Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

У грудні 2018 року позивач ТОВ «ФК «ДІНЕРО» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № AG3998441 від 05.05.2018 року. Представник позивача вказує, що 05.05.2018 року з відповідачем за допомогою дистанційних засобів був уклединий вищевказаний договір кредитної лінії. Відповідач не виконував свої зобов`язання за договором кредитної лінії, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача складається із суми кредиту у розмірі 4 600,00 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 3 458,00 грн. та пені у сумі 2 277,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив, проти заочного розгляду справи не заперечував. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Між позивачем та відповідачем 05.05.2018 року за допомогою дистанційних засобів був укладений договір кредитної лінії № AG3998441 (а.с.8-11). У відповідності до умов вищевказаного договору між позивачем та відповідачем 05.05.2018 року були підписані спеціальні умови для короткострокового кредиту договору кредитної лінії №АG3998441 від 05.05.2018 року (а.с.12). 29.05.2018 року між позивачем та відповідачем була підписана додаткова угода №АМ7259031 до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № АG3998441 від 05.05.2018 року (а.с.13). У відповідності до розрахунку позивача борг відповідача перед ТОВ «ФК «ДІНЕРО» станом на 25.10.2018 року становить та складається із суми кредиту у розмірі 4 600,00 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 3 458,00 грн. та пені у сумі 2 277,00 грн. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а токож те, що відповідач не спростував доводи позивача, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved