Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що позивачка з 16 квітня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . За період спільного проживання вшлюбі в них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2019 року відносини між сторонами погіршилися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач застосовував фізичну силу. На даний час шлюб носить формальний характер, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву, у судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання . Ухвалою від 14 січня 2021 рок сторонам по справі було надано строк для примирення на один місяць. Ухвалою від 15 лютого 2021 року поновлено провадження у справі. Позивачка у судове засідання не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без її участі, на примирення не погоджується, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд за письмовою згодою позивачки провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачем, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Фразької сільської ради Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис №1. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 03 грудня 2020 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно 03 грудня 2020 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно 03 грудня 2020 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). За статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За термін, наданий судом для збереження сім`ї, сторони не помирилися. Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, у позивачки наявне стійке волевиявлення на розірвання шлюбу, за термін, наданий судом для збереження сім`ї, примирення між сторонами не відбулося, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про відновлення дошлюбного прізвища позивачка не подала. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, а тому з врахуванням вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею за подання позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved