Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 29 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1473. За час перебування в шлюбі з [PERSON] в них народилася спільна дочка [PERSON], [INFO]. Разом з чоловіком у спільному шлюбі вони прожили три роки. В їхній сім»ї часто виникали сварки та непорозуміння, більше року вони разом не проживають. [PERSON] участі у вихованні їхньої дитини не приймає, дочка [PERSON] повністю знаходиться на її утриманні. На даний час [PERSON] офіційно не працює, створив нову сім»ю, в якій 15 серпня 2015 року в нього народилась дочка [PERSON]. Враховуючи викладене, вона вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти щомісячно у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму на дитину, який передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік». Розмір прожитого мінімуму на дитину станом на 01 вересня 2015 року становить 1167 грн., тобто з [PERSON] на її користь необхідно стягнути аліменти у розмірі 583 грн. 50 коп., тобто половину прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, який передбачений чинним законодавством. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб, який вона уклала з [PERSON], зареєстрований 29 жовтня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ, актовий запис № 1472; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 583 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня предявлення позову до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON]позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме не заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу, щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини заперечував, з тих підстав, що на даний час він безробітний та не має стабільного заробітку і не спроможний сплачувати аліменти. Суд, вислухавши думку учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 176674. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 278928. Спільне життя між ними не склалося, з лютого 2014 року позивач та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сім'ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому в частині вимог про розірвання шлюбу позов підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] зазначала, що добровільної матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної дочки відповідач [PERSON]не надає, а самостійно вона не здатна належним чином утримувати дитину. У наданих суду поясненнях, позивач [PERSON] пояснила, що вона була змушена віддати дитину в дитячий садочок, а саме повернутися на роботу, оскільки чоловік пішов з сім»ї та матеріально не допомагав їй. На підтвердження даної обставини позивач надала суду Договір щодо надання послуг № 98/12/2015, який вона уклала 14 грудня 2015 року з ТОВ «[PERSON] Консалтинг», у відповідності до умов п. 1.1 якого виконавець взяв на себе зобовязання по догляду, вихованню, годуванню дитини, розвитку його особистих здібностей, а замовник зобовязується проводити оплату послуг виконавця на умовах, викладених у вказаному договорі. Згідно умов договору за виконання наданих послуг замовник щомісячно має сплатити замовнику 3\~500 грн.. Зі слів позивача її щомісячний дохід в середньому становить близько 8\~000 - 9\~000 гривень. Відповідач [PERSON] заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 583 грн. щомісячно, та пояснив, що він на даний час є безробітним, стабільного щомісячного доходу не має. Також відповідач зазначив, що на його утриманні знаходиться малолітня донька [PERSON], [INFO]. На підтвердження даної обставини відповідач надав суду копію постанови ВДВС Пирятинського РУЮ про відкриття виконавчого провадження від 10 липня 2008 року, з якої вбачається, що згідно виконавчого листа № 2-107, виданого 08 липня 2008 року Пирятинським районним судом Полтавської області з [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 10 січня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Також відповідач [PERSON] стверджував, що на його утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина Софія, яка народилась 15 серпня 2015 року, однак на підтвердження даної обставини відповідач не надав суду належних доказів. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 вересня 2015 року становить 1\~167 грн.. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене та враховуючи, що обоє з батьків несуть обовязок матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також беручи до уваги, що з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно, то суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача [PERSON]на користь позивача [PERSON]аліментів на утримання дитини у розмірі 350 грн. 10 коп. щомісячно, адже такий розмір аліментів відповідає вимогам закону та не є меншим від 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У решті позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON]в дохід держави.

Outcome: partial