Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У грудні 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» про стягнення заборгованості з заробітної плати, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 01 січня 2008 року по 30 листопада 2014 року він працював у відповідача - Комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал». При звільнені з підприємства відповідач не провів з ним повного розрахунку, у результаті чого заборгованість підприємства перед позивачем складає 12564 грн. 90 коп. тому ставить питання про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості по заробітній платі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити. Представник відповідача Федоров І.В., який діє на підставі довіреності в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності та винести рішення з урахуванням діючого законодавства. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] що з 01 січня 2008 року по 30 листопада 2014 року працював у відповідача - Комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал». При звільнені з підприємства відповідач не провів з ним повного розрахунку, у результаті чого заборгованість підприємства перед позивачем складає 12564 грн. 90 коп., що підтверджується довідкою відповідача від 10.12.2014 року. До теперішнього часу стягнуті суми позивачу не виплачені. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. На підставі викладеного, суд вважає, що своїми діями відповідач порушивши вимоги законодавства про працю, що, в свою чергу, потягло порушення законних прав позивача при звільненні. За таких підстав, суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, а позов слід задовольнити у повному обсязі. Згідно ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Пунктом 1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved