Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У грудні 2015 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк»), звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 05.09.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 500958827, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 38140,48 гривень. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язався в порядку та умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 38140,48 гривень, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі в разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту. Відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, яка на час звернення до суду виконана не була. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом станом на 08.11.2015 року у загальній сумі 59604,95 грн., з яких: 38140,48 грн. - заборгованість за кредитом, 5608,54 грн. - заборгованість по відсоткам, 13455,96 грн. - заборгованість по комісії, 2400 грн. - штраф, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду письмове клопотання від 10.02.2016 року, в якому просив розглянути справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вважаючи, що її борг перед Банком складає не більше 40000,00 грн., бо позивачем не враховані всі платежі, яка нею були здійснені на погашення за кредитом, посилаючись на те, що двічі вона сплатила по 2130 грн., потім ще 1080 грн., а пізніше ще тричі по 500 грн,. прохаючи суд долучити до матеріалів справи відповідні квитанції. Вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №500958827 від 05 вересня 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» надало відповідачу кредит у розмірі 38140,48 грн. зі сплатою позичальником за користування кредитом процентів в розмірі 15,99% річних зі строком повернення кредиту до 08.09.2019 року. Відповідач взяла зобовязання в порядку та умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Сума платежу за розрахунковий період становить 1888,44 грн., яка складається з погашення основної суми кредиту, процентів, інших послуг Банку, як видно з Графіку платежів, що є додатком №1 до кредитного договору. \~\~Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~\~\~\~ Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором станом на 08.11.2015 року вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 38140,48 грн., за відсотками в сумі 5608,51 грн., за комісією в сумі 13455,96 грн. При цьому нею здійснено всього три платежі: 26.11.2014 року, 10.12.2014 року та 13.01.2015 року відповідно в сумах 500,98 грн., 500,00 грн. та 500,98 грн., які зараховано на погашенні відсотків за кредитом. Після цього жодних сум на погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем не проводилося. Крім цього, у звязку з систематичним порушенням позичальником обовязків щодо сплати кредиту відповідно до умов договору, відповідачу було нараховану неустойку у вигляді штрафу, розмір якого становить 2400 грн., розрахований Банком за один рік відповідно до ст.ст.26, 258 ЦК України, як вказано в позові. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором.(п.15 розділу 2 «Загальні умови кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк»). На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту вих..№97785-102-б/б від 19.11.2015 року, яку відповідач отримала, як вона пояснювала в судовому засіданні, проте виконана не була. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Посилання відповідача про те, що позивачем не враховано декілька платежів, які вона здійснювала на погашення кредиту, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки надані відповідачем квитанції №472855 від 28 квітня 2014 року про сплату заборгованості за кредитом на суму 3130,00 грн.; №к4/2/33 від 02.06.2014 року на суму 2150,00 грн.; № [NUMBER] від 13.07.2014 року на суму 1139,13 грн.; №1420136620 від 21.07.204 року на суму 805,24 грн., №1414429685 від 25.05.2014 року на суму 491,00 грн., №1409652930 від 07.04.2014 року на суму 810,00 грн. стосуються погашення заборгованості за іншим кредитним договором №500474560 від 07.04.2014 року та кошти, відповідно, сплачені раніше, ніж було укладено цей кредитний договір, за яким позивачем стягується достроково заборгованість. Лише одна з квитанцій, а саме: від 26.11.2014 року про оплату через термінал на погашення заборгованості за кредитом коштів у сумі 500,82 грн., стосується предмету розгляду цієї справи, однак вказана сума, яка надійшла до банку 26.11.2014 року, врахована позивачем при розрахунку заборгованості за кредитом, а сума коштів зарахована на погашення відсотків, як вбачається з наданого розрахунку. Посилання відповідача на те, що вона на руки отримала лише 30000,00 грн., про що у неї є відповідна заява на видачу готівки, також судом не може бути взято до уваги, оскільки вказана заява від 07.04.2014 року теж стосується іншого договору №500474560 від 07.04.2014 року, укладеного відповідачем раніше, на погашення заборгованості за яким відповідач і отримала другий кредит, уклавши договір з ПАТ «Алдьфа-Банк» від 05.09.2014 року №500958827. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними і допустимими доказами, а отже такими, що підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами, витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання. Суд не вбачає підстав для зменшення суми неустойки, відповідно до положень ч.3 ст. 551 ЦК України, оскільки він не перевищує розміру збитків, а умовами договору та нормами цивільного законодавства не передбачено зменшення розміру неустойки за станом здоровя. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір згідно меморіального ордеру №33678 від 25.11.2015 року в сумі 1218,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved