Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У грудні2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28 листопада 2008 року, у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 860. Також просила неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з нею. В обґрунтування позову зазначила, що з 28 листопада 2008 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають доньку: [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя у них не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейні відносини, внаслідок чого між ними часто виникали сварки. Позивач зазначає, що вона неодноразово протягом останнього часу намагалася поговорити з відповідачем про особисті сімейні проблеми, пропонувала спокійно вирішувати їх, однак це не дало ніяких результатів. Подружні відносини припинилися з жовтня 2014 року, з цього ж часу сторони не ведуть спільне господарство, спору щодо спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 28 листопада 2008 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 860.(а.с.4) Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] - [INFO], в матеріалах справи містяться відповідно свідоцтва про народження. (а.с. 5) Суд встановив, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. При подачі до суду позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 640 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст.161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. В частині задоволення позовних щодо вирішення питання проживання доньки [PERSON] слід відмовити, оскільки в змісті позовної заяви не наведені обставини щодо виникнення спірних правовідносин з даного питання між сторонами, крім того відповідно не зазначені докази, які б це підтверджували.

Outcome: partial