Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 17 грудня 2019 року між сторонами зареєстровано шлюбу. Відповідно до свідоцтва про зміну імені, серії [NUMBER] від 14 лютого 2020 року виданого Фортечним районним у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відповідач змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказано, що вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і отримує державну соціальну допомогу. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Наразі матеріальний стан позивача є вкрай нужденним, оскільки інших доходів окрім матеріальної допомоги на дитину вона не отримує. Зазначено, що з відповідачем стосунків не підтримує. Їй не відомо його матеріальний стан, однак він є працездатною особою і має змогу працювати. Інших осіб на його утриманні немає, інших аліментних зобов`язань у нього не має. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та суть спірних правовідносини. Судом встановлено, що 17 грудня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Відповідно до свідоцтва про заміну імені, відповідач змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки квартального комітету № 22 Подільського району м. Кропивницького від 15 вересня 2020 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає без реєстрації син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про отримання допомоги від 27 серпня 2020 року, виданої управлінням соціального захисту населення Подільської районної м. Кропивницького ради, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01 лютого 2020 року до 28 лютого 2023 року призначено допомогу при народженні дитини, на дитину, переміщеним особам на проживання. Загальна сума доходу за період з 01 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року за винятком аліментів, становить 12 176 грн. 60 коп. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що позивач має скрутне матеріальне становище, наразі позбавлена можливості працювати, оскільки доглядає за дитиною, будь-яких джерел доходу не має, при цьому відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, що відповідач не спростував у передбачений законом спосіб. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, а тому має можливість надавати визначену законодавством допомогу дружині. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача та встановлених судом обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/6 частини доходу відповідача. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved