Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають двох синів, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що [INFO] синам виповнилося 18 років, вони навчаються на 4 курсі денного відділення Київського коледжу транспортної інфраструктури першого рівня акредитації, термін їхнього навчання з 01 вересня 2017 року по 01 липня 2021 рік. Позивач посилається на те, що їх з відповідачем діти потребують матеріальної допомоги, яка зокрема полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, канцелярії, підручників, тощо. Оскільки, їй одній тяжко утримувати дійте та забезпечувати всім необхідним, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до\~ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні. Зазначила, що відзив на позовну заяву стороною відповідача не подавався, оскільки подання відзиву є правом, а не обов`язком. Суду пояснила, що позивач та відповідач добровільно узгодили, що в рахунок сплати аліментів на утримання дітей відповідач подарував належну йому на праві власності частину житлового будинку, в якому мешкає позивач з дітьми. Проте, позивач згодом змінила свою думку та звернулася до суду з позовом. Окрім того, представник зазначила, що надана позивачкою довідка про склад сім`ї не є належним доказом. Треті особи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подали заяви, в яких просили суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити повністю. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] народилися [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвами про їх народження Серія [NUMBER] та серія [NUMBER] виданими 06 серпня 2002 року (а.с.11). Між тим, після розірвання шлюбу 16 березня 2017 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7) Як вбачається із Довідки виданої головою вуличного комітету м. Фастів Верещак від 01 вересня 2020 року та Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01 вересня 2020 року, повнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] та знаходяться на її повному утриманні (а.с.14, 15). За ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається із Довідок № 58 та № 59 виданих Київським коледжем транспортної інфраструктури 19 серпня 2020 року, [PERSON] та [PERSON] навчаються на 4 курсі денного відділення Київського коледжу транспортної інфраструктури першого рівня акредитації, з 01 вересня 2017 року по 01 липня 2021 року, за рахунок державного бюджету (а.с.16, 17). За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає\~розмір аліментів\~на повнолітніх\~дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених устатті 182 цього Кодексу Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК (2947-14) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Як встановлено судом відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання повнолітніх синів, які продовжують навчання не надає, хоча може оскільки є людиною працездатного віку, та як зазначила його представник офіційно працевлаштований. Доказів скрутного матеріального становища у відповідача, що унеможливлює утримувати своїх\~повнолітніх непрацездатних\~синів,\~які продовжують\~навчання та\~потребують матеріальної\~допомоги суду\~не надано. Посилання представника відповідача, що відповідач в рахунок сплати аліментів подарував синам належну йому на праві власності частину житлового будинку, в якому мешкає позивачка із синами, суд не бере до уваги, оскільки стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні статей 76-80 ЦПК України. Суд, вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання синів [PERSON] та [PERSON] , які продовжую навчання, бере до уваги матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, оскільки не працюють, а продовжують навчання, та приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16 вересня 2020 року і до припинення навчання [PERSON] та [PERSON] у Київському коледжі транспортної інфраструктури, а саме до 01 липня 2021 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 16 вересня 2020 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 16 вересня 2020 року. Крім того, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved