overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

У грудні 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини, шлюбні відносини існують формально, вважає, що примирення між ними не можливе. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, проти примирення заперечувала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні заперечував, вважає наявні непорозуміння з позивачем тимчасовими, просив надати строк для примирення. Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 24.07.2004 укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №892 (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Строки для примирення, які двічі надавалися судом сторонам за клопотанням відповідача, позитивних результатів не дало. (а.с. 16, 19-а). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У грудні 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося у зв'язку із взаємним непорозумінням, розходженням поглядів на життя та через втрату взаємного інтересу, подальше спільне життя і збереження сім'ї, вважає неможливим та таким, що заважає її інтересам. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовні заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом поштового повідомлення (а.с. 15-18) заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами 17.04.2010 було укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №332 (а.с. 4). У вказаному шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач можливість примирення з відповідачем заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

У грудні 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося у зв'язку із взаємним непорозумінням, розходженням поглядів на життя та через втрату взаємного інтересу, подальше спільне життя і збереження сім'ї, вважає неможливим та таким, що заважає її інтересам. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовні заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом поштового повідомлення (а.с. 14, 18, 19) заперечень проти позову суду не надала, про поважність причин неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами 21.02.2014 було укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №156 (а.с. 5). У вказаному шлюбі у сторін є спільний син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач можливість примирення з відповідачем заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

У грудні 2016 р. позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.07.2002 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований селищною радою Аскнія-Нова Чаплинського району Херсонської області. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя між ними не склалося та припинено, внаслідок зневажливого ставлення відповідача до неї, зникло почуття любові. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася, примирення не можливе. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові, не заперечувала \~проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, вважав можливим зберегти шлюб, просив надати строк для примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, та підтверджено наявними матеріалами справи, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, наданий строк для примирення позитивного результату не надав, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що подружжя на цей час окремо проживають, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

У грудні 2016 р. позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.02.2005 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонській області. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Подружнє життя між ними не склалося та припинено, внаслідок зневажливого ставлення відповідача до сім''ї, зникло почуття любові. В сім'ї постійно виникають сварки та суперечності. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася, примирення не можливе. Спору про місце проживання дитини та розподіл майна, що є їхньою спільною власністю не виникає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові, не заперечувала \~проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не зявився, про день та час розгляду справи сповіщенний належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, та підтверджено наявними матеріалами справи, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, що вбачається з свідоцтва про її народження (а.с.4). Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, примиритися позивачка категорично відмовилася, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У грудні 2016р р. позивачка звернулась до суду із позовом, яким просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування належною їй квартирою [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в даній квартирі відповідачка [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані, однак не проживають з 2011 року. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Свідок [PERSON] підтвердив пояснення позивача. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Квартира [ADDRESS] належить на прав власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 20 серпня 2009 р. Відповідно до довідки форми № 3, виданої ЖКП «Південь» 26 грудня 2016р., у зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], та [PERSON] З пояснень позивачки, свідка вбачається, що відповідачка є колишньою співмешканкою [PERSON], а [PERSON] його сином, але батько не записаний у свідоцтві.[PERSON], як встанвоелно судом забезпечена житлом, У відповідності до частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Згідно частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно акту про не проживання, складеного 26 грудня 2016 р., показів свідка, [PERSON], [PERSON] в зазначеній квартирі не проживають з 2011 р. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт не проживання відповідача у квартирі понад один рік без поважних причин, а тому, у відповідності до статті 405 ЦК України, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Вимога зняття з реєстрації є надлишковою, тому задоволенню не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У грудні 2017 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.10.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Подружжя має сина [PERSON], [INFO] Впродовж останніх кількох років їх сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На теперішній час їх спільне проживання припинене, сумісне господарство не ведеться, а відтак подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з позивачем. Позивач подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте до суду він не з'явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.10.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1750. Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO] З позовної заяви вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на шлюб і сім'ю сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення... Зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не подав, суд дійшов висновку, що має місце стійкий розлад подружніх стосунків сторін, а відтак подальше збереження шлюбу, який існує лише формально і не базується на засадах добровільності, суперечить інтересам позивача. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

У грудні 2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 12.03.2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сторони через постійні непорозуміння та протилежні погляди на шлюб та сімю, з листопада 2016 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть,спільно не проживають. Вважає примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 14.12.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення у справі. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жиитомирського міського управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб, актовий запис №295 (а.с.4). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, що бажає їх припинення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У грудні 2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.09.1986 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я існує виключно формально, сторони спільно не проживають більше року, спільного господарства не ведуть. Подружні стосунки не підтримують. Вважає примирення неможливим, просить шлюб розірвати. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 22.12.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.17). Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення у справі. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.09.1986 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Нововелідницькій сільській раді Овруцького району Житомирської області, актовий запис №23 (а.с.4). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, що бажає їх припинення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 СК України. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved