Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачка успадкувала 3/4 частки спадкового майна, у тому числі 1/4 частку у спадщини, від якої відмовився син померлого, громадянин Російської Федерації [PERSON], та 1/4 частку спадщини, від якої відмовився другий син спадкодавця - [PERSON] У цілому спадкове майно складає 1/5 частку квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло. Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності, позивачці як дружині померлого, належить 1/2 частка автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS 2.4, 2008 року випуску, шасі (кузов,рама) - №[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип - легковий універсал. Також позивачка зазначила, що відповідач є сином померлого [PERSON], однак з 1984 року він не проживав зі своїм батьком, місце його перебування на даний час невідоме. Таким чином, позивачка вважає, що оскільки відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на реалізацію свого права на спадкування шляхом подання заяви до органів нотаріату для прийняття спадщини, такі його дії свідчать про відмову від прийняття спадщини у розумінні ч. 1 ст. 1273 ЦК України. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просила суд визнати відповідача таким, що не прийняв спадщину, та визнати за нею право власності у порядку спадкування на 1/20 ідеальної частини в квартирі [ADDRESS] та 1/8 ідеальної частки автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS 2.4, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) - №[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип - легковий універсал. У ході розгляду справи було здійснено заміну третьої особи з Другої Київської державної нотаріальної контори на Головне управління юстиції у м. Києві, яке має статус юридичної особи та може бути суб'єктом процесуальних правовідносин. Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги. Представник відповідача заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві. Відповідно до ст.ст. 1218 та 1220 ЦК України у зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16 грудня 2010 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори Погорілою Л.С., спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна є позивачка, якій належить 3/4 частки у спадщині, у тому числі по 1/4 частка у спадщині, від якої відмовилися на користь позивачки сини померлого [PERSON], [PERSON]. Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 16 грудня 2010 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори Погорілою Л.С., позивачці, як дружині померлого, належить 1/2 частина автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS 2.4, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) - №[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип - легковий універсал, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ВРЕВ-7 УДАІ в м. Києві 26 червня 2008 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідач є сином померлого [PERSON], а відтак спадкоємцем за законом першої черги. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка посилається на те, що відповідач на час відкриття спадщини не проживав зі спадкодавцем, після смерті останнього не вчинив жодних дій для прийняття спадщини шляхом подання заяви відповідного змісту до органів нотаріату і протягом п'яти років з моменту відкриття спадщини не отримав свідоцтво про право на спадщину, а відтак вважає відповідача таким, що не прийняв спадщину. Допитані як свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є сусідками позивачки, повідомили суду, що з 1984 року відповідач у будинку не проживає, з'являвся дуже рідко, останній раз бачили відповідача тільки на похоронах його батька. В свою чергу, допитаний як свідок [PERSON], який є братом відповідача, зазначив, що відповідач дійсно не проживав зі спадкодавцем, відповідача він не бачив з 2007 року. Згідно наявної в матеріалах справи відповіді Другої Київської державної нотаріальної контори, наданої на запит суду, відповідач до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] не звертався. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, посиланням на яку позивачка обґрунтовує свої вимоги, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. В ході розгляду справи позивачкою надано достатньо доказів на підтвердження того, що відповідач, будучи спадкоємцем першої черги, тривалий час не проживав зі спадкодавцем та не вчинив дій для прийняття спадщини. Між тим, відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Частина 2 даної статті ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 4 цього Кодексу суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік способів захисту цивільних прав і інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором. Разом з тим, закон не передбачає такого способу захисту цивільних прав та інтересів в судовому порядку, як визнання особи такою, що не прийняла спадщину. Прийняття чи не прийняття спадкоємцем спадщини належить до обставин, які підлягають дослідженню судом при вирішенні спорів, предметом яких є спадкове майно, проте сама по собі констатація такого факту не може виступати окремим пунктом позовних вимог. Таким чином, позов в частині визнання відповідача таким, що не прийняв спадщину, задоволенню не підлягає з огляду на невірно обраний позивачкою спосіб захисту цивільного права. Обґрунтовуючи вимоги в частині визнання права власності на частину спадкового майна позивачка посилається на те, що внаслідок не вчинення відповідачем дій, спрямованих на прийняття своєї частки спадкового майна після смерті спадкодавця, відповідач фактично відмовився від прийняття спадщини, а відтак належна відповідачеві частка перейшла до неї як спадкоємця першої черги. Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Як встановлено в ході розгляду даної справи, відповідач, будучи спадкоємцем першої черги за законом, на момент смерті спадкодавця не проживав з ним та у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відтак відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину. Ця обставина підтверджується листом Другої Київської державної нотаріальної контори, а також показаннями допитаних у судовому засіданні свідків. Таким чином, позивачка, будучи спадкоємицею першої черги, яка прийняла спадщину, у порядку спадкування набула право власності на 1/20 частину квартир [ADDRESS], та 1/8 частину автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS 2.4, 2008 року випуску, шасі (кузов,рама) - №[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип - легковий універсал, проте оформлення даного права шляхом звернення до органів нотаріату є неможливим з огляду на вищезазначені обставини. Враховуючи викладене, позов в частині визнання за позивачкою права власності на частину вказаного майна підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позов в частині вимог майнового характеру, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial