Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її брат [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке належало їх померлому [INFO] батьку [PERSON] . [PERSON] фактично прийняв спадщину, проте за життя не оформив своїх спадкових прав. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася до нотаріуса, де дізналася, що за заявою спадкоємця першої черги [PERSON] приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області заведено спадкову справу №155/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивач зазначає, що [PERSON] вчиняв протиправні дії відносно спадкодавця, який страждав на серцево-сосудні захворювання, не допомагав у лікуванні, призводив своїми діями та бездіяльністю до погіршення його стану, і врешті до смерті, перешкоджав скласти заповіт. У зв`язку з чим, позивач просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Ухвалою суду від 15.10.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін. Підготовче засідання від 11.11.2020 року було відкладено за клопотанням представника позивача через зайнятість в іншому процесі. У підготовчому засідання від 25.11.2020 року за клопотанням відповідача [PERSON] було оголошено перерву для подачі відзиву на позовну заяву. У підготовчому судовому засіданні від 09.12.2020 року відповідач надав відзив на позов, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що дійсно [INFO] помер його батько [PERSON] , поховання якого проводив [PERSON] . Твердження позивача, що померлий [PERSON] страждав на серцево-судинні захворювання та потребував допомоги з лікування, нічим не підтверджено. Також нічим не підтверджено вчинення протиправних дій відносно [PERSON] з боку відповідача. Твердження позивача про те, що навмисно утримувалися особисті документи [PERSON] , що перешкоджало йому скласти заповіт на не користь [PERSON] , не відповідають чинному законодавству України. У підготовчому засіданні від 09.12.2020 року за клопотанням представника позивача було оголошено перерву для ознайомлення з відзивом. Ухвалою суду від 21.12.2020 року в порядку ч.1 ст.84 ЦПК України задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме витребувано з КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» та КНП «Бериславська центральна районна лікарня» стаціонарну (амбулаторну) картку та епікризи про стаціонарне лікування хворого [PERSON] , [INFO] , за період з 2009 року по 2018 рік, який мешкав у с. Львове Бериславського району Херсонської області, місце реєстрації с. Тягинка, Бериславського району, Херсонської області та помер [INFO] . У підготовчому засіданні оголошено перерву. У підготовчих засіданнях від 21.01.2021 року та 09.02.2021 року було оголошено перерву за клопотанням відповідача та через не виконання ухвали суду про витребування доказів. 08.02.2021 року та 10.02.2021 року на адресу суду надійшли відповіді з КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» та КНП «Бериславська центральна районна лікарня» про відсутність даних щодо лікування [PERSON] за період з 2009 року по 2018 рік. Ухвалою суду від 23.02.2021 року справу було призначено до судового розгляду по суті. У судових засіданнях від 17.03.2021 року, 08.04.2021 року було оголошено перерву для виклику свідків. Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є сином покійного [PERSON] , проте самоусунувся від піклування про останнього. Померлий хворів, потребував фінансової та фізичної допомоги, але син не допомагав. [PERSON] проживав у сестри [PERSON] , яка до смерті здійснювала догляд за ним. [PERSON] останнім часом скаржився на серцеві напади, у нього була травма після ДТП, яке сталося у 1993 році, котра вплинула на його моральний та фізичний стан. У судовому засіданні позивач пояснила, що її брат [PERSON] приблизно 25 років тому розійшовся зі своєю жінкою та переїхав до будинку їх батьків, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , де і проживав до смерті їх батька, яка сталася [INFO] . Після цього до нього разом зі своїми дітьми приїхав син [PERSON] та проживав із батьком близько двох місяців, а потім переїхав до с. Тягинка. За час їх проживання [PERSON] із [PERSON] , майже щодня вживали алкогольні напої. Крім того, [PERSON] виніс та продав із будинку все цінне. Після того як відповідач переїхав від [PERSON] , останній приходив до [PERSON] їсти, іноді залишався ночувати, деякий час, коли в будинку батьків вимкнули світло, жив із нею. [PERSON] не міг працювати, оскільки у 1993 році сталося ДТП, в результаті якого у нього була травма ноги. Поки був живий їх батько, він жив на його пенсію, займався ловлею риби. Після смерті їх батька, [PERSON] жив за рахунок [PERSON] . Відповідач ніякої допомоги батьку не надавав, рідко навідував, фінансово не підтримував. Останні два тижні перед смертю [PERSON] не міг ходити, оскільки в нього боліли ноги, він практично нічого не їв. [PERSON] провідувала брата кожного дня. Напередодні його смерті, вона викликала швидку допомогу, лікарі повідомили про необхідність пройти лікування від кашлю, ніякі ліки не призначали, діагноз не повідомили. [PERSON] зателефонувала племіннику та попросила грошей на лікування [PERSON] , той відмовив. Про те, щоб [PERSON] просив сина про допомогу, [PERSON] особисто не чула. Витрати на поховання [PERSON] здійснювалися порівну з усіх родичів. У судовому засіданні відповідач пояснив, що його батько [PERSON] не був у безпорадному стані, ніколи не скаржився на стан здоров`я, не просив ніякої допомоги, а навпаки постійно допомагав сину. [PERSON] все життя займався ловлею та продажем риби, з чого жив, ніколи не працював. Причиною смерті батька стало хворе серце, оскільки останній часто вживав алкогольні напої. [PERSON] неодноразово прохав батька кинути пити. Відповідач постійно їздив до [PERSON] , навідував його, пропонував вилікувати ногу, оскільки вона майже не згиналася, але батько відмовився, оскільки лікування зайняло б значний проміжок часу. У [PERSON] був кашель людини, що багато палить, від його лікування останній також відмовлявся. За декілька днів до смерті, вони із батьком зустрічалися, але останній ніякої допомоги не просив. 19.01.2018 року [PERSON] ніхто не телефонував та грошей на лікування батька не просив. Відповідач хотів поховати [PERSON] у с. Тягинка, оскільки останній був там зареєстрованим, але не зміг знайти місце для поховання. Поховання [PERSON] здійснював за рахунок взятих у борг коштів. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до довідки про укладення шлюбу №16 від 30.01.1962 року, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.14). Згідно із повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.04.2016 року, (а.с.12), та відповідно до довідки про народження №50 від 23.08.1965 року (а.с.13), батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії III-ХС №000453, виданого Львівською сільською радою Бериславського району Херсонської області 03.10.2001 року на підставі рішення виконкому Львівської сільської ради народних депутатів від 26.03.2001 року №41, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 7,23 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.23). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №31 (а.с.15). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №05 (а.с.16). З повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №03 (а.с.17). За довідкою № 1575 від 19.09.2019 року, виданою виконкомом Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, [PERSON] , [INFO] , не зареєстрований, але проживав за адресою [ADDRESS] , з 2000 року і по день його смерті [INFO] . З 2016 року по 2018 рік знаходився на утриманні своєї сестри [PERSON] у зв`язку з самоусуненням сина [PERSON] , 1987 року народження від догляду за батьком (а.с.18). Відповідно до довідки № 51 від 20.01.2020 року, виданої Тягинською сільською радою Бериславського району Херсонської області, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований з 26.04.2002 року та по день його смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с.19). З довідки № 88 від 23.01.2020 року, виданої виконкомом Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою [ADDRESS] , з 15.04.2016 року по день його смерті [INFO] в будинку його сестри [PERSON] (а.с.20). З відповіді нотаріуса від 12.02.2020 року №73/01-16 вбачається, що за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом була заведена спадкова справа №155/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.9). Згідно із довідкою нотаріуса від 26.05.2020 року №217/01-16, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] , 1938 року народження. Спадкова справа заведена приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Литовченко І.А. 11.03.2016 року за №21/2016, номер у спадковому реєстрі 58692099 (а.с.22). З довідки №910 від 03.11.2020 року, виданої виконкомом Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області вбачається, що [PERSON] , 1987 року народження, зареєстрованийого та проживаючий за адресою [ADDRESS] , проводив поховання свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , про що складено актовий запис №03 від 06.02.2018 року (а.с.52). Відповідно до довідки від 02.12.2020 року, виданої Тягинською амбулаторією загальної практики-сімейної медицини, [PERSON] , 1965 року народження, при житті на обліку в Тягинській АЗПСМ не знаходився (а.с.53). За довідкою № 1135 від 21.12.2020 року, виданою Тягинською сільською радою Бериславського району Херсонської області, [PERSON] помер [INFO] та зі слів [PERSON] похований на кладовищі с.Львово (а.с.62). З листів № 2153/01-08 від 29.12.2020 року та № 01-14/86 від 19.01.2021 року вбачається, що у КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» та КНП «Бериславська центральна районна лікарня» відсутні дані щодо звернення за медичною допомогою та/ або лікування [PERSON] , [INFO] за період з 2009 року по 2018 рік (а.с.78, 83). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що було сусідкою померлого [PERSON] . Останній проживав із батьками близько двадцяти років. Його батько [PERSON] сварив сина за вживання алкогольних напоїв. Після смерті батьків [PERSON] залишився проживати в їх будинку. На початку 2018 року до нього разом зі своїми дітьми приїхав син [PERSON] та близько двох місяців проживав там. За цей час з будинку постійно вивозилися речі, останній розібрав сарай, вивозив машиною ліс та шифер. [PERSON] зазначила, що [PERSON] часто навідувався до сестри [PERSON] . Остання декілька разів просила у [PERSON] ліки для брата. [PERSON] не скаржився [PERSON] на здоров`я. Останній часто вживав алкогольні напої, вона не бачила його тверезим. Особисто про те, щоб [PERSON] просив допомоги сина, [PERSON] не чула. Зазначала, що незадовго до смерті, [PERSON] викликала карету швидкої медичної допомоги, в цей час відповідач не приїжджав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1986 року проживає у с.Льово, є сусідкою [PERSON] по городу. Останній близько двадцяти років жив із батьками. Він казав, що постійно допомагає своєму сину. [PERSON] хворів, оскільки був дуже худим. Чим хворів, [PERSON] не відомо. Він іноді вживав алкогольні напої, п`ять років тому вживав їх із сестрою [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] переїхав до батька та недовго проживав із ним. [PERSON] часто перебував у своєї сестри, їв у неї, хоча ночував вдома. Він кульгав, в нього боліла нога, тому не міг працювати. Він заробляв випадковими роботами, ловив рибу, з чого жив та допомагав сину. [PERSON] не часто навідувався до батька. Особисто [PERSON] померлий на здоров`я або на сина ніколи не скаржився. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з 1998 року проживав через два будинки від домоволодіння [PERSON] , який з того часу жив із батьками. Він після отриманої травми ноги не працював, був інвалідом, перебував на утриманні батьків, що відомо [PERSON] зі слів покійного діда [PERSON] . Також [PERSON] був рибалкою, іноді вживав алкогольні напої. Після смерті батьків останній став проживати в їх будинку самостійно, проте йому допомагала сестра [PERSON] , у якої він деякий час проживав, проте потім повертався до свого будинку. [PERSON] після смерті діда нетривалий період часу проживав із батьком, привіз свою дружину та дітей. За цей період він вивіз з будинку все, що його дід накопичував за своє життя, а потім знов переїхав до с.Тягинки. [PERSON] лише декілька разів бачив [PERSON] , той батьку не допомагав. Особисто йому [PERSON] не скаржився ані на стан свого здоров`я, ані на сина. Останнім часом перед смертю [PERSON] похудав, деякий час жив у сестри, проте потім йому полегшало та він повернувся до будинку батьків. [PERSON] бачив, як за декілька днів до смерті [PERSON] , йому викликали швидку допомогу. [PERSON] у цей час він не бачив. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є донькою брата [PERSON] та [PERSON] , проживає із ними по сусідству. Їй відомо, що [PERSON] не працював, був інвалідом, перебував на утриманні батьків, а потім ходив до сестри [PERSON] . Також [PERSON] ловив рибу та продавав її, іноді чоловік [PERSON] пропонував йому роботу та оплачував її. [PERSON] нечасто спілкувалася із [PERSON] , періодично зустрічала його на вулиці. Востаннє бачила за два дні до смерті, [PERSON] поводився як зазвичай, на стан здоров`я не скаржився. [PERSON] не відомо, чи скаржився комусь [PERSON] на сина, що той не надає йому допомоги. Після смерті діда [PERSON] із родиною деякий час проживав із батьком, вивозив з будинку все, що міг. Чому [PERSON] не переїхав до будинку сестри, а залишався проживати сам, [PERSON] не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що був знайомим з померлим [PERSON] , оскільки став чоловіком його колишньої дружини [PERSON] . Коли проїздом був у с. Львове, [PERSON] завжди навідував останнього. [PERSON] не потребував стороннього догляду, не хворів та часто допомагав своєму сину. [PERSON] приблизно раз на тиждень навідував батька, привозив продукти харчування, цигарки. Померлий і сам був в змозі про себе попіклуватися. Він вживав алкоголь. [PERSON] займався ловлею риби, іноді працював на полі, тому сам міг себе забезпечити. За декілька днів до смерті [PERSON] бачив [PERSON] , при цьому останній на стан здоров`я не скаржився. Про смерть [PERSON] повідомили по телефону дружині. Померлий ніколи не звертався до нього або до [PERSON] за допомогою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знав померлого [PERSON] приблизно 15 років, оскільки вони разом займалися ловлею риби. Він іноді приїжджав до останнього в гості, телефонував йому. [PERSON] ніколи не скаржився на здоров`я, хоча мав травму ноги, не просив ніякої допомоги. Навпаки, він непогано заробляв, а тому допомагав своєму сину та його трьом дітям. [PERSON] часто зустрічався з батьком, приїжджав до нього. [PERSON] періодично разом із сестрою [PERSON] вживав алкоголь. За декілька місяців до смерті [PERSON] бачив [PERSON] , останній був дієздатним, на здоров`я не скаржився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що колишній чоловік [PERSON] часто приїжджав до неї в гості, дарував подарунки. Він ніде не працював, займався ловлею риби, іноді працював на польових роботах, за ці кошти і жив. Колишній чоловік часто зловживав алкоголем, іноді вживав його разом із сестрою [PERSON] [PERSON] допомоги не потребував та міг самостійно себе забезпечувати, але інколи [PERSON] купляв продукти харчування. [PERSON] ніколи не скаржився на здоров`я, у нього була проблема лише з ногою, внаслідок отримання травми після ДТП, яка сталася дуже давно. Від лікування ноги та оформлення інвалідності померлий відмовився. Про смерть колишнього чоловіка [PERSON] повідомила племінниця. Його похованням займалася вона із сином та старшою сестрою, при цьому ніякої допомоги від [PERSON] не було. [PERSON] також зазначила, що причиною смерті [PERSON] стала ішемічна хвороба серця, але останній ніколи не скаржився на хворе серце. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є невісткою [PERSON] (дружина старшого брата). [PERSON] жив неподалік від її доньки, часто заходив до неї та пропонував свою допомогу. Останній ніколи не скаржився на стан здоров`я, не хворів. [PERSON] ловив рибу, на що жив. За декілька днів до його смерті до [PERSON] підійшла сусідка та повідомила, що [PERSON] тривалий час не виходить з будинку. [PERSON] повідомила про це [PERSON] , але остання відмовилася навідати брата. Прийшовши до будинку, [PERSON] побачила, що [PERSON] у тяжкому стані, тому запропонувала викликати карету швидкої медичної допомоги, але останній відмовився. Після цього вона зателефонувала його колишній дружині та повідомила, що [PERSON] необхідно пройти курс лікування, оскільки він себе погано почуває. Наступного дня [PERSON] приїхала до хворого. [PERSON] стверджувала, що померлий не потребував ніякої сторонньої допомоги, не перебував у безпорадному стані, у нього було достатньо коштів, оскільки займався ловлею та продажем риби. Також зазначала, що відповідач постійно навідував батька. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно із частинами першою та другою статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За положеннями статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Таку правову позицію висловив Верховний суд у справі №199/1688/18 від 04.03.2021 року. Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В ході судового розгляду встановлено, що спадкодавець [PERSON] більше двадцяти років фактично проживав у будинку своїх батьків за адресою [ADDRESS] . Весь цей час від кульгав, оскільки внаслідок ДТП, що сталося ще до його переїзду в будинок батьків, мав проблеми із ногою. Внаслідок цієї травми [PERSON] офіційно не працював, заробляв на прожиття ловлею та продажем риби, а також випадковими заробітками. Зазначене підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків, як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача у справі. Судом також встановлено, що після смерті свого батька [PERSON] , спадкодавець залишився проживати сам, часто навідувався до своєї сестри [PERSON] , яка проживала неподалік. При цьому, близько двох місяців із [PERSON] проживав його син [PERSON] із родиною. Після переїзду останнього до свого постійного місця проживання у с.Тягинка, його спілкування із батьком мало епізодичний характер, що зумовлено тим, що батько та син стали проживати у різних селах. Разом із тим, ані із матеріалів справи, ані з допиту свідків не вбачається, що [PERSON] перебував у безпарадному стані та був неспроможній своїми силами, фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Так, на час смерті останньому було 52 роки, що не свідчить про похилість його віку. Також відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] тяжко хворів або був калікою. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не звертався за медичною допомогою та не проходив лікування за період з 2009 року по 2018 рік, що підтверджується довідкою Тягинської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини від 02.12.2020 року і листами КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» № 2153/01-08 від 29.12.2020 року та № 01-14/86 КНП «Бериславська центральна районна лікарня» від 19.01.2021 року. Наявність у [PERSON] травми ноги не заважало останньому багато років, в тому числі в останні два роки після смерті батька, самостійно обслуговувати себе та заробляти на прожиття, а також допомагати своєму сину. Виклик швидкої допомоги незадовго до смерті спадкодавця не свідчить про безпорадність його стану, оскільки суду не надано доказів діагнозу, визначеного лікарями, які, зі слів свідків, зазначили про необхідність лікування кашлю [PERSON] , котрий багато палив. Зі свідчень допитаних в судовому засіданні свідків також вбачається, що як [PERSON] , так і [PERSON] періодично вживали із померлим алкогольні напої, у зв`язку з чим посилання позивача на те, що такі дії [PERSON] призводили до погіршення стану [PERSON] , не можна вважати обґрунтованими. Відомості, зазначені у довідках Львівської сільської ради № 1575 від 19.09.2019 року та № 88 від 23.01.2020 року суд не бере до уваги, оскільки вони спростовують одне одного. Так у довідці № 1575 від 19.09.2019 року зазначено, що [PERSON] з 2000 року по день смерті [INFO] проживав за адресою [ADDRESS] , а у довідці № 88 від 23.01.2020 року вказано про проживання останнього з 15.04.2016 року по день смерті в будинку своєї сестри [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Крім того, з показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (з боку позивача), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (з боку відповідача) вбачається, що [PERSON] до своєї смерті проживав в будинку батьків, а до сестри приходив, хоча і часто, проте не проживав там. З пояснень позивача [PERSON] та свідка [PERSON] вбачається, що померлий [PERSON] деякий час проживав у сестри, коли його будинок відключили від енергопостачання, проте потім знов повернувся до будинку батьків. Суду не зрозуміло, яким чином та на підставі яких доказів секретарем Львівської сільської ради було встановлено, що [PERSON] знаходився на утриманні своєї сестри [PERSON] через самоусунення [PERSON] від догляду за батьком, оскільки в ході судового розгляду зазначеного встановлено не було. Також, в ході розгляду справи позивач не довела, що [PERSON] звертався до сина [PERSON] з проханням про допомогу, догляд та утримання, від чого останній ухилявся. Відповідних доказів на підтвердження цього позивач та її представник не подали. Отже, в ході судового розгляду не встановлено, що [PERSON] вчинив умисні дії чи бездіяльність, спрямовані на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу своєму батьку [PERSON] . Вивіз та продаж відповідачем речей з будинку після смерті діда [PERSON] , за життя його спадкоємця [PERSON] , не є за нормами чинного законодавства підставою для усунення [PERSON] від права на спадкування. З огляду на вищевикладене, враховуючи встановлені обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, зважаючи на те, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права особи на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи, та лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений судом від спадкування, враховуючи, що у даній справі таких обставин судом встановлено не було, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вимога [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування після померлого [INFO] [PERSON] необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed