Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що 07 серпня 2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. У 2009 році шлюб було розірвано. З цього часу діти мешкають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач в утриманні дітей участі не бере, що ставить її у скрутне матеріальне становище та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1455,00 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився. Згідно частини 9 статті 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. У матеріалах справи міститься оголошення про виклик [PERSON] до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області у газеті «Урядовий кур'єр» №17 від 28 січня 2016 року. Отже, судом було вжиті всі можливі та передбачені діючим процесуальним законодавством заходи для забезпечення прав відповідача на участь у судовому процесі. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року народилися [PERSON] та [PERSON], батьками яких є сторони по справі (а.с. 3,4). Із довідки №1412007500 від 23 грудня 2014 року, виданої УСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради, вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перемістилися з тимчасово окупованої території м. Антрацит Луганської області, вул. Толстого, буд. 58 в м. Маріуполь, вул. Динамівська, буд.5 (а.с. 6). Відповідно до довідки №632 від 07 жовтня 2015 року, [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з позивачкою в м. Маріуполі Донецької області сел. Н. Броньовий вул. Красна, буд. 21 (а.с. 5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Позивачкою заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1455,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved