Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Менського районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 02 липня 2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 450,00 грн. На даний час дитина навчається у 4 класі, відвідує репетитора із занять по англійській мові, харчується в шкільній їдальні. У звязку із тим, що дочка навчається і потребує додаткових матеріальних затрат, позивач просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження покращення майнового стану відповідача, не обґрунтовано правові підстави для зміни розміру та способу стягнення аліментів з фіксованого розміру на частку від отриманих доходів. Відповідач заначив, що з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів змінився сімейний стан у відповідача, зокрема позивач одружився та має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], винаймає житло у місті Чернігові та сплачує орендну плату та комунальні послуги, позивачу сплачено авансом аліменти у сумі близько 50000,00 грн. (а.с. 52-64). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). 02 червня 2017 року [PERSON] вийшла заміж та змінила прізвище на «Бердник», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 15). Згідно з рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 02 липня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 450,00 грн. щомісячно, починаючи з 12 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Із змісту засзначеного судового рішення вбачається, що станом на 02 липня 2014 року (час постановлення рішення) [PERSON] працював, отримував заробітну плату близько 1500,00 грн. та погодився сплачувати аліменти в сумі 450,00 грн. (а.с. 57). Судом встановлено, що після постановлення судового рішення, яким визначено розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], у платника аліментів відповідача [PERSON] відбулися зміни матеріального та сімейного стану. [PERSON] створив іншу сімю, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину [PERSON], 27 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження (а.с. 60, 61). Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 15922 від 13 березня 2018 року за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року [PERSON] отримував доходи від зайняття підприємницькою діяльністю, а також заробітну плату у 3 кварталі 2017 року у сумі 24334,09 грн., згідно з довідкою про доходи від 19 березня 2018 року [PERSON] працює у приватному підпиємстві «Панські левади» на посаді майстра будівельних та ремонтних робіт та отримав заробітну плату з січня по лютий 2018 року у розмірі 17400,00 грн. (а.с. 75, 76). Як вбачається з обставин справи та змісту положень закону, якими врегульовано питання зміни розміру аліментів, судом встановлено, що у платника аліментів відповідача змінився сімейний стан створення нової сімї та наявність на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, а також покращився матеріальний стан у порівнянні з його матеріальним станом на час визначення судовим рішенням розміру аліментів, оскільки відповідач працює, отримує щомісячно заробітну плату у розмірі 8700,00 грн. та доходи від зайняття підприємницькою діяльністю. У стягувача аліментів позивача також змінився сімейний стан створення нової сімї, доказів стосовно зміни матеріального стану у позивача сторонами не надано. Посилання відповідача на відсутність правових підстав для зміни розміру та способу стягнення аліментів з фіксованого розміру на частку від отриманих доходів, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 143цс13. За таких обставин, враховуючи розмір аліментів, які сплачує відповідач, наявність змін у сімейному та матеріальному станах сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved