Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

У грудні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 25 квітня 2015 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 41. Підставою позову у позовній заяві позивачкою вказано сварки та скандали, які влаштовував відповідач, з початку 2020 року сторони проживають окремо, у зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Позивачка [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, від неї до суду надійшла заява відповідно до якої просить розглядати справу у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився подав до суду заяву відповідно до якої останній не заперечує проти розірвання шлюбу, вважає, що шлюб підлягає розірванню. У заяві вказав, що у сторін немає дітей, окрім цього позивачка добровільно припинила шлюбні відносини з вересня 2020 року, а твердження позивачки що він влаштовував сімейні скандали перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння це наклеп. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 11 січня 2021 року судом відкрито спрощене провадження за вказаним позовом, судове засідання з участю сторін призначено на 12 год. 00 хв. 01 лютого 2021 року. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року розгляд справи відкладено на 23 лютого 2021 року у зв`язку з першою неявкою відповідача на судовий розгляд. Ухвалою від 23 лютого 2021 року судом відмовлено у закритті провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони уклали шлюб 25 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, у зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved