Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У жовтні 2013 році позивач Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 273 грн. 76 коп. та судових витрат в розмірі 229,40 грн., посилаючись на те, що відповідач [PERSON] являється споживачем природного газу та перебуває в договірних відносинах з ПАТ «Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання, згідно чого на даного абонента було відкрито особистий рахунок [NUMBER] для здійснення оплати та видано останньому розрахункову книжку. В позові позивачем вказано, що відповідач є споживачем природного газу та перебуває в правових відносинах з ПАТ «Полтавагаз», але неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання, а саме не сплачує за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ПАТ «Полтавагаз», в зв'язку з чим станом на 01 вересня 2013 року сума заборгованості споживача становить 273,76 грн.. Зважаючи на вказані обставини ПАТ «Полтавагаз» змушене було звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 16 січня 2014 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів: [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Плескач Ю.А. підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні посилаючись на їх безпідставність та недоведеність В судове засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явились, але надали суду заяви, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали даної справи, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ таким, що не підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що [PERSON] та [PERSON], [PERSON] являються споживачами природного газу та перебувають у договірних правовідносинах з ПАТ «Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання, згідно чого на абонента [PERSON] відкрито особистий рахунок [NUMBER] для здійснення оплати. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», розрахунки населення за надані послуги з газопостачання проводяться за фактично діючими цінами на основі фактичних показників лічильника газу. У разі відсутності газового лічильника плата за послуги з газопостачання розраховуються відповідно до встановлених законодавством норм споживання газу. Статтею 1 п. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року визначено поняття споживача, за яким вбачається, що споживачем - є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для власних потреб. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідачі є власниками та постійно проживають у [ADDRESS]. Положенням статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що житлово - комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих, нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Більше того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] з 1983 року працював суддею суду загальної юрисдикції, а з 22 травня 2006 року є суддею у відставці ( а.с. 28). Згідно довідки від 21.08.2008 року № 04-04, виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації в Полтавській області, вбачається, що [PERSON] є суддя, голова Октябрського районного суду м. Полтави, у відставці. Указом Президента України від 10 квітня 2006 року № 298/2006 [PERSON] та наказом ТУ ДСА в Полтавській області від 19 травня 2006 року № 46.1 з 22 травня 2007 року звільнений з посади у зв'язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» після виходу у відставку за суддями зберігаються пільги, встановлені даною статтею для працюючих суддів (справа 553/69/13-ц, провадження № 2с/553/6/2013 а.с.2). В судовому засіданні представником позивача ПАТ «Полтавагаз» вказано, що заборгованість відповідачів станом на 01 вересня 2013 року становить 273,76 грн., в зв'язку з тим, що [PERSON] та члени його сім'ї своєчасно не вносили плату за надані послуги з газопостачання. В свою чергу відповідачем [PERSON] в судовому засіданні спростовано доводи представника позивача з приводу того, що останні не сплачували плату за користування послугами з газопостачання, зазначивши, що в період з 01 травня 2001 року по 01 вересня 2005 року оплата послуг за газопостачання проводилась регулярно у розмірі 50- ти відсотків за трьох споживачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після реєстрації шлюбу 17 вересня 2005 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Поряд з цим, вказав, що з 01 вересня 2005 року по 01 січня 2011року оплата послуг здійснювалася регулярно за [PERSON], [PERSON] у розмірі 50-ти відсотків, а за [PERSON] у розмірі 100 відсотків. В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначив, що з 01 січня 2011 року по теперішній час оплата за послуги з газопостачання здійснюється за всіх членів сім'ї у розмірі 100 %. Статтею 6 Конституції України, вказано, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до Законів України. Діяльність судової системи визначається Конституцією України, Законами України «Про судоустрій і статус суддів». У статті 130 Конституції України закріплений обов'язок Держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності судів, як складову конституційних гарантій їх незалежності і недоторканості. Відповідно до п.9 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» ( [PERSON] та члени його сім'ї мають право на зниження на 50% оплати за житло, комунальні послуги. Поряд з цим, слід зазначити, що закріплені у ч.3 статті 11 Закону України «Про статус суддів» гарантії незалежності суддів включають в себе заходи по правовому захисту матеріального і соціального забезпечення і вони не можуть бути скасовані чи зменшені іншим правовим актом. Таким чином, при нарахуванні ПАТ «Полтавагаз» плати [PERSON] за послуги з газопостачання проводилась без врахування 50-ти відсоткової знижки плати за комунальні послуги. Слід зазначити, що згідно правової позиції Конституційного Суду України, сформованої у його рішенні від 23 грудня 1997 року, 24 червня 1999 року, 20 березня 2002 року, надання суддям передбачених Законом пільг, компенсацій і гарантій не може ставитися у залежність від грошових доходів суддів та від бюджетного фінансування. Оскільки законодавцем прийнятий спеціальний Закон, за яким визначається статус судді, у тому числі і гарантії його незалежності як носія судової влади, то цей Закон не може змінюватися будь-яким іншим способом крім внесення змін і доповнень до нього у встановленому порядку. Наведені вище обставини та факти свідчать про безпідставність позовних вимог ПАТ «Полтавагаз», оскільки останніми в ході розгляду справи не надано суду доказів, які спростовували наведені вище обставини та факти. Більше того, позовні вимоги ПАТ «Полтавагаз» є по своїй природі такими, що прямо суперечать нормам закріплених Конституцією України та спеціальним Законом. Таким чином, враховуючи вище вказані обставини, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» є такими, що задоволенню не підлягають у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed