Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

У грудні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що 18.10.2005 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLDDGF08003718, відповідно до якого позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 41137 доларів США на термін до 16.10.2015 року, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Але відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 21.10.2019 року у розмірі 58543,33 доларів США, що за курсом 25,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.10.2019 року становить 1465339 грн 55 коп., з яких: 7672,12 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 17433,86 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2549,94 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 30887,41 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 21980 грн 09 коп. 11 січня 2020 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. У судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи за відсутності представника. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій заперечувала проти задоволення позову та просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у письмовому відзиві, а справу розглядати без їх участі. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 18 жовтня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № PLDDGF08003718, за яким позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 41137 доларів США строком до 16.10.2015 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У позовній заяві позивач вказує на ті обставини, що станом на 21 жовтня 2019 року позичальник має заборгованість за кредитним договором у розмірі 58543,33 доларів США, яка складається із: 7672,12 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 17433,86 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2549,94 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 30887,41 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у визначений договором строк. У статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2015 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вищевказаним кредитним договором № PLDDGF08003718 від 18.10.2005 року, яка виникла станом на 15 жовтня 2014 року в розмірі 12846, 21 доларів США, що станом на 15 жовтня 2014 року становить 166358 грн 42 коп. (а.с. 41-44) На підставі вказаного судового рішення 14.04.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист (а.с. 46-47). 09 січня 2019 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави територіального управління юстиції у Полтавській області Гецько А.В. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 554/18394/14-ц виданого 14.04.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] заборгованості закінчено у зв`язку з погашенням заборгованості в повному обсязі згідно платіжного доручення № 8774 від 22.12.2018 року, що підтверджується постановою про закриття виконавчого провадження (а.с.45). Отже, відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17.12.2015 року заборгованість за кредитним договором з [PERSON] вже стягнута, позивач скористався своїм правом на дострокове стягнення боргу за договором, яке реалізоване шляхом пред`явлення відповідного позову, який задоволено, і відповідач виконав рішення суду в повному обсязі, а тому суд вважає, що повторне стягнення суми кредиту призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання, що одночасно суперечить положенням ст. 61 Конституції України. На спростування наведених представником відповідача у своєму письмовому відзиві доводів та заперечень представником ПАТ КБ «Приватбанк» жодних заяв чи клопотань до суду не надано, відповіді на відзив не подано, як це передбачено ст. 166 ЦПК України, позовні вимоги не уточнені з урахуванням заперечень відповідача та встановлених судом обставин щодо наявності рішення суду про стягнення боргу за відповідний період та у відповідній сумі та закінченого виконавчого провадження з його виконання. Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.1 кредитного договору № PLDDGF08003718 від 18.10.2005 року встановлено строк кредитування по 16.10.2015 року. Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 10.12.2019 року, окремої вимоги про поновлення строку позовної давності, який сплинув 16.10.2018 року не заявляв. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов заявлено необґрунтовано, доводи позивача про те, що відповідач взагалі не виконав свої зобов`язання за кредитним договором спростовуються матеріалами справи, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed