Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітінвест», в якому просив, (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.03.2016 року) визнати право приватної власності на парковочне місце (машиномісце) [NUMBER] у будинку №2 по вулиці Молдавській в м. Києві, а також скасувати арешт, накладений ВДВС Святошинського РУ юстиції у м. Києві у виконавчих провадженнях №26151238 від 27.04.2011р. та №27903282 від 29.07.2011р. в частині парковочного місця (машиномісця) [NUMBER] у будинку №2 по вулиці Молдавській в м. Києві. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Елітінвест» було укладено інвестиційний договір №66-П про будівництво парковочного місця підземного автопаркінгу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Молдавська, 2. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі по вказаному договору та зробив повне інвестування в розмірі - 74 750,00 грн. 04 лютого 2009 року в зв'язку із закінченням будівництва та введення в експлуатацію будинку разом із автопаркіном між сторонами був підписаний акт приймання-передавання парковочного місця [NUMBER] у вказаному житловому будинку. Між тим, при зверненні до Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві для здійснення державної реєстрації права власності на вказане майно, позивачу було відмовлено, оскільки державним виконавцем ВДВС Святошинського РУ юстиції у м. Києві було накладено арешт на все майно ТОВ «Елітінвест». З огляду на наведене, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Представник відповідача ТОВ «Елітінвест» і третя особа Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з»явились з невідомих причин, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не подавали. При цьому, з ДВС Шевченківського району м. Києва до суду були направлені матеріали виконавчих проваджень. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників процесу, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 11 січня 2006 року між ТОВ «Елітінвест» та [PERSON] було укладено Інвестиційний Договір №66-п, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався своїми силами і засобами, за рахунок власника та залучених від позивача коштів, збудувати і передати останньому обумовлене парковочне місце підземного автопаркінгу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Молдавська, 2, а позивач зобов'язується забезпечити своєчасне фінансування об'єкта та прийняти його у власність на умовах цього договору. (а.с. 5). Відповідно до п. 1.2. Договору, характеристика об'єкта: місце знаходження забудови - м. Київ, вул. Молдавська, 2; номер парковочного місця - [NUMBER], розміщене між вісями 4*-5* та між Д*-Е*; запланований термін здачі об'єкта в експлуатацію - 2 квартал 2006 року. Як встановлено в судовому засіданні, позивач повністю виконав свої зобов'язання за Інвестиційним договором №66-п, що підтверджується довідкою ТОВ «Елітінвест» від 07.10.2006 року. (а.с 6). Відповідно до акту від 04 лютого 2009 року ТОВ «Елітінвест» передав, а [PERSON] прийняв парковочне місце [NUMBER] загальною площею 10,40 кв.м. в підземному автопаркінгу житлового будинку по вулиці Молдавська в місті Києві. (а.с. 7). Разом з тим, відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 31.03.2015 року позивач звернулась до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про реєстрацію за собою права приватної власності на машиномісце [NUMBER] в будинку №2 по вулиці Молдавській в м. Києва. Разом з тим, як вбачається Рішення № 20784509 від 20 квітня 2015 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Володкович В.В. відмовив позивачу у державній реєстрації права власності на вказане машиномісце (а.с. 11). При цьому, як вбачається з зазначеного рішення, підставою для відмови позивачу у державній реєстрації, стало відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність запису про арешт всього нерухомого майна ТОВ «Елітінвест». Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 182 та ст. 331 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на новостворене нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право власності на законних підставах та єдино можливим способом для захисту його цивільних прав на новостворене нерухоме майно є визнання за позивачем майнових прав на спірне нерухоме майно. Судом встановлено, що на підставі постанови державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві у виконавчих провадженнях №26151238 від 27.04.2011 року та №27903282 від 29.07.2011 року було накладано арешт на все майно ТОВ «Елітінвест» (код ЄДРПОУ 30722183) про, що є запис у інформаційній довідці реєстру заборонень. Листом від 11.09.2015 року Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києва було повідомлено, що на виконанні у відділу перебували виконавчі провадження про стягнення з ТОВ «Елітінвест» на користь стягувачів суми боргу та станом на 11.09.2015р. всі виконавчі провадження стосовно боржника завершані та передані на виконання до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві для подальшого виконання.(а.с. 13). Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, накладення арешту на майно, яке належить позивачу, перешкоджає останньому здійснювати право користування та розпорядження цим майно, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, а саме: скасувати арешт в частині його накладання на парковочне місце [NUMBER] в підземному автопаркінгу житлового будинку по вул. Молдавській, 2 в м. Києві.

Outcome: approved