Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У грудні 2019 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер бать [PERSON] та батько чоловіка [PERSON] [PERSON] - [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Димитрова (Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області) без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) розміром 4,85 га в умовних кадастрових гектарах, право на яку належить померлому у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0081662, зареєстрованого 13.06.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ім. Димитрова за №269. Згідно з заповітом від 18 грудня 1994 року, посвідченого секретарем Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, все своє майно [PERSON] заповів своїм дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На день смерті заповідача вказаний заповіт не змінений і не скасований, проте спадщину прийняли лише [PERSON] та [PERSON] . Вказані спадкоємці отримали правовстановлюючий документ- рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2010 року на частину спадкового майна - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у [ADDRESS] . Спадкові права на належне спадкодавцю право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Димитрова не оформили та [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] . З метою нотаріального оформлення спадщини позивачі звернулися до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на вказане спадкове майно - сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений. У зв`язку з наведеним, позивачі просять суд визнати за ними, право у порядку спадкування за заповітом по Ѕ частині права на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Димитрова (Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області) без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) розміром 4,85 га в умовних кадастрових гектарах, право на яку належить померлому [INFO] [PERSON] у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0081662, зареєстрованого 13.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ім. Димитрова за №269. Позивачі у судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз`яснено, що суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 12). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у [ADDRESS] , та права на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Димитрова (Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області) без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) розміром 4,85 га в умовних кадастрових гектарах, право на яку належить померлому у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0081662, зареєстрованого 13.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ім. Димитрова за №269 (а.с. 14). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9). Відповідно з заповітом від 18 грудня 1994 року, посвідченого секретарем Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, все своє майно [PERSON] заповів своїм дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2010 року задоволено позов [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме частину спадкового майна - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] (а.с. 11). Спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с. 6-7, 10). Пирятинською державною нотаріальною конторою 24 лютого 2016 року було розпочато спадкову справу № 49/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 37-52). [PERSON] , 1924 року народження, на час смерті [INFO] був зареєстрований за адресою с. Харківці Пирятинського району Полтавської області, разом з ним на час його смерті та шість місяців по тому за цією ж адресою він був зареєстрований один, що підтверджується довідкою Харківецької сільської ради Пирятинського району полтавської області № 187 від 19.02.2016 (а.с. 15). Відповідно довідки Головного управління держгеокадастру у Полтавській області № 351/180/19 від 15.10.2019 відповідно до запису в книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «ім. Димитрова», на основі розпорядження Пирятинської районної адміністрації від 03.04.1996 за № 93 на ім`я [PERSON] виготовлявся сертифікат на земельну частку (пай) ПЛ № 0081662 зареєстрований у книзі 13.06.1996 за № 269. Земельна частка (пай) в умовних кадастрових гектарах площею 4,85 га розташована на території Харківецької сільської ради. Сертифікат виданий власнику про що свідчить підпис у книзі. Державний акт не виготовлявся (а.с. 17). Оскільки спадкодавець помер й спадщина відкрилася [INFO] , тобто до набрання чинності ЦК 2003 р., тому дані правовідносини регулюються ЦК 1963 р. й застосовуються норми ЦК 1963 р. Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР 1963 р. спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 534 Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Статтею 529 ЦК Української РСР 1963 передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 551 ЦК (в ред. 1963 року) якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину після смерті [PERSON] , окрім позивачів, немає, про що свідчить інформація надана Пирятинською державною нотаріальною конторою (а.с. 34-35). Також, відсутні інші спадкоємці, окрім [PERSON] які б бажали прийняти спадщину після смерті [PERSON] , про що свідчать надані Пирятинською державною нотаріальною конторою (а.с. 37-52) матеріали спадкової справи № 49/2016, що містять заяви про відмову від спадщини дітей померлого [PERSON] та [PERSON] . Позивачі як спадкоємці майна померлого [PERSON] звернулися до державного нотаріуса з метою оформлення їх спадкових прав на земельну частку (пай) площею 4,85 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП ім. Димитрова, розташованої на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на право на земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній (а.с. 18). Отже, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу, а саме: Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081662, який виготовлявся в одному екземплярі і виготовлення дубліката не передбачено, унеможливило оформлення позивачем спадщини у нотаріуса в позасудовому порядку. На підставі викладеного та враховуючи, що позивачам з незалежних від них причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але ніхто, крім них на спадщину не претендує і вони бажають її прийняти, при цьому обраний позивачами спосіб захисту їх прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] , право у порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину права на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Димитрова (Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області) без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) розміром 4,85 га в умовних кадастрових гектарах, право на яку належить померлому [INFO] [PERSON] у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0081662, зареєстрованого 13.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ім. Димитрова за №269 та визнати за [PERSON] , право у порядку спадкування за законом на Ѕ частину права на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Димитрова (Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області) без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) розміром 4,85 га в умовних кадастрових гектарах, право на яку належало померлому [INFO] [PERSON] у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0081662, зареєстрованого 13.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ім. Димитрова за №269, спадкоємцем Ѕ частини майна померлий [INFO] [PERSON] , який не оформив спадкових прав на вказане рухоме майно.

Outcome: approved