Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

У вересні 2021 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, але обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим виник борг у сумі 4 613,13 грн. за період з 19.04.2016 року по 01.01.2019 рік, який представник позивача простить стягнути з відповідача, а також витрати по оплаті судового збору у сумі 2 270,00 грн. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена у встановленому ЦПК України порядку, відзиву на позов не надала. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223, 279, 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, із наступними змінами та доповненнями та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312. Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується електронним Витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя. [PERSON] користується електроенергією, яка постачається ПАТ «Запоріжжяобленерго» за вказаною адресою, на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості, даних по особовому рахунку, відповідач обов`язки по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у зв`язку з несплатою виставлених рахунків, за період з 19.04.2016 року по 01.01.2019 рік, виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у кількості на загальну суму 4 613,13 грн., яка не сплачена відповідачем, що підтверджується долученої до позову роздруківкою. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати боргу, не спростувала обставини, на які посилається позивач як підстави позовних вимог чи наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають задоволенню в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 270,00 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved