Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачі звернулись до відповідачки з вказаним позовом посилаючись на те, що з березня 2009 року сторони проживали однією сім'єю, а саме [PERSON] та [PERSON] як чоловік та дружина, але без укладення шлюбу, а [PERSON] з ними як свекруха та бабуся їх спільної дитини. 27.04.2011 року сторонами було придбано житловий будинок з земельною ділянкою за адресою [ADDRESS]. Позивачі зазначали, що будинок фактично був придбаний під час спільного проживання за кошти позивачів, оскільки відповідачка не мала коштів на придбання будинку, для проживання сторін як сім'ї. Вказаний будинок був оформлений на відповідачку, оскільки позивач [PERSON] не мав при собі паспорта, а у позивачки [PERSON] у паспорті була зіпсована фотокартка внаслідок чого нотаріус відмовився оформлювати правочин на її ім'я. Позивачі просили суд встановити факт їх спільного приживання однією сім'єю з 10.03.2009 року, визнати спірний житловий будинок та земельну ділянку об'єктом спільної сумісної власності сторін та визнати за сторонами право власності за кожною на 1/3 частину вказаного житлового будинку та земельної ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові, просили позов задовольнити. Позивач пояснив, що в лютому 2009 року у м. Диканка Полтавської області познайомився з відповідачкою, а в березні того ж року вона переїхала до м. Скадовськ. Сторони жили разом спочатку по пров. Торговому а потім по вул. Комунарів у м. Скадовську. Разом з ними жила сестра позивача. Гроші на придбання будинку взяв з бізнесу близько 20000 доларів США, частину грошей дала його мати [PERSON] Будинок та земельну ділянку купили за 38000 доларів США. З продавцем [PERSON] домовились гроші віддати за рік. Позичав гроші у знайомих, частину грошей витратив на ремонт. Під час підписання угоди позивач був присутній. Всіма питаннями придбання будинку займався він. Спочатку планував будинок записати на маму. У нотаріуса був присутнім [PERSON], [PERSON], [PERSON] Там і розрахувалися. Нотаріус не прийняв паспорт [PERSON] оскільки в ньому була зіпсована фотокартка, а у паспортному столі не було бланків. Його паспорт був у Чернівцях. Оскільки продавець [PERSON] гроші вже взяв, вирішив оформити документи на будинок і землю на відповідачку, оскільки сприймав її як дружину та мати його дитини. Проживали разом однією сім'єю спочатку на квартирі, а потім у спірному будинку. Відповідачка займалася домашнім господарством, готувала, прибирала, доглядала дитину поки позивач працював, позивачка проживала з ними та допомагала по господарству. До серпня 2013 року все було добре поки позивач не дізнався, що відповідачка має стосунки з іншою людиною та збирається до Росії. Бабуся відповідачки та її родичі нічим не допомагали, всі їх гроші забирав брат відповідачки. Позивачка [PERSON] також позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, просила позов задовольнити. Пояснила, що відповідачка це її невістка. Вона з позивачем та відповідачкою і її сином жили однією сім'єю на квартирі по вул. Комунарів у м. Скадовську. Разом готували їсти. Вона торгувала на базарі та продала хату і дала позивачу 15000 доларів США для придбання житла. Хотіли хату оформляти на неї, але в зв'язку з тим, що у неї пошкоджений паспорт (зіпсоване фото) оформили документи на відповідачку. Потім перейшли жити у придбаний будинок. Потім [PERSON] їздила в Росію і через деякий час переїхала до Диканьки. Нерухомість була придбана за гроші позивачів, у відповідачки таких грошей не було. [PERSON] позичав гроші у знайомих та до сих пір віддає. Проживали разом з відповідачкою з 2009 року, спочатку жили у дочки позивачки, потім переїхали на вул. Комунарів, а потім на вул. Шульги. До паспортного столу з приводу переоформлення паспорту їздила з відповідачкою в 2010-2011 роках. Будинок продавав [PERSON] та його дружина, купівлею займався [PERSON] [PERSON] його дружина та [PERSON] були присутні у нотаріуса при оформлені документів. Відповідачка виїхала з спірного будинку влітку 2013 року, позивачка дала їй на дорогу 10000 грн. Під час підписання договорів купівлі-продажу присутня не була. Купили нерухомість за 39000 доларів США з яких 15000 доларів США були грошима позивачки, а решта були позичені позивачем у знайомих. Постійно сварилися з відповідачкою, остання виганяла позивачку з будинку та не хотіла, щоб остання у ньому проживала. Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали в повному обсязі, вважають позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Представник відповідачки пояснила, що законом не передбачено встановлення факту проживання однією сім'єю інших осіб крім чоловіка і жінки як подружжя, тому не може бути встановленим факт проживання однією сім'єю зі сторонами [PERSON] У договорах купівлі-продажу єдиним покупцем зазначена [PERSON] інших покупців не було. Докази позивачів - розписки та договір завдатку необґрунтовані. Крім [PERSON] стороною договору також була [PERSON] Розрахунки були проведені у доларах США, що не відповідає чинному законодавству. Відповідачка дійсно має дитину від позивача, але стосунки сторін не мали характеру проживання однією сім'єю, не було підтримки, спільний побут не вели. Відповідачка допомагала позивачу по роботі, фактично були робочі стосунки. Сторони утримувалися за власні кошти, мали різні зареєстровані місця проживання. Відповідачка [PERSON] пояснила, що сторони ознайомилися у страховій компанії «Провідна» в м. Диканька Полтавської області в лютому 2009 року. Почали спілкуватися телефоном. Перший раз відповідачка приїхала в м. Скадовськ в травні 2009 року пробула там два тижні та поїхала. Стали проживати у м. Скадовську з вересня 2009 року і жили разом до липня 2013 року. Проживали разом, але кожний за власний кошт. До народження дитини працювала страховим агентом. Отримувала зарплату 1500 грн. Після народження дитини залишилася в м. Скадовськ. Жила разом з позивачами по вул. Комунарів. Часто приїжджали друзі позивача її представляв співмешканкою, просто разом мешкали. Мала гроші на придбання нерухомості, допомагали родичі, навіть приїжджали до м. Скадовськ. Кошти збирала, заощаджувала, зберігала вдома про що позивач не знав. Готували, прибирали, харчувалися разом. Пропонувала позивачу одружитися, але він не захотів. Позивач представляв її дружиною, хоча фактично була співмешканкою. [PERSON] сплатила 6000 грн. до укладення договору у нотаріуса, ще 115000 грн. потім через рік ще передала залишок по договору 112638 грн. як це було передбачено договором. Остаточно розрахувалася 27.04.2012 року. Розписку у [PERSON] не брала. Доказів розрахунку не має. Фактично сторони жили як сусіди. Відповідачка представляла позивача як співмешканця та батька дитини. Завагітніла від позивача в червні 2010 року, а потім народила дитину. Просили у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, суд приходить до наступного. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що до неї як до ріелтора, звернувся позивач з приводу придбання будинку. Коли оформлювали угоду виявилося, що у його матері [PERSON] зіпсована фотокартка в паспорті тому будинок та земля були оформлені на його дружину. З позивачем познайомилися в 2010 році по роботі він прийшов на офіс агентства нерухомості Комунарів, 75. За 10 днів був підібраний варіант, вони зустрічалися з господарями будинку. Позивач залишав завдаток в розмірі 15-20 тис. доларів США. Розраховувався за будинок позивач, при цьому були присутні [PERSON], його дружина, [PERSON] Підписали договір завдатку на суму 15000 доларів США, свідок зателефонувала нотаріусу, але він відмовився оформлювати угоду, оскільки у [PERSON] була зіпсована фотокартка в паспорті. Тоді вирішили оформлювати нерухомість на дружину позивача, оскільки продавцю необхідно було терміново оформити угоду. Відповідачку позивач представив як свою дружину. Не пам'ятає, щоб показувала будинок відповідачці. Позивачу будинок сподобався і він відразу вирішив його купити. Коли була передача коштів були присутні позивач, [PERSON], [PERSON], його дружина, свідок, її помічник і ще якийсь чоловік, це було на офісі ріелтора. [PERSON] передав [PERSON] 15000 доларів США про що склали договір завдатку. Всього продали за 20000 доларів США. До нотаріуса ходили на 2-й день. Про пошкодження паспорту свідок знає від свого чоловіка, в подальшому подробицями укладення договорів купівлі-продажу спірної нерухомості не цікавилася. Відповідачку бачила 1-2 рази на офісі в процесі оформлення будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її дочка [PERSON] вирішила жити в м. Скадовськ з сином [PERSON]. Запросили в гості в 2010 році. Жили з [PERSON] в однокімнатній квартирі. Наступного року також їздили в гості, [PERSON] не бачила. В 2011 році відповідачка народила дочку. Тоді вже проживали в трикімнатній квартирі разом з позивачкою. Свідок доглядала за [PERSON] та сином відповідачки [PERSON]. Позивачка періодично перебувала в запої. [PERSON] працював, а мама пила. Позивач та відповідачка хотіли купити будинок і допомагали вона та бабуся. Їздили в гості щороку, крім 2013 року. Пересилали сторонам гроші на погашення кредитів. Будинок придбали в 2011 році, кошти давала бабуся відповідачки. Відповідачка жила в м. Скадовськ з 2009 року по серпень-вересень 2013 року. Відносили з [PERSON] спочатку в 2010 році були нормальні, а потім почав ображати та принижувати відповідачку та її сина. Позивач домашнім господарством не займався, він нічого не вміє. Сім'я існувала з 2009 по 2013 рік, сторони жили фактично у цивільному шлюбі. Донька у них народилася в 2011 році. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] позичив у нього 13000 доларів США на придбання будинку до жовтня 2014 року, про що писав розписку. Телефоном позивач просив віддати вказані грошові кошти [PERSON] яка приїхала до свідка на автомобілі. Відповідачку бачив один раз коли передавав позичені гроші. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дружиною [PERSON] який в теперішній час перебуває на заробітках в Росії. Вона з сім'єю проживала в буд. [ADDRESS]. Знає, що первісно вищевказаний будинок мали оформлювати на [PERSON], але в зв'язку з зіпсованим фото на паспорті та браком часу на його відновлення оформили на дружину [PERSON] відповідачку [PERSON] Коли оформляли угоду гроші отримували від [PERSON], всі питання вирішував він, йому ж писали розписки. [PERSON] буаила кілька раз, тоді вона нічого не підписувала. Будинок продали за 30000 доларів США. Гроші передавали у присутності свідка перший раз у нотаріуса 15000 доларів США, а другий раз у них вдома таку ж суму. У нотаріуса були присутні якийсь чоловік, [PERSON], вона, [PERSON] нотаріус та [PERSON] Після передачі грошей договір підписали з [PERSON] Остання не була присутня при передачі грошей. У ріелтора свідок не була. [PERSON] бачила двічі коли [PERSON] та [PERSON] дивилися будинок. У нотаріуса відповідачку не бачила, але знає, що договір був підписаний з нею. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був присутнім під час передачі грошей позивачем [PERSON] З [PERSON] знайомий з дитинства, відповідачку знає 5-6 років. Позивач та відповідачка жили як цивільні чоловік та дружина, мають спільну дитину. У них була сім'я, вона все робила по господарству, а він заробляв гроші. Бував в гостях 1-2 рази на місяць за столом, а так чи не кожного дня. Позивач називав відповідачку дружиною, а вона його на ім'я. Про придбання будинку дізнався від позивача, гроші передавали в колишньому магазині «Дитячий світ». Свідок особисто привозив позивачів для передачі грошей, відповідачки тоді не було. Суму не бачив. Позивач хотів оформити будинок чи його частину на [PERSON], але свідок в подробиці не вдавався. Відповідачка поїхала тому, що посварилася з позивачем. Позивач мав кошти з бізнесу, в 2010 році свідок позичив йому десь 50000 грн. При розрахунку за будинок були присутні позивачі, [PERSON] та жінка з родимою плямою. Дружини [PERSON] не пам'ятає. Родичі відповідачки приїжджали в гості, передавали харчі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідачка є її онукою. [PERSON] з сином 2010 року поїхала до м. Скадовська. Позивачі її ображали та висіли у неї на шиї, перебували на утриманні. Вони передавали до м. Скадовська сторонам гроші та сумки з харчами, допомогли купити будинок. Позивач обіцяв відповідачці 1/2 частину будинку. Гроші свідку пересилали сини з Росії, отримувала плату за пай. Всі гроші забрали [PERSON]. Скільки загалом передала грошей не пам'ятає. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що йому відомо зі слів [PERSON], що остання збирала гроші та все до копійки віддала [PERSON], яка проживала в м. Скадовську на протязі 2-3 років. Яку суму грошей передавала свідку невідомо. Позивача бачив один раз, в жовтні 2013 року коли той приїжджав побачитись з донькою. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] допомагала онуці [PERSON], збирала гроші, торгувала на базарі, тримала господарство. Зараз відповідачка живе у бабусі. Позивача [PERSON] бачила один раз, в жовтні 2013 року коли той приїжджав побачитись з донькою. Останній висловлювався на адресу [PERSON] нецензурною лайкою. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивач позичав у нього гроші на придбання будинку в сумі 10000 доларів США. Бував в гостях у позивача та відповідачки, яку [PERSON] називав дружиною. З [PERSON] познайомився після того, як був придбаний будинок. Чи були витрачені позичені ним гроші на придбання будинку свідку невідомо. З паспорту позивачки [PERSON] Серії [NUMBER] виданого Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області 03.07.1998 року вбачається, що у ньому зіпсована фотокартка. З паспорту відповідачки [PERSON] Серії [NUMBER] виданого Диканським РВ УМВС України в Полтавській області 15.08.2001 року вбачається, що остання перебувала у шлюбі з [PERSON] до 29.01.2010 року коли шлюб було розірвано. З Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.04.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Власенко І.І. реєстровий №609 (п. 1-1.3) вбачається, що [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,0404 га. для індивідуального житлового будівництва за адресою [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. З п. 2 вказаного договору вбачається, що сторонами погоджена вартість земельної ділянки 150000 грн., що еквівалентно 18750 доларам США. При цьому сторони погодились, що при укладенні договору покупець сплачує продавцю 6000 грн., що еквівалентно 750 доларам США, а решту 144000 грн., що еквівалентно 18000 доларам США покупець зобов'язується сплатити продавцю в повному обсязі до 27.04.2012 року про що складається відповідна заява продавця яка засвідчується в нотаріальному порядку та є невід'ємним цілим до цього договору купівлі-продажу. З договору від 31.03.2011 року вбачається, що позивачка [PERSON] сплатила я якості завдатку [PERSON] гроші у сумі 15000 доларів США по купівлі у [PERSON] будинку [ADDRESS] загальною вартістю 38000 доларів США. З оригіналу розписки [PERSON] від 28.08.2012 року вбачається, що він отримав від [PERSON] та [PERSON] за будинок та земельну ділянку в [ADDRESS] гроші в сумі 23000 доларів США. Претензій не має. З розписки від 28.08.2012 року вбачається, що [PERSON] отримав у борг від [PERSON] гроші в сумі 12000 доларів США на придбання житлового будинку у [ADDRESS]. Кошти позивач зобов'язався повернути до 30.10.2014 року. З розписки від 15.10.2012 року вбачається, що [PERSON] отримав у борг від [PERSON] гроші в сумі 13000 доларів США на придбання житлового будинку у [ADDRESS]. Кошти позивач зобов'язався повернути до 30.05.2014 року. З розписки від 27.08.2012 року вбачається, що [PERSON] отримав у борг від [PERSON] гроші в сумі 10000 доларів США на придбання житлового будинку у [ADDRESS]. Кошти позивач зобов'язався повернути до 30.10.2014 року. З Договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.04.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий №604 (п. 1) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила житловий будинок [ADDRESS]. З п. 3 вказаного договору вбачається, що продаж житлового будинку вчинено за 112638 грн., які покупець сплатив продавцям в повному обсязі до підписання сторонами цього договору. З витягу про державну реєстрацію прав №31649924 від 13.10.2011 року вбачається, що право власності на буд. [ADDRESS] зареєстровано за відповідачкою. Відповідачкою суду надані документи про дохід її бабусі [PERSON], зокрема, про грошові перекази на її ім'я через ПАТ КБ «Приватбанк» на суми 156,73 та 155,09 доларів США від 06.12.2010 року та 31.12.2011 року, відповідно. Виписка з рахунків Полтавського ОУ «Ощадбанк» від 02.12.2013 року з рухом коштів по рахунку за період з 01.06.2011 року по 02.12.2013 року. Довідка ПАТ КБ «Правекс-банк»№458/1366 від 04.12.2013 року з якої вбачається, що [PERSON] отримувала грошові перекази 19.03.2009 року в сумі 100 доларів США, від 07.08.2009 року в сумі 867,03 грн., 05.12.2009 року в сумі 1343,32 грн. Довідка СТОВ «Говтва» про доходи [PERSON] №33 від 17.01.2014 року з якої вбачається, що остання отримала за період з 2008 року по 2012 рік дохід на загальну суму 18449,62 грн. З довідки виробничого підрозділу агрофірми «Гоголево» ТОВ Агрофірми «Ім. Довженка» №23 від 17.01.2014 року вбачається, що [PERSON] отримала за період 2009-2013 роки дохід в розмірі 16105,45 грн. З Довідок про доходи матері відповідачки [PERSON] №115/07-03, 116/07-03, 117/07-03 від 21.01.2014 року вбачається, що остання в Диканському ЛВУМГ УМГ «Київтрансгаз» отримувала доходи і їй за 2010 рік виплачена заробітна плата на суму 38123,95 грн., за 2011 рік на суму 58137,08 грн. та за 2012 рік на суму 60573,95 грн. З виписки по рахунках [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 01.09.2011 року по 14.12.2013 року вбачається, що на рахунки відповідачки надходили та з них витрачалися грошові кошти. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без укладення шлюбу з 2009 року по 2013 рік і факт народження у них спільної дитини сторонами визнавався в зв'язку з чим в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Суд вважає встановленим факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю у період з січня 2010 року (розірвання попереднього шлюбу відповідачкою) по літо 2013 року включно. Вказаний факт підтверджений в судовому засіданні наявністю у сторін спільної дитини, поясненнями сторін які стверджували, що проживали разом, спільно харчувалися, облаштовували побут, тощо. Також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що сторони проживали фактично у цивільному шлюбі. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до п. 20, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на це, судом не приймаються до уваги розписки позивача [PERSON] на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також документи про доходи [PERSON] і [PERSON] надані відповідачкою, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів того, що грошові кошти про які йдеться у вказаних документах були витрачені саме на придбання спірного будинку та земельної ділянки. До показань свідків [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині надання матеріальної допомоги відповідачці, в т.ч. і на придбання спірних будинку та земельної ділянки суд ставиться критично, оскільки вказані свідки не змогли назвати сум такої допомоги та дат її надання, а також сторони повинні були надати належні та допустимі докази цьому. Крім того, свідкам [PERSON] та [PERSON] вказані обставини відомі зі слів [PERSON] Також суд, в зв'язку недоведеністю, не приймає до уваги доводи відповідачки та її представника про те, що будинок придбаний за особисті кошти відповідачки. Пункти 5.6 договору купівлі-продажу земельної ділянки та 12 договору купівлі-продажу житлового будинку, на думку суду, не доводять позиції відповідачки з цього питання, оскільки відображають особисту позицію відповідачки та викладені фактично з її слів (на підставі її заяви). При цьому суд враховує, що крім зазначення в тексті договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки відповідачкою не надано суду жодного письмового доказу сплати будь-яких коштів за будинок та земельну ділянку їх продавцям. Зокрема, в порядку п. 2.1 Договору купівлі-продажу земельної ділянки не надано належних та допустимих доказів (нотаріально посвідчених заяв) остаточного розрахунку з продавцем [PERSON] Також суд не погоджується з доводами позивачів та їх представника про те, що будинок був придбаний за їх особисті кошти без участі відповідачки, оскільки судом встановлено, що позивач та відповідачка на час придбання спірного нерухомого майна проживали однією сім'єю, а отже мали спільний бюджет в т.ч. за рахунок якого придбавалося вищевказане майно. Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідачки та її представника про те, що чинним законодавством не передбачено встановлення факту проживання однією сім'єю інших осіб крім жінки та чоловіка як підстави виникнення спільної сумісної власності подружжя. Тобто встановлення такого факту не створює для позивачки правових наслідків. Проте, відповідно до ч. 2-3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1-2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Факт придбання спірного нерухомого майна в т.ч. і за кошти позивачки [PERSON] підтверджується договором від 31.03.2011 року між нею та [PERSON] на суму 15000 доларів США, розпискою [PERSON] від 28.08.2012 року на ім'я [PERSON] та [PERSON] на суму 23000 доларів США, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] згідно яких розрахунки з продавцем будинку здійснювалися позивачем який пояснював, що частина переданих ним грошових коштів це кошти позивачки. Суд враховує розмір грошових сум сплачених позивачкою за спірні об'єкти нерухомого майна та той факт, що позивачі між собою в силу ст. 3 СК України є однією сім'єю, позивачка проживала з сином та відповідачкою, які фактично також були однією сім'єю і в межах заявлених позовних вимог вважає можливим на підставі ст.ст. 74 СК України, ст. 368, 372 ЦК України визнати за сторонами в рівних частках право власності на спірні об'єкти нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: partial