Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину автомобіля марки «Opel», модель «Kadett», тип «Хетчбек В», номер шасі (кузова, рами) W0L000033H5113642, категорії «В», 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування вимог зазначається, що 17 грудня 1993 року відділом записів актів громадянського стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. За час перебування у шлюбі у серпні 2013 року сторонами за спільні кошти придбано транспортний засіб, автомобіль марки «Opel», модель «Kadett», 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що зареєстрований Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУМВС України за [PERSON] Останній користується транспортним засобом на власний розсуд, при цьому позивач має побоювання, що відповідач може відчужити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності без її згоди. З підстав поділу майна подружжя позивач змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. 13 березня 2017 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. 13 березня 2017 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав про визнання позовних вимог. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 17 грудня 1993 року відділом записів актів громадянського стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 1181, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За змістом статті 60 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Під час перебування у шлюбі сторони придбали майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіль марки «Opel», модель «Kadett», тип «Хетчбек В», номер шасі (кузова, рами) W0L000033H5113642, категорії «В», 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 143573, виданим Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУМВС в Київській області. Згідно із звітом про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу ринкова вартість автомобіля марки «Opel», модель «Kadett», 1987 року випуску, реєстраційний номер АІ 9615 АО, що належить [PERSON] складає - 39\~958 грн. 00 коп. Частинами першою та другою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Відповідно до частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною другою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У даному випадку позивачем заявлено вимогу про визнання ідеальної частки подружжя у рухомому майні, що є обєктом права спільної сумісної власності. Позовні вимоги відповідачем визнано у повному обсязі, при цьому визнання відповідачем позову може бути прийнято судом. Згідно із частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства спірний автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суд дійшов висновку про його поділ між сторонами, виходячи з принципу рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності на ? частину та змінивши таким чином режим спільної сумісної власності подружжя на цей об'єкт на режим спільної часткової власності.

Outcome: approved