Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, обґрунтовуючи його наступним. Так, відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 01 липня 2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконання боржником своїх грошових зобов'язань за кредитним договором, станом на 31 жовтня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 20 276 грн. 37 коп., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 3 066 грн. 27 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13 068 грн. 37 коп., заборгованості за пенею та комісією - 2 700 грн. 00 коп., а також штрафів, відповідно до умов кредитного договору, у розмірі 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та у сумі 941 грн.73 коп. - штраф (процентна складова). У зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено у зв'язку з пропуском строку давності. Не погодившись з вказаним рішення суду, позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», Банк), подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову Банку, застосувавши до позовних вимог строк позовної давності за заявою відповідача і посилаючись на те, що строк дії кредитної картки закінчився у 2009 році, перевипуску кредитної картки не було, а з позовом до суду Банк звернувся у грудні 2015 року, вже після збігу трирічного строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача і відповідач не прибули, але про час та місце розгляду справи повідомлені належним судовими повістками та додатково телефонограмами (а.с. ). Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, відповідно до положень п. п. 1, 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Частиною 2 ст. 309 ЦПК України передбачено, що норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення привело до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за яким остання отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9). Згідно з пунктом 2 Умов і правил надання банківських послуг, кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення) (а.с.10). Відповідно до п. 9.12 розділу І Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же термін (а.с.14). Відповідно до пункту 3.1.1 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг, строк дії картки вказано з її лицьового боку (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця (а.с.14 оборотна сторона.) За змістом пункту 5.3 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг, строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками з установленим мінімальним обов'язковим платежем визначено в пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору (а.с.15). Пунктом 5.4. розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без установленого мінімального обов'язкового платежу, провадиться в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH) (а.с.15). Таким чином, підписуючи заяву клієнта від 01 липня 2007 року, [PERSON] була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вся інформація, яку банк має повідомити позичальнику, міститься у змісті кредитного договору є вичерпною. Підписавши договір, відповідач погодилася з умовами надання кредиту (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01 липня 2006 року, станом на 31 жовтня 2015 року [PERSON] має заборгованість у сумі 20 276 грн. 37 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 066 грн. 27 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13 068 грн. 37 коп., заборгованості за комісією - 2 700 грн. 00 коп., а також штрафів, відповідно до умов кредитного договору, у розмірі 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), та у сумі 941 грн.73 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.5-8). Відмовляючи в задоволенні позову щодо стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки він звернувся з позовом до суду 07 грудня 2015 року після погашення кінцевого строку повного погашення кредиту, процентів і неустойки - терміну дії кредитної картки, визначеного датою 31 липня 2009 року. Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). За закінченням строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надходила письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на - картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Outcome: partial