Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У грудні 2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд шлюб з відповідачем розірвати; змінити прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]»; стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3450 грн. 00 коп. щомісячно та содові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, спільне життя у них не склалось у зв'язку із чим сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, відповідач перестав виконувати свої обов'язки батька малолітньої дитини, брати участь у матеріальному забезпеченні сім'ї, повністю переклавши вирішення будь-яких проблем, догляд та вихання дитини на позивача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Проти можливості примирення заперечувала. Представник відповідача у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, однак частково заперечувала стосовно сплати аліментів у розмірі 3450 грн. 00 коп., зазначивши, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. 00 коп., через скрутне матеріальне становище. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї що включає достатнє харчування, одяг, житло. Як встановлено в судовому засіданні, між 08.08.2008 між сторонами було зареєстровано шлюб у відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №919 (а.с. 15). Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно акту від 04.01.2015 [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 17). Згідно довідки Дошкільного навчального закладу №587 від 04.12.2015 №299 [PERSON], [INFO] відвідує ДНЗ №587 Святошинсьокго району м. Києва (а.с. 22). [PERSON], [INFO] відвідує Центр гутрків дитячого розвитку і дозвілля ПП «Сатурн» з 01.06.2016 на платній основі та відвідує групи (а.с. 127, 128). На підставі товарних чеків з 15 липня 2015 року по листопад 2015 року позивачка здійснювала матеріальні витрати на дитину, а також позивачка відвідувала з дитиною різноманітні розважальні програми (а.с. 20, 21, 23, 25, 125, 126). Згідно довідок про нараховану заробітну плату вих.№9-зп від 10.12.2015, вих. 11-зп від 06.06.2016 та вих. №29-зп від 01.08.2016 [PERSON] з 01.06.2015 і на час надання вказаних довідок перебувала на посаді менеджера з консалтингових послуг (а.с. 18, 101, 129). На підставі відповіді ГДРІ відділу АПГФОП від 15.03.2016 № 8396/3/16-взп встановлено, що [PERSON] зареєстрований на центральній базі Державного реєстру фізичних осіб ([NUMBER]) з 01.01.2013 по 01.03.2016 (а.с. 59, 60). Згідно довідки ГУДФС у м. Києві ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві [PERSON] згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 дохід склад 00 грн. 00 коп. інформація про доходи за період з 2015 та 2016 відсутня, оскільки звітність до державної податкової інспекції не надходила (а.с. 105-108). Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, що відповідач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 1500 грн. 00 коп. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною на час подання позов до суду), від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial