Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У жовтні 2010 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до Коробчанської сільської ради, в якому просив встановити факт, що заповіт від 17.12.2007 року, посвідчений секретарем Коробчанської сільської ради від імені [PERSON], померлої 06 жовтня 2014 року, належить [PERSON]. Також просив визнати за ним право власності на земельну ділянку(пай) площею 3,68 га, розташовану на території Коробчанської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 06 жовтня 2014 року. В обґрунтування позову посилався на те, що його тітка [PERSON] є власником земельної ділянки (паю) площею 3,68 га, що розташована на території Коробчанської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ХР № 095962 від 02.01.2003 року, виданого Чугуївською райдержадміністрацією. 17.12.2007 року його тітка [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Коробчанської сільської ради, за яким він ([PERSON]М.) є єдиним спадкоємцем на вищевказану земельну ділянку та майновий пай у розмірі 9712 грн.. Вказує, що у встановлений законом строк, він звернувся до Чугуївської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку з невідповідністю документів, а саме: у заповіті допущена помилка в написанні по батькові спадкодавця замість «Іванівна» помилкова вказано «Іанівна». Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Коробочкинської сільради також надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ХР № 095962 від 02.01.2003 року, виданого на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 10.12.2002 року №333 на імя [PERSON], останній передано у приватну власність, земельна ділянка площею 3,68 га, що розташована на території Коробчанської сільської ради Чугуївського району з призначенням - ведення товарного сількогосподарського виробництва. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, за індексним №25454996 від 12.08.2014 року, наданого реєстраційною службою Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області зазначена земельна ділянка знаходиться в оренді СТОВ «Маяк» на підставі договору оренди землі від 29.07.2014 року, укладеного між орендарем СТОВ «Маяк» та орендодавцем-Ткаченко [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про смерть серіі І-ВЛ №462574 виданого 06.10.2014 року виконкомом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] померла 02.10.2014 року, актовий запис №42. Відповідно до заповіту від 17.12.2007 року, складеного [PERSON], яка мешкає у с. Коробочкино, на ул. Правди,18 Чугуївсього району Харківської області та посвідченого секретарем Коробочинської сільради, заповідач зробила заповітне розпорядження: земельну частку (пай) площею 3,68 га, що належить їй згідно Державного акту на право приватної власності на землю 1У-ХР № 095962 від 02.01.2003 року, а також майновий пай, згідно свідоцтва ХР №0235865 про право власності на майновий пай у розмірі 9712 грн, заповіла [PERSON]. Цей заповіт не скасований та не змінений станом на 27.03.2015 р, про що зроблений відповідний запис на заповіті секретарем сільради. З паспорту померлої [PERSON], на підставі якого видано свідоцтво про її смерть вбачається, що її імя по батькові є «Іванівна». При посвідченні цього заповіту, секретарем сільської ради були перевірені відповідно до вимог ст. 534 ЦК України, документи [PERSON], що посвідчували її особу, але при складанні заповіту, була допущена описка в написанні по батькові спадкодавця, як «Іанівна». Усунення зазначеної помилки не можливе в досудовому порядку, оскільки спадкодавець померла. Відповідно до п.6 ч.1 ст..256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя , по батькові, місце час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначених у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки позивачем доведено, що заповіт на його імя був складений [PERSON], але помилка в цьому заповітів по батькові спадкодавця «Іанівна», перешкоджає спадкодавцю отримати спадок, суд вважає можливим встановити факт, що заповіт від 17.12.2007 року, посвідчений секретарем Коробчанської сільської ради від імені [PERSON], померлої 06 жовтня 2014 року, належить [PERSON]. В іншій частині позов [PERSON] не може бути задоволений з інших підстав. Згідно відповіді Чугуївської держнотконтори від 07.12.2015 р. №5447/01-16, після смерті ткаченко [PERSON], померлої 02.10.2014 року, в термін, передбачений ст..1270 ЦК України (6 місяців) з заявами про прийняття або відмови від спадщини в нот контору спадкоємці не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, ти, що відповідно ст..1268 ЦК України, проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Здійснення права на спадкування, а саме дій щодо прийняття спадщини передбачені ст..1268 ЦК України. Згідно ч.1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотконтори заяву про прийняття спадщини. Позивачем [PERSON] не надано суду доказів того, що він звертався до нот контори з заявою про прийняття спадщини, відповідно до ст..1269 ЦК України і йому було відмовлено нотаріусом у прийнятті такої заяви. Тому, посилання [PERSON] в своїй позовній заяві на факт своєчасного звернення до нот контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку з невідповідністю документів, є безпідставними. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно даних паспорту [PERSON] він зареєстрований та проживає в смт Коробочки не, вул. Жовтнева №112 Чугуївського району Харківської області. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на час смерті була зареєстрована в [INFO]. За таких обставин вважати, що [PERSON] прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, не має підстав. Будь яких доказів, що позивач відповідно до ст.1272 ЦК України, звертався до суду з позовом про поновлення строку на подачу заяви про подовження строку для подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. У зв'язку із зазначеним, суд позбавлений можливості визнати за позивачем право власності спадок після смерті [PERSON].

Outcome: partial