Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1505. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Позивач зазначав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, тому вже пять років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактично сімейні відносини припинені. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаєморозуміння, втрата почуття любові один до одного. Стверджував, що шлюб носить формальний характер, тому на примирення не згоден, оскільки вважає, що збереження сімї є неможливим та суперечить його інтересам, сімя фактично припинила своє існування. Посилаючись на дані обставини, позивач просив суд шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в підготовче судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду заяву про визнання позову, просила суд його задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачка на стадії підготовчого провадження звернулась до суду із заявою, в який зазначала про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1505, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). В період у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 14, 15). Діти проживають разом із матірю, позивачкою у справі. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сімєю не проживають протягом пяти років. Причиною розпаду сімї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, втрата почуття любові один до одного. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачкою не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 704,80 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка до початку розгляду справи по суті повністю визнала позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне повернути останньому 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved