Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

У грудні 2019 року позивачі звернулись до суду з позовом в якому просили визнати за кожним з них право власності на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 502 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказали, що 30.11.1995 їх бабусі та матері третьої особи [PERSON] , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю №2407 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 502 кв.м., яка розташована у [ADDRESS] для обслуговування індивідуального житлового будинку. [INFO] [PERSON] померла, за життя нею було складено заповіт, відповідно до умов якого все належне їй майно заповіла в рівних частках позивачам та третій особі. 19.11.2009 позивачам було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з цілого житлового будинку [ADDRESS] . Що отримання свідоцтва про право на спадщину третьою особою позивачам не відомо. 03.09.2009 державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. В обґрунтування постанови нотаріус вказав, що державний акт на право власності на земельну ділянку має виправлення та дописки, які не допускаються в державному акті, та які застереженні та підписані іншою посадовою особою, а не особою, яка підписала документ. Та ці застереження скріплені іншою печаткою, а не тією, якою був засвідчений документ. Отримати державний акт без виправлень на ім`я спадкодавця в позивачів можливості немає, тому вони вимушені звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва позовна заява була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків. 31.01.2020 недоліки позовної заяви позивачем було усунуто. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання, призначене на 07.12.2020 на 09:00 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, причини його неявки не повідомив, правом на надання відзиву не скористався. [PERSON] надав до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи \~і оцінивши\~наявні в\~ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №004206 на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 27.10.1995 за №521 [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку площею 502 кв.м., яка розташована в [ADDRESS] , для обслуговування жилого будинку. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 75 років, про що складено відповідний актовий запис № 307. Судом досліджено копію спадкової справи № 394/2005 до майна померлої [INFO] [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що за життя остання склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право вона заповідає в рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] (після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »), який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Поліщук Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 4666. У встановлений законом строк позивачами було подано заяви до Другої миколаївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом. 19.11.2009 державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Гавелею О.О. [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку спадкового майна, що складається з житлового будинку [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Гавелі О.О. від 03.09.2009 [PERSON] , яка діяла за довіреністю від імені позивачів, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку має виправлення та дописки, які не допускаються в державному акті взагалі, та які застереженні та підписані іншою посадовою особою, а не тією, яка підписувала документ, та ці застереження скріплені іншою печаткою, а не тією, якою був засвідчений документ. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положенням статті 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами частини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень частини другої статті\~1220, частини п`ятої статті\~1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою. Разом із тим, згідно зі\~статтею 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. У відповідності до пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За такого, враховуючи, що позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] , проте в позасудовому порядку позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину за заповітом з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved