане нерухоме майно надлежить позивачі [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] . Таким чином, суд приходить до висновку, що арешт на вищевказане майно було накладено помилково. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обтяження з 7/15 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на сьогоднішній день не знято (а.с.45-46). Відповідно до ч. 1 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» \~ особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, передбачені ч.ч. 2, 4 ст.\~59\~Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, арешт знімається в разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до п. 2, 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. при цьому, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. Згідно п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. У відповідності до положень\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII\~арешт на майно боржника може бути знятий у тому числі і за рішенням суду. При цьому, вказаною правовою нормою не обмежується коло підстав (обставин), за яких власник нерухомого майна може звернутись до суду з позовом про зняття арешту. При цьому зняття арешту з нерухомого майна за позовом його власника не ставиться в залежність від необхідності скасування в адміністративному (судовому або позасудовому) порядку постанови державного виконавця про обтяження майна боржника. У відповідності до ч.2\~ст.16 ЦК України, а також виходячи із положень\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~власник арештованого майна вільний на власний розсуд обирати спосіб захисту свого майнового права, у тому числі і шляхом зняття арешту з майна. Разом з тим, позовні вимоги про зобов`язання виключити з реєстру запис не може бути задоволений, оскільки саме рішення суду про знаття арештів є підставою для скасування записів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомості. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial