Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

У грудні 2019 року на адресу суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2002 року посвідченим приватним нотаріусом Бориспільського БТІ під №18 ст.47, інвентаризаційна справа № 2467 від 03.12.2002 року, позивач є співвласником будинку [ADDRESS] . В зазначеному будинку на даний час зареєстровані, як за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач зареєстрований в зазначеному вище будинку як член сім`ї, оскільки він є чоловіком доньки [PERSON] і відповідно зятем [PERSON] . Оскільки відповідач вже більше року в будинку не проживає, його місцезнаходження не відоме, за комунальні послуги не сплачує, тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 02.01.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.03.2020 року було закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримала поданий позов та просила суд його задовольнити. Зазначила, що відповідач не проживає в будинку з серпня 2018 року. Представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач не проживає в даному будинку з 05 серпня 2018 року. Свідок [PERSON] показала,що відповідач не проживає в даному будинку з серпня 2018. Суд заслухавши позивача, представника третьої особи, свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові матеріли справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] співвласником будинку [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі - продажу від 16 жовтня 2002 року. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 20.11.2019 року вбачається, що у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Останній за вказаною адресою не проживає. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , вже більше року, не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу покладає на позивача додаткові витрати, адже вона змушена сплачувати житлово-комунальні послуги за не проживаючих осіб. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, та визнання позову відповідачем приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК, ст.71 ЖК України

Outcome: approved