Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду до Акціонерного товариства Перший український міжнародний банк (далі АТ ПУМБ) в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1271, вчинений 27 травня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1001384209601 від 20 серпня 2019 року у розмірі 46655,84 грн. Позовна заява мотивована тим, що позивач у серпні 2021 року випадково дізнався про існування оспорюваного виконавчого напису, коли за місцем його роботи надійшов виконавчий лист у виконавчому провадженні № 66153258, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження та виконавчим написом, вважає, що виконавчий напис було вчинено з грубим порушенням його прав та порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2021 року № 296/5. Позивач зазначає про те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню. Крім того, згідно заяви № 1001384209601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 20.08.2019 року кредит надавався на 24 місяці, отже строк повернення кредиту спливав лише 20.08.2021 року, тобто відповідач не мав права достроково звертатися за вчиненням виконавчого напису, а нотаріус не мав права його вчиняти. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. заверені належним чином копії матеріалів нотаріальної справи на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 1271 від 27.05.2021 року. Витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.вВналежним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №66153258 від 21.07.2021 року. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року за заявою позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 1271, вчиненого 27 травня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Представник позивача адвокат Черненко Є.І. надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів, а також був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, до суду представника повторно не направив, правом на надання відзиву не скористався. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, а також направила належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 1271 від 27.05.2021 року. Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.ст.12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2019 року [PERSON] підписав заяву № 1001384209601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі заява) (а.с.8). Відповідно до п.2, п.3 заяви сума споживчого кредиту складає 40\~000 грн., строк надання - 24 місяці. 27 травня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 1271, згідно якого звернуто стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1001384209601 від 20.08.2019 року, укладеного з ПАТ ПУМБ, правонаступником якого є АТ \~ПУМБ. Строк платежу за Кредитним договором № 1001384209601 від 20.08.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 грудня 2020 року по 27 травня 2021 року, сума заборгованості становить 46405,84 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 15089,26 грн., прострочена заборгованість за комісією 17556 грн.; прострочена заборгованість за процентами 1,60 грн.; прострочена заборгованість за сумою кредиту 13334,17 грн.; строкова заборгованість за комісією 102,96 грн.; неустойка за порушення зобов`язання по кредиту 321,85 грн. (а.с.7). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 21.07.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 66153258 на підставі виконавчого напису № 1271, вчиненого 27.05.2021 року Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. (а.с.11). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Виходячи з положень ст.87 Закону України\~Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Так, відповідачем не було надано до суду документів, що підтверджували безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання за договором № 1001384209601 від 20.08.2019 року, укладеного між АТ ПУМБ та [PERSON] . Відповідачем також не спростовано жодними належними та допустимими доказами, доводів позивача, викладених у позовній заяві. Крім того, в оспорюваному виконавчому написі стягнення заборгованості проводиться за період з 22.12.2020 року по 27.05.2021 року, однак як вбачається зі змісту п.3 кредитного договору від 20.08.2019 року, строк кредиту, наданого [PERSON] становить 24 місяців, а саме з 20.08.2019 року по 20.08.2021 року, при цьому станом на момент вчинення виконавчого напису 27.05.2021 року загальний строк кредитування не закінчився, а отже у виконавчому написі безпідставно вказано про настання строку платежу за договором, а отже у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною і виконавчий напис було вчинено всупереч вимог п.п. 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. за подачу позову та 454 грн.\~за подачу заяви про забезпечення позову, а разом 1362 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved