Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, а в подальшому з уточнюючою позовною заявою. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що позивач являється сином померлого [PERSON], у власності якого перебувала квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири. Оскільки позивач являється спадкоємцем померлого, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак нотаріус Першої Вінницької державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4989/02-31 від 03.12.2013 року. Дана відмова була мотивована тим, що нотаріус не зміг визначити склад спадкового майна, а саме який номер має спадкова квартира. Зважаючи на вищевикладне позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності на [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача позов та уточнену позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити та залишити за позивачем судові витрати. Представник відповідача Вінницької міської ради - Кріпак О.М. у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.03.1980 року міським відділом ЗАГС, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Судом було встановлено, що [PERSON], 01.08.1997 року уклала договір дарування квартири із [PERSON], згідно з якого вона подарувала йому належну їй [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06.01.2011 року відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі поданої заяви, була заведена спадкова справа за № 373/2011, про що свідчать витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.04.2011 року (а.с.48, 49-56). Оформити спадщину на вказану вище квартиру позивач не має можливості, оскільки, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою. Відмова нотаріуса була мотивована тим, що нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме який номер має спадкова квартира. (а.с. 12). Відповідно до листа КП «Вінницького міського бюро технічної інвентаризації № 7436 від 25.11.2013 року вбачається, що номер 5 це є номер квартири, прийнятий на місці та внесений в матеріали інвентаризаційної справи під час поточного обстеження квартири за замовленням попереднього власника ( а.с. 11). З технічного паспорту, виготовленого 24.01.2014 року Вінницьким міським бюро технічної інвентаризації, на ухвалу суду від 17.01.2014 року, вбачається, що у праві власності [PERSON] перебувала [ADDRESS] загальною площею 34,6 кв.м., що складається із кімнати 1 площею 16,7 кв.м. кімнати 2 площею 10,7 кв.м., кухні I площею 7,2 кв.м. (а.с. 64-65). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнанні у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті його батька [PERSON] [INFO] (згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки). Ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» спір про право, оснований на вчиненній нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо внаслідок неможливості визначити склад спадкового майна, а саме який номер мала спадкова квартира, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved