Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У грудні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов'язати Приватне акціонерне товариство «АТЕК» видати йому спеціальний ордер на жиле приміщення в кімнаті [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] на сім'ю із 2-осіб, а саме: на [PERSON] та його доньку [PERSON], посилаючись на ті підстави, що на підставі спільного рішення профкому та адміністрації підприємства у зв'язку з роботою у Київському заводі «Червоний Екскаватор», на даний час це ПАТ «АТЕК», позивачу на сім'ю із 2-х осіб було видано для проживання кімнату [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS]. В позові зазначено, що позивач з донькою був заселений до гуртожитку із дотриманням вимог чинного законодавства, в установленому порядку зареєстровий і проживає з донькою в кімнаті [NUMBER] та вважає, що відповідач визнав за ним та його донькою право користування даним жилим приміщенням в гуртожитку, проте спеціальний ордер на заняття жилого приміщення йому так і не було видано, незважаючи на його численні звернення. Позивач зазначає, що відсутність спеціального ордеру порушує його житлові права і є перешкодою для використання його та його сім'ї права на приватизацію житлового приміщення в майбутньому, у зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання представника Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про розгляд справи за відсутності представника та просить постановити рішення відповідно до чинного законодавства (а.с.30). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Київським заводом «Червоний Екскаватор» з 23.08.1988 по 02.11.1999, що підтверджується довідкою №131 видана ЗАТ «АТЕК» 28.04.2006 (а.с.6). [PERSON] зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS], що підтверджується відповідним записом у паспорті громадянина України та довідкою ТзОВ «Компанія Діловий Центр» від 10.02.2005 (а.с. 4, 7). Крім того, як вбачається з довідки ТзОВ «Компанія Діловий Центр» № 05 від 09.01.2014 в кімнаті [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] також зареєстрована та проживає донька [PERSON] - [PERSON], що також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №1601199 від 17.01.2017 та довідкою №1601184 від 16.01.2017 (а.с.8, 64). Відповідно до положень Глави 4 ЖК єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі у гуртожитку. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Частиною 2 ст. 128 ЖК передбачено, що жила площа в гуртожитках надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету. Позивач у позові зазначив, що він був заселений разом із донькою до гуртожитку із дотриманням чинного законодавства, в установленому порядку зареєстровані в кімнаті [NUMBER], тому вважає, що відповідач визнав за ними право користування даним жилим приміщенням в гуртожитку, проте спеціальний ордер на заняття жилого приміщення позивачу так і не було видано, незважаючи на його численні звернення, однак матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача про видачу йому спеціального ордеру. Крім того, відповідно до довідки ПАТ «АТЕК» від 21.11.2017 питання про надання [PERSON] ордеру на житлову кімнату [NUMBER], його вселення на спільних засіданнях адміністрації та профкому ПАТ (ЗАТ) «АТЕК» не розглядалось (а.с.65). Посилання позивача на те, що відсутність спеціального ордеру порушує його житлові права і є перешкодою його та його доньки на приватизацію житла, в якому вони постійно проживають є недоведеними, тому, що позивач не надав суду будь-яких доказів про те, що він звертався до компетентних органів з проханням провести приватизацію, а йому було відмовлено. Статтею 15 ЦК України закріплено, що кожна особа має право звернутися на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із вимогами ст. 15 ЦПК України, суд розглядає у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. Суди розглядають вищевказані справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Отже, судовому захисту підлягає лише порушене, не визнане або оспорюване право особи. Відповідно до ст. 129 ЖК України ордер видається лише на вселення і під час вселення в гуртожиток на житлову площу і діючим законодавством видача ордеру після того, як мешканці там проживали вже більш, як тривалий час, не передбачена. Оскільки, позивач вже давно поселений з донькою в даний гуртожиток, то відповідно до діючого житлового законодавства, можливість поселення в гуртожиток в тому разі, коли люди вже там проживають, відсутня, а беручи до уваги, що позивач та його донька в гуртожитку постійно проживають, постійно зареєстровані, позивач перебуває на квартирному обліку з членами своєї сім'ї, то і необхідності в видачі ордеру для вселення не має. Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог та відмові у їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed