Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У грудні 2020 року представник позивача звернувся із вказаним позовом до суду, зазначивши, що з 19 липня 1986 року мати позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було спільно нажите майно, зокрема, кватира [ADDRESS] та легковий автомобіль марки «Renault Logan», 2009 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 25 грудня 2019 року [PERSON] помер та після його смерті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. було заведено спадкову справу №01/2020 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Однак остання померла [INFO] , не встигнувши оформити на своє ім`я відповідні свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частки у спільному майні подружжя, тобто на 1/2 частку вказаної квартири та 1/2 частку вказаного автомобіля. Позивач є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] за законом та прийняла спадщину, частково оформивши свої спадкові права на належне їй майно. Проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на таке майно. Враховуючи наведене, а також стверджуючи про відсутність інших спадкоємців, які б мали намір успадкувати вказане спадкове майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, представник позивача просив визнати за позивачем право власності на 1/2 частку такого майна у судовому порядку. Ухвалою судді від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив, третій особі - пояснень щодо позову та відзиву. Відповідач у встановлений судом надала відзив на позов, в якому щодо заперечення позовних вимог не заперечила. У відзиві відповідач також підтвердила, що позивач [PERSON] у встановленому законодавством порядку прийняла спадщину після смерті її матері [PERSON] , однак не підтвердила відповідними правовстановлюючими документами право власності останньої на частку майна у спільному майні подружжя, які та за життя не встигла оформити на своє ім`я після смерті свого чоловіка [PERSON] . Крім того, відповідач зазначила, що після смерті [PERSON] позивач [PERSON] є єдиною особою, якою у встановлений законодавством України строк та по даний час була подана заява про прийняття спадщини. У відзиві відповідач також просила розглядати справу за її відсутності. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як встановлено судом із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач народилася [INFO] в м. Києві та при народженні їй було присвоєно прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з реєстрацією 08 грудня 1989 шлюбу із [PERSON] . [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . 19 липня 1986 року мати позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . При цьому прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] не змінювала. Встановлено також, що під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] було набуте спільне майно, зокрема, кватира [ADDRESS] та легковий автомобіль марки «Renault Logan», 2009 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Право власності на вказане майно було зареєстроване за [PERSON] , що, зокрема, підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] , виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 07 травня 2003 року та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданим ВРЕР-5 УДАІ в м. Києві. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч.1 ст. 70 цього ж Кодексу у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства, а також приймаючи до уваги встановлені вище фактичні обставини справи, суд вважає доведеними твердження позивача про те, що кватира [ADDRESS] та легковий автомобіль марки «Renault Logan», 2009 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , які були придбані під час перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, є об`єктом права їх спільної сумісної власності як подружжя. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] помер [INFO] , про що було складено актовий запис №21384. Із матеріалів витребуваної судом спадкової справи №01/2020 до майна [PERSON] встановлено, що така справа була заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] . При цьому, матеріалами вказаної спадкової справи підтверджується, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли також його діти [PERSON] та [PERSON] , проте, як з`ясовано судом із пояснень представника позивача у судовому засіданні, вказані особи мають намір успадкувати решту спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] та не увійшло до складу спадкового майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тоді як на частку вказаних квартири та автомобіля вони не претендують. Судом також встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , проте не оформила своїх спадкових прав на належну їй частку спадкового майна. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позивач [PERSON] є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] за законом та у встановленому законом порядку прийняла її спадщину. Так, із матеріалів спадкової справи №05/2020, заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. до майна [PERSON] , яка була витребувана та безпосередньо досліджена судом, встановлено, що [PERSON] , будучи спадкоємцем до майна померлої [PERSON] за законом, відповідно до свідоцтв про право на спадину за законом від 22 січня 2021 року успадкувала належні останній грошові вклади з відповідними відсотками, які знаходилися на банківських рахунках, відкритих у філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», а також в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ». Інші спадкоємці до майна померлої [PERSON] відсутні. Згідно з постановами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. №304/02-31 та №305/02-31 від 09 грудня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частку кватири [ADDRESS] та на 1/2 частку легкового автомобіля марки «Renault Logan», 2009 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на таке майно. Наведена обставина стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача та її представника, наведених в обґрунтування позову, судом враховується наступне. Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 цього Кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами першою та третьою статті 1296 цього Кодексу визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача в тому, що до позивача [PERSON] , яка в установлений законодавством України строк подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини, відповідно до приписів ст. 1296 Цивільного кодексу України, перейшло право на спадщину після смерті її матері [PERSON] , яка за життя не встигла отримати відповідних свідоцтв про право власності на частки у спільному майні подружжя. Із урахуванням наведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права власності на спадкове майно, яким є 1/2 частка кватири [ADDRESS] та 1/2 частка легкового автомобіля марки «Renault Logan», 2009 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі викладеного,

Outcome: approved