Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява мотивована тим, що 16.11.2012 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 583. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданого Бабушкінський відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 87. Донька на даний час проживає з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, жодної матеріальної допомоги не надає та нехтує батьківськими обов`язками, самоусунувся він надання будь-якої грошової допомоги. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає. У свою чергу відповідач інших дітей не має, є працездатним та отримує дохід. Виходячи з цього, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року позовна заява [PERSON] була залишена без руху та надано строк позивачу для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Рішенням Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 02 грудня 2020 року суддю [PERSON] було відсторонено від здійснення правосуддя. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 23.12.2020 року справу передано судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року справа прийнята в провадження судді Кондрашова І.А., ухвалено повторно направити позивачу Ухвалу суду від 05.12.2017 р. про залишення без руху для виконання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. До канцелярії суду представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ураховуючи той факт, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не надав відзив у справі, суд вважає можливим на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було укладено 16 листопада 2012 року та зареєстровано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно копії свідоцтва про повторний шлюб від 18 серпня 2018 року, позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст.182 СК України. Відповідно до\~\~частини 3\~\~статті 181\~\~Сімейного кодексу\~\~України, за рішенням суду кошти\~\~на утримання\~\~дитини (аліменти)\~\~присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з\~\~батьків або інших законних представників дитини,\~\~разом з\~\~яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як зазначено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працездатний, працює неофіційно, а отже може надавати таку допомогу, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] . Позивачем у позовній заяві заявлено до стягнення аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, проте такий розмір не є обґрунтованим, оскільки частка у розмірі 1/3 стягується лише на двох дітей. В даному випадку стягненню підлягає ј розміру заробітку (доходу) відповідача на одну дитину. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду з даним позовом 04 грудня 2017 року, а отже період з якого необхідно провадити стягнення аліментів скаладає з 04.12.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 75, 77, 80, 84, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial