Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 03 лютого 2012 року Ленінським державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 31. Визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO], залишивши його проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 03 лютого 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого народився син, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося на підставі різних характерів та поглядів на сімейне життя та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Крім того, протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім'ю.Шлюбно - сімейні відносини між ними припинені з лютого 2013 року та з цього часу сторони живуть окремо, загальне сімейне господарство не ведеться, почуття кохання до відповідача втрачено. Вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим. Також зазначила, що вона, як мати спільного сина [PERSON], усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання спільної дитини разом з нею. У судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги та відмовилася від позовних вимог в частині визначення місця проживання сина [PERSON] В іншій частині - позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає причини неявки відповідача неповажними, а також можливим, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за згодою позивача. Суд, вислухавши пояснення і доводи позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 03 лютого 2012 року був зареєстрований шлюб сторін, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданим 03.02.2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 31 (а.с. 4). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, спільного сімейного господарства не ведуть, втратили почуття кохання один до одного. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. Майнового спору немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved