Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У грудні 2015 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 16.01.2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників на-земних транспортних засобів (Поліс № АС/9712757), відповідно до якого в період з 16.01.2014 року по 17.01.2015 року забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем [NUMBER]. 09.02.2014 року під час дії вказаного полісу [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Форд» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобілю «Форд» було завдано матеріальну шкоду. Відповідача постановою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 24.02.2014 року було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адмінвідповідальності. Страхувальник [PERSON] до страховика ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди у визначені законом строки (протягом трьох днів) не звернувся. Розмір заподіяної власнику автомобіля «Форд» шкоди зазначено відповідно до Звіту №425/14-02 з оцінки транспортного засобу та встановлено в розмірі 13153,64 грн. Страховиком було складено Страховий акт №13614 від 12.05.2014 року, та надано платіжне доручення від 03.09.2014 року про сплату суми страхового відшкодування в розмірі 13153,64 грн. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, у разі, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у ст. 33 цього Закону. З цих підстав просив стягнути з відповідача на користь ПрАТ «УОСК» у порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 13153,64 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 300 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1218 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про ас та місце ро-згляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.01.2014 року між [PERSON] та При-ватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/9712757). Строк дії договору з 17.01.2014 року до 16.01.2015 (а.с. 6). 09 лютого 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], і «Форд» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.02.2014 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладе-но адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він, керуючи автомо-білем ВАЗ 2109 державний номерний знак [NUMBER] в районі будинку №59 по вул. Блажевича в Іллічівському районі м. Маріуполя, не був уважний, не урахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем «Форд» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 10). Згідно з умовами полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9712757, цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами при використанні транспортного засобу ВАЗ 2109 державний номер [NUMBER] застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» строком на один рік (а.с. 6). Позивачем на підставі висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №425/14-02, розрахунку суми страхового відшкодування від 23.04.2014 року, страхового акту № 13614 від 12.05.2014 року за страховим випадком згідно з полісом № АС/9712757 та заяви [PERSON] від 09.02.2014 року, останньому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 13153,64 грн., що підтверджується наданим платіжним дорученням №6098 від 03.09.2014 року (а.с. 7-9, 11-12, 16-25). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідаль-ної за завдані збитки. Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел під-вищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив вимоги п. 33.1.4 ст. 33 Закону Укра-їни «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транс-портних засобів» (далі Закону) та не повідомив страховика у триденний строк з дня настання дорожньо-транспортної пригоди про ДТП. Між тим, ПрАТ «УОСК» виплачено потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 13153,64 грн. Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право предявити регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Із внесенням Законом України від 17.02.2011 року №3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшко-дування» змін у статтю 33 Закону було розширено перелік обовязків учасників ДТП, у звязку з чим обовязок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону, у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обовязкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, при-четний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня на-стання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Мо-торне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зра-зка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого май-на, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пі-зніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхово-го відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі №6-284цс15, та від 30.03.2016 року у справі №6-186цс16. Як встановлено статтею 360-7 ЦПК України, висновки Верховного Суду України щодо за-стосування норм права, викладені в його постанові, прийняті за результатом розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 355 цього Кодексу, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Виходячи з цього, позовні вимоги ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не під-лягають задоволенню.

Outcome: dismissed