Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати недійсним договір іпотеки № 1446/ПР-1 від 27.12.2006р., укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], та стягнути з відповідача судові витрати. Позов мотивований тим, що 27.12.2006р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], з яким позивач на той час знаходилася у зареєстрованому шлюбі і від якого [INFO]. народилася дочка - [PERSON], був укладений кредитний договір № 8/2006/840-К446-ПР, у забезпечення якого між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS], загальною площею 45 кв.м. Оскільки на час укладення договору іпотеки у квартирі проживала їх малолітня дочка, [PERSON] не мав права без згоди органу опіки та піклування укладати вказаний договір, тому просила визнати його недійсними. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2013 року, у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.07.2013р. рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою від 27.01.2016р. справу прийнято до провадження суддею Нижним А.В. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позові. ПАТ КБ «Надра» не забезпечив явку свого представника до суду, проте звернувся до суду з заявою, у якій просив відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без участі його представника. [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Орган опіки та піклування Новокодацької районної ради м. Дніпропетровська звернулась до суду з письмовою заявою, у якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила прийняти рішення враховуючи права та інтереси малолітньої дитини, а також розглядати справу без участі його представника. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового засідання. Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] (на даний час позивач змінила прізвище на «[PERSON].) (т. 1 а.с. 10) перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2003 року по 29 липня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (т. 1 а.с. 11-13). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2012 року, яке набрало законної сили, встановлено, що 27.12.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/1446-ПР, відповідно до умов якого він отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 58 тис. доларів США на споживчі цілі строком користування до 20 грудня 2016 року. У забезпечення виконання умов кредитного договору 27.12.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки, за яким позивач поручилась перед банком за належне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором (т. 2 а.с. 46). Також 27.12.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 1446-ПР/1, згідно з яким останній за згодою дружини [PERSON] надав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] що є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу (т. 1 а.с. 34-35). При реєстрації спірного договору іпотеки нотаріусу була подана довідка, з якої вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована лише [PERSON] (т. 1 а.с. 33). Відповідно до письмової заяви [PERSON] на ім`я приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. позивач надала свою згоду на укладання [PERSON] договору іпотеки та передачу в іпотеку спірної квартири (т. 1 а.с. 32). Як встановлено постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2011р. по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, з метою отримання у ПАТ КБ «Надра» кредитних коштів обвинувачений використав завідомо підроблені документи про розмір одержаних доходів та будучи достовірно усвідомленим, що його малолітня дочка [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS], невстановленим способом отримав ксерокопію довідки про те, що у квартирі неповнолітня дочка не зареєстрована. Вказаною постановою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку зі спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальну справу за його обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, закрито (т. 1 а.с. 58-59). Таким чином при нотаріальному посвідченні іпотечного договору документи, що підтверджували реєстрацію неповнолітньої [PERSON] у спірній квартирі, не подавалися. Проте ні нотаріус, отримуючи письмову згоду [PERSON] на укладення [PERSON] договору іпотеки, ні працівники банку при укладені з нею договору поруки (т. 2 а.с. 46), належним чином не перевірили паспортних даних позивачки, де у розділі Особливі відмітки, зазначено: «Діти: 1. [PERSON] [INFO] р.н.» (т. 1 а. с. 13). Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. З огляду на викладене в ухвалі від 03.07.2013р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, що не можна погодитися з висновком суду першої інстанції, що сама по собі відсутність згоди органу опіки і піклування при посвідченні спірного договору іпотеки не є підставою для визнання його недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. За таких обставин в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.07.2013р. зазначено, що судам належало перевірити, чи у дійсності за даними відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання фізичних осіб малолітня дочка [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] на момент вчинення договору іпотеки зазначеної квартири і у залежності від встановленого та у відповідності з вищенаведеними нормами матеріального права вирішити спір. Згідно з ч. 4 ст. 338 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судом касаційної інстанції, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України у редакції, чинній на момент вирішення справи, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. З наявних у матеріалах справах копій довідок від 14.11.2006р. №106, від 20.05.2008р. №192, від 14.09.2017р. №19593 вбачається, що на момент укладення спірного договору іпотеки у квартирі за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали дружина позичальника [PERSON] та їх малолітня донька [PERSON], а відтак мали право користування таким приміщення як члени сім'ї власника (т. 1 а.с. 14, 16, т. 2 а.с. 40). Оскільки судом встановлено, що позивач та її малолітня дочка [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою [ADDRESS], на момент укладення договору іпотеки зазначеної квартири, а згода органу опіки і піклування при посвідченні спірного договору на надавалась, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з мотивів порушення ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» при укладенні вказаного договору. За змістом ст. 88 ЦПК України у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду, судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення присуджуються судом сторонам пропорційно до задоволених вимог первісного та зустрічного позову у розмірах, що були сплачені ними при заявленні таких вимог.

Outcome: approved