Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2009 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 1,08 га та 1,13 га. Батько позивача та син спадкодавця [PERSON] помер 21.11.2005р., тобто до відкриття спадщини по смерті [PERSON] Таким чином позивач є спадкоємцем після смерті баби за правом представлення. Однак, у звязку із втратою оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки, він не може оформити належним чином спадкове майно. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на дві земельні ділянки. В судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не з'явився, подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не з'явився, листом, поданим до канцелярії суду, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Теліжинецька сільська рада, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, представника в судове засідання не направила, листом, поданим до канцелярії суду, просить розглядати справу без участі її представника, заперечень проти позову немає. Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, свого представника до суду не направила. Неявка в судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, є підставою згідно ч.2 ст.197 ЦПК України\~для розгляду справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З урахуванням досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено, що 25.04.2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №114405 від 27.04.2009р., актовий запис №9. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право власності на земельні ділянки площею 1,08 га та 1,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Теліжинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №103317 та серії ЯБ №103318, виданими на імя [PERSON] на підставі розпорядження Ізяславської районної адміністрації Хмельницької області від 10.10.2003 року №433. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ №433745 від 18.11.1971р. Донькою [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-КГ №251557 від 28.09.1982р. та свідоцтвом про укладення шлюбу ІІІ-ИК №747319. [PERSON] був сином спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-АВ №525717 від 13.09.1971р. Таким чином позивач [PERSON] та [PERSON] є онуками [PERSON]. 21 листопада 2005 року, тобто до дня смерті [PERSON], [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ №018431. Таким чином, позивач та [PERSON] в силу ч.1 ст.1266 ЦК України є спадкоємцями за законом після смерті їх баби [PERSON] за правом представлення. 01.08.2016 року [PERSON] подала заяву, посвідчену нотаріально, про те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] за правом представлення, в управління чи володіння спадковим майном у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не вступила, звертатись до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини не буде, не заперечує, щоб майно, яке залишилось після смерті [PERSON], було повністю оформлене на імя її рідного брата [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки від 08.08.2016р. №379, виданої Теліжинецькою сільською радою Ізяславського району, згідно із записами в погосподарській книзі Теліжинецької сільської ради на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO]. Проживала одиноко. Крім того, як свідчить лист №15/01-16 від 16.01.2017р. приватного нотаріуса [PERSON], після смерті [PERSON], яка померла 25.04.2009р., заведено спадкову справу №245-2016 від 25.11.2016р., в матеріалах якої знаходиться заява від 25.11.2016р. [PERSON] про прийняття спадщини. Свідоцтв у вказаній справі не видавалось. Також, як встановлено зі змісту вказаного листа, згідно відомостей із спадкового реєстру, знайдено заповіт, посвідчений Теліжинецькою сільською радою 21.02.2006 року за №9. Відповідно до наявної у справі копії заповіту, посвідченого 21.02.2006 року секретарем Теліжинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що буде належити їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. В той же час, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КГ №179713, виданого 29.04.2014 року, [PERSON] помер 04.11.2013 року, тобто після закінчення встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. При цьому, як зазначалося вище, в спадковій справі №245-2016 наявна лише заява про прийняття спадщини позивачем. Вказані обставини доводять, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її онук [PERSON] за правом представлення. Позивач в поданому позові стверджує, що державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №103318 та серії ЯБ №103317, які були видані [PERSON], втрачені після її смерті. В звязку із цим, приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] листом №1010/02-16 від 21.11.2016р. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки. В газеті Партнер від 11.08.2016 року розміщено оголошення, що втрачені держані акти на земельні ділянки серія ЯБ №103318, виданий 21.11.2006р. та серія ЯБ №103317, виданий 23.11.2006р. на імя [PERSON], вважати недійсними. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: в т.ч. рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки відсутні, однак матеріалами справи доведено, що ці земельні ділянки дійсно за життя належали померлій 25.04.2009 року [PERSON], а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом за правом представлення після смерті останньої. Як вказано вище, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після смерті його баби, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельні ділянки, оскільки іншого способу захисту прав позивача не існує. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved