Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Зазначила, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 19 лютого 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №16. Від шлюбу у них є двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Основною причиною розірвання шлюбу називає несумісні характери, різні погляди на життя. Сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. На даний час фактично вони не є однією сім»єю, вона проживає окремо у будинку своїх батьків в с.Перемилівка Млинівського району. Після припинення шлюбних відносин відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач має добрий стан здоровя, офіційно не працевлаштований, проте має мінливий нерегулярний високий дохід, інших дітей чи утриманців не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 900 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на її користь 800 гривень витрат на правову допомогу та 640 гривень судового збору сплаченого нею при подачі позову до суду. В судове засідання позивач не з»явилась, представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою в якій зазначив про те, що [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених у позовній заяві. (а.с.35) Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат за кордоном». (а.с.34) 19.04.2018 року на офіційному веб-сайті Млинівського районного суду було розміщено оголошення про виклик [PERSON] в судове засідання на 17.05.2018 року, тобто належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи в суді. (а.с.33) Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.02.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №019442 від 19.02.2007 року. (а.с.7) Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом тривалого часу, заходи для збереження сімї стронами не вживаються, шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітніх дітей та, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Від даного шлюбу позивач та відповідач мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с.8-9) З довідки Млинівської селищної ради від 28.11.2017 року № 4499 вбачається що малолітні діти[PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем [PERSON] (а.с.10) При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] повідомлений належним чином про час, дату, місце судового засідання, проте своїх заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог він не подав, будь-яких доказів на заперечення заявленого розміру аліментів також не подав і судом таких не здобуто. З вищенаведеного суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено на 2018 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Аналізуючи норми закону та обставини справи, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дітей утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. За таких підстав, суд вважає можливим задовольнити позов, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі по 900 гривень щомісячно на кожну дитину. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. На думку суду, підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно довідки, виданої адвокатом [PERSON] на імя [PERSON] витрати за надання правничої допомоги складають 800 гривень (а.с.11-12). Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved