Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтовування позову [PERSON] вказувала, що її дочка [PERSON], [INFO], перебувала з відповідачем у шлюбі з 24.07.1998 року по 27.12.2000 р. Від даного шлюбу народився онук - [PERSON]. [INFO] її донька [PERSON] померла, батько дитини [PERSON] свідомо не приймає участі у вихованні та утриманні свого сина, не цікавиться його життям та про фізичний і духовний розвиток дитини. Відповідач жодного разу не навідувався до сина. Ніяких перешкод в спілкуванні з сином йому не створювалось, адреса проживання не змінювалась. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила про задоволення позову. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позовну заяву. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, не представила доказів проти позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представник позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, та висновок прокурора про обґрунтованість позовних вимог, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] мати неповнолітнього [PERSON] [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). З часу народження дитини [PERSON] свої батьківські обов'язки не виконує, свідомо не приймає участі у вихованні та утриманні свого сина, не цікавиться його життям, фізичним та духовним розвитком. Відповідач жодного разу не навідувався до сина. Ніяких перешкод в спілкуванні з сином йому не створювалось, адреса проживання не змінювалась. Утриманням та вихованням сина займається його бабуся позивач по справі [PERSON] Відповідно до довідки-характеристики, складеної Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, відповідач характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, підтримує відношення з особами, які ведуть антисуспільний спосіб життя, не працює, стосунків із дитиною не підтримує та ухиляється від її утримання. Своєю бездіяльністю [PERSON] порушує свої зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: «Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття». Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення, і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При розгляді даної цивільної справи достовірно встановленою, що відповідач свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню своєї дитини, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні їй з нею ніхто не чинив і не чинить. Станом на 01 жовтня 2013 року заборгованість відповідача щодо сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] складає 6931,47 грн. (а.с.15). Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що остання має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною їй ніхто не чинив і не чинить. До того ж, судом враховано, що висновком органу опіки від 27.12.2013 року було зазначено про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина. Суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved