overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

У вересні 2021\~р. [PERSON] звернувся з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 15.06.2013\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №\~593, посилаючись на те, що [PERSON] не поділяє цілі та інтереси їхнього шлюбу, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюб існує формально, збереження сім`ї є неможливим. [PERSON] своєї позиції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 15.06.2013\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~593, вони є батьками дитини [PERSON] , який народився [INFO] (а.\~с.\~6, 11). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] , свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б його інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] \~ у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 908,00\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У вересні 2021\~р. [PERSON] звернулась з заявою, у якій просить встановити факт її постійного проживання разом з [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] , посилаючись на те, що встановлення цього факту необхідно для оформлення спадщини. Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області проти задоволення заяви не заперечила. Судом з`ясовано, що [PERSON] , яка народилась у 1925\~р. та померла [INFO] , є рідною тіткою [PERSON] . Ці обставини встановлені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.05.2021\~р. у цивільній справі №\~274/7582/20 за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили 21.06.2021\~р. 31.08.2021\~р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Вовк\~Г.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки [PERSON] , яка народилась у 1925\~р. та померла [INFO] , проте постановою від 31.08.2021\~р. №\~155/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва у зв`язку з ненаданням документів, які б свідчили про прийняття нею спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином встановлення факту того, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на час відкриття спадщини необхідно [PERSON] для оформлення спадщини після смерті тітки [PERSON] . З довідки від 09.09.2021\~р. №\~288 Скаківського старостинського округу Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області випливає, що [PERSON] проживала без реєстрації разом з [PERSON] до дня її смерті [INFO] , у [ADDRESS] , вони разом вели спільне господарство, на даний час [PERSON] продовжує проживати за зазначеною адресою та працює у с.\~Хмелище. Оцінивши зазначене вище, Суд приходить до висновку, що [PERSON] проживала з рідною тіткою [PERSON] у [ADDRESS] , на день її смерті [INFO] , тобто, зважаючи на частину другу статті 1220 Цивільного кодексу України (часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, Суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

У вересні 2021\~р. [PERSON] звернулась з заявою, у якій просить встановити факт, що [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] , є її рідним братом, посилаючись на те, що нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність документів, які б підтверджували, що [PERSON] є її братом. Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Журбей\~В.Л. у розгляді заяви покладається на розсуд Суду. Судом з`ясовано, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.02.1998\~р. (а.\~с.\~6). [PERSON] після смерті [PERSON] в шестимісячний строк вступила у володіння майном [PERSON] , що випливає зі змісту довідки від 10.03.2021\~р. №\~78 Жеребківського старостинського округу Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а.\~с.\~18). [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Журбея\~В.Л. щодо оформлення спадкових справ після смерті [PERSON] , на що отримала письмову відповідь від 15.07.2021\~р. №\~153 про те, що нею не подано документів, які б підтверджували родинні відносини між нею та [PERSON] , а тому вона має звернутись до суду з заявою про встановлення відповідних відносин (а.\~с.\~15). Таким чином встановлення факту, який просить встановити [PERSON] , необхідно останній для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у с.\~Певна Любарського району Житомирської області, його матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.10.1966\~р. (а.\~с.\~10). [PERSON] народилась [INFO] у с.\~Певна Любарського району Житомирської області, її матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.08.1065\~р. та витягом від 23.07.2021\~р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.\~с.\~10, 12). [PERSON] , 1942\~р.\~н., який помер [INFO] , до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , на день його смерті з ним проживали [PERSON] мати, [PERSON] сестра, що підтверджується довідкою від 10.03.2021\~р. №\~77 Жеребківського старостинського округу Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а.\~с.\~16). За даними погосопдарської книги за 1944 1946\~рр. щодо двора №\~25 його головою була [PERSON] , її дочкою є [PERSON] , сином [PERSON] , двоє останніх між собою є сестрою та братом, що підтверджується довідкою від 10.03.2021\~р. №\~79 Жеребківського старостинського округу Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а.\~с.\~17). Вказане у сукупності свідчить про те, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] . Зважаючи на наведене, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

У вересні 2021\~р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 04.07.2015\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~329, посилаючись на різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність порозуміння і поваги, припинення з червня 2021\~р. подружніх відносин та неможливість примирення. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 21.12.2021\~р. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~329, вони є батьками дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.\~с.\~4, 9). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (454,00\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (454,00\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У вересні 2021 р., [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] , посилається на те, що вона є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані: мати позивача [PERSON] , донька позивача [PERSON] , син позивача [PERSON] , цивільний чоловік [PERSON] . Позивач вказує, що відповідач з 2014 р. у її будинку не проживає. [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , так як реєстрація відповідача створює позивачу, як власнику будинку незручності в отриманні житлової субсидії. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, натомість надіслав заяву, в якій зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення статей 4, 5, 15, 16, 386, 391, , 405 ЦК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

У вересні 2021 р. [PERSON] звернулася з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житла, за адресою якого зареєстрований [PERSON] , який там не проживає з 2012 р. [PERSON] своєї позиції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, що [PERSON] є власником житла (квартири) за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8). Адреса зазначеного житла є зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , який є сином [PERSON] (а. с. 9, 10, 11, 12, 13, 16). Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, зважаючи на встановлені вище обставини, Суд вважає, що право [PERSON] на користуванням житлом за адресою: [ADDRESS] , виникло на підставі закону як у члена сім`ї власника цього житла - [PERSON] [PERSON] у житлі за адресою: [ADDRESS] , не проживає більше десяти років (а. с. 11, 12). Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що [PERSON] у житлі за адресою: [ADDRESS] , відсутній з поважних причин. Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] як член сім`ї власника житла за адресою: [ADDRESS] , який був відсутній у цьому житлі без поважних причин понад один рік, втратив право користування цим житлом. Зважаючи на це, Суд вважає, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] , в порядку статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 21.08.1979 р. Заява обґрунтована тим, що в трудовій книжці заявника невірно зазначено дату її народження - « [INFO] , замість невірної - [INFO] . Через вказану помилку, заявник не може оформити документи для призначення їй пенсії. У судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що трудову книжку серії [NUMBER] видано на ім`я [PERSON] , дату народження якої зазначено - « [INFO] ». Згідно копії картки платника податків, [PERSON] , дата народження - [INFO] , присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків - « [NUMBER] ». Як вбачається з копії трудової книжки, [PERSON] з 1998 року по 2006 рік була працевлаштована на підприємстві «Павлоградська міська друкарня», що відповідає наданим відомостям про доходи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Отже, суд приходить до висновку, що трудова книжка серії [NUMBER] , яку видано на ім`я [PERSON] , належна останній, містить помилку в написанні дати народження - «15» квітня 1962, замість вірної - «23» квітня 1962». Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що належність заявнику правовстановлюючого документу є доведеною, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , просив ухвалити рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований син колишньої дружини від її першого шлюбу [PERSON] , який з 20 квітня 2020 року не проживає за вказаною адресою, місце його перебування невідоме. В зв`язку з неможливістю вільно на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, він змушений звертатися до суду з даним позовом. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 вересня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні 29 жовтня 2021 року допитаний позивач в якості свідка повідомив, що [PERSON] з 20 квітня 2020 року не проживає за адресою будинок [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі продажу від 21.02.2007 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.02.2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені норами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

у вересні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 14 серпня 2004 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис за № 804. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки, фактичні шлюбні відносини припинені, припинено спільне господарство, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 28) [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подавала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 14 серпня 2004 року перебувають у шлюбі, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, за актовим записом № 804, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 16) З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу відповідачка [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 908,00 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved