Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

у грудні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з [PERSON] ([INFO]) на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 20722 грн 43 коп., грошові кошти у сумі 4000 грн 00 коп. у якості комппенмації витрат на правову допомогу та судовий збір по справі у розмірі 640 грн 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 09.08.2017 приблизно о 15 год. 40 хв. відбулося ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, але враховуючи те, що на момент настання ДТП у водіїв були відсутні договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, позивач не має можливості отримати відшкодування від страховика відповідача, тому з метою відшкодування завданої матеріальної шкоди позивач просить стягнути її з відповідача. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні визнав позов в частині матеріальної шкоди, та визнав частково вимоги в частині щодо стягнення грошових коштів у якості компенсації витрат на правову допомогу у сумі 2000 грн. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 09.08.2017 приблизно о 15 год. 40 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Шеврлет», н.з. [NUMBER], по вул. Я. Коласа, 8, в м. Києві, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі автомобілю «ГАЗ», н.з. [NUMBER], що рухався по головнй дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнено до адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с. 9). Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент настання ДТП обидва автомобіля не були забезпеченими у відповідності до п. 1.7 ст. 1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З метою визначення розмірі матеріальної шкоди, яка була завдана позивачу у зв'язку із пошкодження автомобіля позивач звернувся для проведення оцінки вартості збитку, на виконання якого 12.09.2017 було складено Звіт про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу №20/09/17 відповідного до якого величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, з врахуванням допусків в межах яких відбулась оцінка, з врахуванням ПДВ 20% та інших загально-державних податків і зборів складає 20722 (двадцять тисяч сімсот двадцять дві грн ) 43 коп. (а.с. 11-31). Щодо позовної вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно договору про надання юридичних послуг № 19/10/17 від 19.10.2017 та договору №06.11/18 від 06.11.2018 позивач також поніс витрати на правову допомогу (а.с. 32-34, 44). Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно з абз. 2 п. 48 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»), витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Згідно доказів, наданих позивачем, а саме: договору про надання правової допомоги № 19/10/17 від 19.10.2017, договору про надання правничої допомоги №06.11.18 від 06.11.2018 та акту про надання професійної правничої допомоги №1 від 25.02.2019, та враховуючи, що відповідач визнав частково вимоги про надання правової допомоги, суд приходить до висновку, що в цій частині вимог позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача підлягає стягнення 2000,00 грн. - витрат на правовому допомогу. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання належним чином. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 23362 грн 43 коп. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 588 грн 80 коп. (23362,43 грн. х 100% : 25362,43 = 92 % х 640,00). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 588 грн 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial