Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15 січня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого в ПрАТ «СК «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-01/1404 від 03 серпня 2012 року транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] та транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], яким здійснював керівництво [PERSON] Винним у здійсненні ДТП був визнаний водій автомобіля [NUMBER] - відповідач [PERSON] Оскільки страховою компанією були повністю виконані умови договору добровільного страхування № 28-0101-01/1404 від 03 серпня 2012 року та 07 лютого 2013 року виплачено власникові пошкодженого автомобіля [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 46 129,39 грн., посилаючись на норми ст. 993 ЦК України, на підставі ст. 1191 ЦК України просив стягнути на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» з [PERSON] в порядку регресу відшкодовані збитки у сумі 46 129,39 грн. та судові витрати в розмірі 461,30 грн. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 38). Відповідач, який повідомлений в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Як встановлено судом, 03 серпня 2012 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та власником автомобіля [NUMBER] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-01/1404 (а.с. 4). 15 січня 2013 року на вул. Набережно-Луговій у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями марок «Jeep Patriot» державний номерний знак [NUMBER], майнові інтереси власника якого застраховані ПрАТ «Українська страхова група», та «Mitsubishi» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] (а.с. 6, 7). Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2013 року винним у скоєнні вказаної ДТП визнаний відповідач [PERSON] (а.с. 8). Даний випадок був визнаний страховим. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Згідно страхового акту № ДККА-23678 від 06 лютого 2013 року та розрахунку страхового відшкодування до нього розмір страхового відшкодування власнику автомобіля [NUMBER] дорівнює 46 129,39 ( а.с. 17, 18). 07 лютого 2013 року вказана сума ПрАТ «СК «Українська страхова група» була перерахована власникові автомобіля [NUMBER] (а.с. 19). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач належним чином довів свої позовні вимоги, в зв'язку з чим вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданого платіжного доручення (а.с. 1) позивач за подання цього позову до суду сплатив судовий збір в сумі 461,30 грн., що підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved