Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

У грудні 2014 року, згідно поштового штемпеля, ДП «Чернігівський війський лісгоп» звернулося до суду із даним позовом і просить стягнути із [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду завдану внаслідок знищення майна у розмірі 43805 грн 31 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що внаслідок необережних дій [PERSON] 13 жовтня 2014 року сталася пожежа під час якої було знищено майно позивача - перекриття дерев»яне, покрівля шиферна, вікна, дерев»яні ворота та підлога, двері, меблі пилорами та запчастини до них, що згідно довідки - розрахунку, загальна сума збитків підприємству складає 43805 грн 31 коп, яку позивач, посилаючись на ст.1166 ЦК України, просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги та викладені в позові обставини визнав, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 13 жовтня 2014 року близько 04 год. 30 хв. у приміщені лісопильного цеху (пилорами) Державного підприємства «Чернігівський військовий лісгосп» Краснянського військового лісництва за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Сіножацьке, вул.Лісна,1 сталася пожежа у результаті якої знищено перекриття дерев»яне, покрівля шиферна, вікна, дерев»яні ворота та підлога, двері, меблі, пошкоджено залізні шафи для одежі та документів, та завдано збитків в сумі 43805,31 грн, про що свідчить акт про пожежу від 13.10.2014 року. Про вартість завданих збитків від пожежі в сумі 43805 грн 31 коп. також свідчить і довідка - розрахунок від 13.10.2014 року №788, видана за даними бухгалтерського обліку ДП « Чернігівський військовий лісгосп». По факту пожежі 13.10.2014 року внесено дані до ЄРДР за №12014270270000776, правова кваліфікація ч. 2 ст. 194 КК України. Постановою старшого слідчого СВ Чернігівського РВ УМВС України у Чернігівській області від 31.10.2014 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР №12014270270000776 від 13.10.2014 року закрито у зв'язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що пожежа у приміщені лісопильного цеху ДП « Чернігівський військовий лісгосп» виникла внаслідок необережного поводження з вогнем [PERSON], який працює у структурному підрозділі позивача - Краснянське військове лісництво, який посварившись з дружиною, випив горілки, прийшов до цеху, де працює, щоб переночувати, викинув недопалок, який не погасив та пішов до битовки відпочивати. А коли прокинувся побачив, що цех палає, з якого вибіг. Умислу на підпал у [PERSON] не було. Як вбачається з Витягу з наказу №108-ОС від 14.05.2014 року ДП «Чернігівський військовий лісгосп», [PERSON] прийнятий на посаду верстатника Краснянського військового лісництва з 16.05.2014 року. Державне підприємство Чернігівський військовий лісгоп, є юридичною особою та правонаступником усіх прав та обов»язків державного підприємства «Краснянське військове лісництво», яке реорганізовано шляхом приєднання до державного підприємства «Чернігівський військовий лісгоп», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та Наказом Міністра оборони України №436 від 04.09.2008 року . Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювачу шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. При розгляді даної справи по суті відповідач не довів відсутність у його діях вини, навпаки у судовому засіданні підтвердив, що 13.10.2014 року що загорання лісопильного цеху сталося від його необережних дій. Вказані обставини також підтверджені матеріалами цивільної справи, а саме актом про пожежу та постановою про закриття кримінального провадження від 31.10.2014 року. Викладені у вказаних документах обставини ніким не спростовані. Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди, суд вважає, що заявлений позивачем розмір є обґрунтованим та підтверджений належним доказом, а також визнаний відповідачем. Визнання позову відповідачем [PERSON] відповідає вимогам закону, зокрема ч. 1 ст. 1166 ЦК України, не порушує прав сторін чи інших осіб. За таких обставин, позов Державного підприємства «Чернігівський військовий лісгосп» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок пожежі, підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved