Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У грудні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача [PERSON] та після уточнення позовних вимог просила визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: - транспортний засіб Toyota Avensis 2007 SD TECHNICAL 1,8 MT (C2) 1G3, який був придбаний згідно договору купівлі-продажу від 31 грудня 2007 року № 3592 - вартістю 150 000 грн.; - житловий будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами вартістю 406 839 грн. та гараж вартістю 69 406 грн.; - гараж [NUMBER], розташований у гаражному кооперативі «Лісний» вартістю 12 000 грн. Визначити частки у спільній сумісній власності, розділити між колишнім подружжям [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами та гараж, які знаходяться [ADDRESS] ; виділивши [PERSON] і [PERSON] по 1/2 частині цієї нерухомості; - транспортний засіб Toyota Avensis 2007 SD TECHNICAL 1,8 MT (C2) 1G3, який був придбаний згідно договору купівлі-продажу від 31 грудня 2007 року № 3592 - вартістю 150 000 грн. залишити відповідачу [PERSON]; - гараж [NUMBER], розташований у гаражному кооперативі «Лісний» вартістю 12 000 грн. залишити позивачці [PERSON] Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2014 року позов [PERSON]- задоволено частково: визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] транспортний засіб: автомобіль Toyota, модель Avensis, рік випуску 2008, колір сірий, об'єм двигуна 1794, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], тип транспортного засобу - легковий седан, державний номерний знак [NUMBER] та гараж [NUMBER], розташований в гаражному кооперативі «Лісний» м. Артемівська Донецької області. Поділено вказане майно, виділено [PERSON] гараж [NUMBER], розташований в гаражному кооперативі «Лісний» м. Артемівська Донецької області, визнано за нею право власності на вказаний гараж. Виділено [PERSON] транспортний засіб автомобіль Toyota, модель Avensis, рік випуску 2008, колір сірий, об'єм двигуна 1794, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], тип транспортного засобу - легковий седан, державний номерний знак [NUMBER], визнано за ним право власності на вказаний автомобіль. Компенсацію в рахунок розміру ідеальних часток за вказаний автомобіль та гараж не стягнуто. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за надання правової допомоги у розмірі 2 000 грн., а також витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи 1 028 грн. 16 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1 154 грн. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду скасувати в частині стягнення з [PERSON] судових витрат. В обґрунтування доводів зазначає,що суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі необґрунтовано дійшов до висновків в частині розміру судових витрат. Рішення суду у вказаній частині винесено з порушенням вимог ст.88 ЦПК України та його слід змінити в цій частині . У судовому засіданні апеляційного суду [PERSON] підтримав доводи апеляційної скарги. У судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з*явилися ,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с. 124,125,128,132), надали заяву про можливість розгляду справи у їхню відсутність (а.с.129). Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи , не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення [PERSON],дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 2000 року. Шлюб розірвано 13 вересня 2010 року. Від шлюбу мають доньку [INFO] . Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того,що у період шлюбу сторонами набуто майно : - транспортний засіб Toyota Avensis 2007 SD TECHNICAL 1,8 MT (C2) 1G3, який був придбаний згідно договору купівлі-продажу від 31 грудня 2007 року № 3592 - вартістю 150 000 грн., який був придбаний за спільні кошти у кредит ; - гараж [NUMBER], розташований у гаражному кооперативі «Лісний»,яке є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. В частині поділу самочинного недобудованого житлового будинку [ADDRESS] готовністю 92 % вартістю 586 090 грн. у задоволенні позову відмовлено,оскільки будівельні матеріали та обладнання, які були використані для створення об'єкта самочинного незавершеного будівництва не можливо виділити та поділити на теперішній час, без шкоди для них . Рішення суду у вказаних частинах сторонами не оскаржується. Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в оскарженій частині щодо стягнення судових витрат , апеляційний суд приходить до наступного висновку. Ухвалюючи рішення в частині розподілу судових витрат між сторонами,суд першої інстанції виходив з того,що сторони дійшли згоди, щодо вартості спірного автомобіля, придбаного під час сумісного життя у кредит,яка складає 150 000 грн., та вартості спірного гаража у гаражному кооперативі «Лісний»,яка складає 12 000 грн., а всього спільного майна на 162 000 грн. Ідеальна доля в спільному майні кожного із подружжя становить (150 000 грн. + 12000 грн. ):2= 81 000 грн. У судовому засіданні сторони також просили суд компенсацію в рахунок врівноваження часток подружжя не стягувати, про що подали відповідні письмові заяви. За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість задовольнити позов у цій частині та виділити позивачці у власність гараж у гаражному кооперативі «Лісний», яким вона фактично користується без стягнення компенсації, а відповідачу виділити на праві власності спірний автомобіль Toyota . Звертаючись до суду з позовом позивачка просила поділити майно на загальну суму 748 090 грн. (586 090 грн. самочинне домоволодіння + 150 000 автомобіль Toyota + 12000 гараж). За таких обставин вона повинна була сплатити судовий збір у розмірі 3 654 грн., що складає максимальний розмір, оскільки претендувала на 1/2 частку від вартості вказаного майна 748 090 грн. : 2= 374 045 грн. Враховуючи ,що позивачкою сплачено при поданні до суду позову 2 500 грн. з неї слід стягнути в дохід держави 3 654 грн. - 2 500 грн. = 1 154 грн. З відповідача, який не сплачував судовий збір слід стягнути у дохід держави судовий збір від вартості 1/2 частини спірного майна у розмірі 3 654 грн. Позивачка просила також стягнути на її користь судові витрати, які складаються із послуг адвоката по наданню правової допомоги та складанню позову у розмірі 2 000 грн. ,що підтверджуються договором про надання юридичних послуг, а також з половини вартості витрат на проведення судової будівельно - технічної експертизи, вартістю 2 056 грн. 32 коп. Суд вважав заявлені вимоги обґрунтованими. Між тим ,апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляції та не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат ,та вважає необхідним рішення суду у вказаній частині змінити виходячи з наступного . Згідно п.3. ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення. Згідно п.4.ч.1 ст.309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Як вбачається з матеріалів справи позивачка звернулася до суду з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення розміру часток та поділ спільного майна подружжя 26 грудня 2011 року. При поданні до суду позову сплатила суму судового збору у розмірі 198грн.(а.с.1 т.1.) та 2500 грн.(а.с. 27 т.1), тобто всього 2698 грн. Ціна позову становить 748 090 грн. (586 090 грн. самочинне домоволодіння + 150 000 автомобіль Toyota + 12 000 гараж). Відповідно ст.ст.1,2 Закону України « Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями № 3828- VI від 06 жовтня 2011 року судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі ,встановленої законом на 1 січня календарного року,в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову ,але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати . Відповідно Закону України « Про Державний бюджет України на 2011 рік» на 01 січня 2011 року установлено,що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складає 941 грн. Тобто, мінімальний розмір за подання до суду позовної заяви майнового характеру складав 188 грн.20 коп., максимальний 2823 грн. Не доплачена суми судового збору позивачкою при подачі позову складає 125 грн. (2823 грн.-2698грн.=125 грн.). Як вбачається з матеріалів справи витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи понесені позивачкою у розмірі 2056 грн.36 коп.(а.с.25 т.2). У задоволенні позову позивачки в частині самочинного домоволодіння вартістю 586 090 грн. було відмовлено,а тому підстав для стягнення вказаних витрат з відповідача не вбачається. В частині поділу майна подружжя автомобіля вартістю 150 000 грн. та 12 000 грн. гаражу на суму 162 000 грн. позовні вимоги задоволено. Відповідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов*язаних з розглядом справи . Відповідно п.2.ч.3.ст.79 ЦПК України до витрат,пов*язаних з розглядом судової справи,належать витрати на правову допомогу. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково,судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог,а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог,у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На порушення цих вимог суд присудив [PERSON] судові витрати у задоволенні яких позивачці відмовлено. За таких обставин рішення суду в частині стягнення судових витрат підлягає зміни, із стягненням із [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат по сплаті суми судового збору у розмірі 611 грн. 17 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 433 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог, також із стягненням з [PERSON] на користь держави судового збору у розмірі 125 грн. Відповідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Законність та обґрунтованість рішення в частині задоволення вимог про визнання спільною сумісною власністю майна та поділ майна автомобіля, гаражу та відмови у задоволенні позову щодо поділу житлового будинку з господарськими спорудами апеляційний суд не перевіряв з підстав не оскарження сторонами.

Outcome: partial