Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 23 серпня 2009 року померла громадянка [PERSON], яка постійно до дня смерті мешкала в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області по вул. Полтавська, буд. 55/1. Після її смерті відкрилася спадщина у виді вказаного вище домоволодіння з господарськими спорудами. [PERSON] за свого життя склала заповіт, яким усе належне їй майно розпорядилася передати після її смерті позивачу по справі [PERSON] (дане спадкове розпорядження є чинним на день розгляду даної справи та ніким не оспорено). Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. На день звернення позивача до суду він вже отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке складається із земельних ділянок загальною площею - 0,63 га, розміщених на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області в с. Калінінське вул. Полтавська № 55, в тому числі: ріллі - 0,55 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями 0,08 га, які належали померлій [PERSON] на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю серії III-СМ № 033658 та зареєстрував право власності на дані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Але оформити право на спадщину у виді домоволодіння з господарськими спорудами в нотаріальній конторі позивач не може через те, що за свого життя гр. [PERSON] не оформила та не зареєструвала в органах БТІ право власності на зазначений вище обєкт нерухомості. Уважаючи себе єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті гр. [PERSON], позивач просив суд визнати за ним право власності на спірну будівлю із господарськими спорудами як набуте ним в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, представник Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області в попереднє судове засідання не з'явився, але в своїй письмовій заяві позов визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без присутності представника сільради. У звязку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку ч.4 ст. 174, ч.4 ст. 130 ЦПК України через визнання відповідачами позову у даній справі підлягає ухваленню рішення про задоволення позову, оскільки таке визнання позову не суперечить закону, відповідає вимогам процесуального закону. Вивчивши обставини справи, в якій достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено факт смерті 23 серпня 2009 року у віці 94 роки [PERSON] в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області (а.с.5). Заповіт від імені [PERSON] посвідчено секретарем виконавчого комітету Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 11 березня 1998 року, реєстровий № 68 (даний заповіт не змінювався і не скасовувався) (а.с.4,14). Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Згідно із довідкою виконавчого комітету Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 25 грудня 2015 року № 44, 45 та даних погосподарської книги № 1 за 2006-2010 роки (особовий рахунок № 33), домоволодіння №55/1, розташоване за адресою в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області, по вул. Полтавська, обліковувалось за померлою [PERSON]; матеріали щодо виділення земельної ділянки під забудову [PERSON] в с. Калінінське по вул. Полтавська,55/1 в архіві сільської ради не збереглися (а.с.13,15,16). З довідки № 43 від 25 грудня 2015 року, виданою виконкомом Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, [PERSON], яка померла 23 серпня 2009 року до дня смерті проживала одна в [INFO] (а.с.14). Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 березня 2010 року спадкоємцем майна гр. [PERSON], яка померла 23 серпня 2009 року, є [PERSON], [INFO], який мешкає у с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складалося із права на земельні ділянки загальною площею 0,63 га, в тому числі: ріллі 0,55 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями 0,08 га, які знаходяться на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області в с. Калінінське вул. Полтавська,55 та належали померлій [PERSON] на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю серії III-СМ № 033658, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 09 вересня 1998 року. 24 грудня 2014 року [PERSON] зареєстрував право власності на вищезазначені земельні ділянки та отримав витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6,7,26,27,29-31,32,33,34,35). У відповідності до технічного паспорту на спірне майно, житловий будинок № 55/1 з господарськими спорудами, розміщений за адресою в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області, по вул. Полтавська, складається з житлового будинку, веранди, чотирьох сараїв, літньої кухні, вбиральні та огорожі, самовільно зведені споруди відсутні; зведення будинку і господарських споруд проводилось з 1970 року і по 1992 рік, тобто до запровадження обовязкової реєстрації житлових будинків в органах БТІ (а.с. 8-11,12). Осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті гр. [PERSON] (а.с. 4). При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Частиною 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача суд вважає обґрунтованими. Судом достовірно встановлено, що через не проведення реєстрації успадкованого позивачем домоволодіння в органах БТІ [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на правомірно зведене на відведеній для цього земельній ділянці за життя гр. [PERSON] будинку з господарськими спорудами, та зареєструвати право власності на вказану нерухомість в установленому порядку, хоча в силу заповіту є спадкоємцем прав померлої гр. [PERSON], а тому його право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за ним права власності на вищевказаний будинок із господарськими будівлями, як набуте в порядку спадкування після смерті 23 серпня 2009 року [PERSON].

Outcome: approved