Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Ужгородський районний центр зайнятості Робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в Ужгородському районі звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь незаконно виплачені кошти матеріального забезпечення в розмірі 4295,76 грн. Позов мотивує тим, що 27.04.2015 р. до Ужгородського районного центру зайнятості з метою пошуку роботи звернувся [PERSON] 29.04.2015 р. [PERSON] було надано статус безробітного. З 07.12.2015 р. відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію в Ужгородському РЦЗ у звязку з встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації. Відповідно до заяви від 17.12.2015 р. відповідач визнав свою заборгованість перед Ужгородським РЦЗ на суму 4595,76 грн. в повному обсязі та зобовязався повернути її відповідно до графіку визначеному у заяві. Однак, відповідач здійснив платіж лише за січень 2016 р. в розмірі 300,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених\~ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 27.04.2015 року [PERSON] звернувся до Ужгородського районного центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного. Відповідно до поданої заяви, [PERSON] ствердив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Також вказав про те, що ознайомлений з правами та обовязками безробітного, що визначені\~Законом України «Про зайнятість населення»\~та Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно з витягом з наказів про прийняті рішення по [PERSON], Ужгородським раойнним центром зайнятості були прийняті: наказ від 06.05.2015 р. № НТ 150506, відповідно до якого відповідачу було надано статус безробітного, наказ від 06.05.2015 року № НТ150506, відповідно до якого відповідачу з 06.05.2015 року по 29.04.2016 року призначено допомогу по безробіттю та розпочато йому виплату, наказ від 19.10.2015 року № НТ151019, відповідно до якого було скорочено виплату допомоги по безробіттю, наказ від 08.12.2015 р. № НТ151208 відповідно до якого з 07.12.2015 року припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітного. Таким чином судом встановлено, що з 06.05.2015 року по 07.12.2015 року [PERSON] перебував на обліку в Ужгородському раойнному центрі зайнятості як безробітний та відповідно з 01.09.2015 року по 07.12.2015 року отримав допомогу по безробіттю в розмірі 5394,01 грн. В результаті звірки бази даних обліку безробітних Ужгородського РЦЗ з базою даних Пенсійного фонду України, яка проводилась відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62, було виявлено, що відповідач [PERSON] в період перебування на обліку в Ужгородському РЦЗ виконував роботи за договором цивільно-правового характеру відповідно до укладеного 01.09.2015 р. цивільно-правового договору з фізичною особою підприємцем [PERSON] На письмову вимогу про надання інформації [PERSON] надав копію цивільно-правового договору від 01.09.2015 р., згідно з яким [PERSON] дійсно виконував роботи за договором цивільно-правового договору від 01.09.2015 р. Також встановлено, що відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 50 від 09.12.2015 року було визначено, що загальний розмір заборгованості відповідача становить 5394,01 грн. Внаслідок проведеної корекції заборгованості загальний розмір заборгованості відповідача зменшився й становить 4595,76 грн. На підставі вищевказаної звірки, відповідно до Порядку № 60/62, було проведено розслідування страхового випадку та за його результатами складено Акт № 50 від 07.12.2015 р., згідно з яким встановлено факт виконання відповідачем робіт на умовах цивільно-правового договору укладеного з фізичною особою-підприємцем ,[PERSON]Л, в період перебування на обліку в Ужгородському РЦЗ. Відповідно до даного Акту [PERSON] запропоновано повернути незаконно отримані кошти за період з 01.09.2015 р. по 07.12.2015 р. а розмірі 5394,01 в добровільному порядку. В\~ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», визначено, що безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. При цьому зайнятість визначається як не заборонена законодавством діяльність осіб, повязана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сімї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у субєктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Виходячи зі змісту\~ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст.\~43, ч. 3 ст.\~44 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії ( зокрема на пільгових умовах або за вислугу років ), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Також в ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» закріплено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, а відповідно до ч. 3 цієї статті Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Механізм призначення, виплати допомоги по безробіттю, у т. ч. одноразової для організації безробітними підприємницької діяльності, та обчислення страхового стажу, на момент виникнення спірних правовідносин, визнався Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307. Відповідно до п. 6 зазначеного Порядку, допомога по безробіттю призначається та виплачується з 8 дня після реєстрації особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Допомога по безробіттю призначається на підставі особистої заяви безробітного, довідки (довідок) про середню заробітну плату (дохід) за останнім місцем (декількома місцями) роботи чи служби, трудової книжки, військового квитка, копії цивільно-правового договору, за предявленням, у разі наявності, свідоцтва про загальнообовязкове державне соціальне страхування та паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Також у п. 6 Порядку визначено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. При цьому якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Сума виплаченої допомоги по безробіттю підтверджується відповідною довідкою центру зайнятості, що підписується керівником, головним бухгалтером та скріплюється печаткою. Підпунктом 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, яка надає послуги на підставі цивільно-правового договору та отримує кошти за надані послуги, не може бути визнана безробітною, а відтак і не має права на виплату допомоги по безробіттю. Таким чином, слід прийти до висновку, що припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку повязується із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення особою, яка має статус безробітного, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати йому допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання ним своїх обовязків та відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд України в постанові від 17.02.2015 р року (справа № 21-20а15). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при зверненні до центру зайнятості подано недостовірні дані, обовязок про надання яких покладено саме на особу, яка звертається до центру зайнятості для встановлення статусу безробітної та виплати відповідної матеріальної допомоги. При цьому наявність укладеного цивільно-правового договору, в тому числі надання послуг за таким та отримання за це грошових коштів є у причинному звязку із наданням статусу безробітного, на що відповідач на день надання такого статусу права не мала. Проте, відповідачем був проігнорований свій обовязок надання відповідної інформації, що в свою чергу спричинило незаконне отримання коштів у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 4295,76 грн. Також судом встановлено, що відповідно до заяви від 17.12.2015 р. відповідач визнав свою заборгованість перед Ужгородським РЦЗ на суму 4595,76 грн. в повному обсязі та зобовязався повернути її відповідно до графіку визначеному у заяві. Однак, відповідач здійснив платіж лише за січень 2016 р. в розмірі 300,00 грн. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, із врахуванням того, що [PERSON] знаючи про відповідальність за подання неправдивих відомостей про обставини, що впливають на умови призначення та виплати допомоги по безробіттю, не повідомив Ужгородський районний центр зайнятості про укладений цивільно-правовий договір та після отримання статусу безробітного продовжував надавати платні послуги за цим договором, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований , вмотивований та підлягає до задоволення. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved