Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначав, [INFO] року померла його бабуся, [PERSON]. За життя, [PERSON], 21.08.2007 року було складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 2625, за яким вона заповіла житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, площею 444 кв.м. для обслуговування житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO]. 09.10.2014 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] на спадкове майно після померлої, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н.В. від 03.10.2014 року було відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкоємцем не надано оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Земельна ділянка, площею 444 кв.м. за адресою: [ADDRESS], належала померлій [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 659342, виданого 24.10.2006 року на підставі рішення 2 сесії 5-го скликання Автозаводської районної ради від 06.06.2006 року, який спадкодавець втратила за життя. Також право власності померлої [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується довідкою Управління Держземагенства у м. Кременчуці Полтавської області від 25.09.2014 року за № 01-25/992. Просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 444 кв.м., за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON]. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, попередньо надіславши клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Покладалися на розсуд суду. Представник третьої особи Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Не заперечували проти задоволення позову, покладалися на розсуд суду. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що [INFO] року померла бабуся позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис №534. За життя, [PERSON], 21.08.2007 року було складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 2625, за яким вона заповіла житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, площею 444 кв.м. для обслуговування житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO]. 09.10.2014 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] на спадкове майно після померлої, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н.В. від 03.10.2014 року було відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкоємцем не надано оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Земельна ділянка, площею 444 кв.м. за адресою: [ADDRESS], належала померлій [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 659342, виданого 24.10.2006 року на підставі рішення 2 сесії 5-го скликання Автозаводської районної ради від 06.06.2006 року, який спадкодавець втратила за життя. Також право власності померлої [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується довідкою Управління Держземагенства у м. Кременчуці Полтавської області від 25.09.2014 року за № 01-25/992. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved