overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом та просить його задовольнити. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.08.1994 року між сторонами укладено шлюб. Згодом сторони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Через розбіжність у поглядах на життя спільне проживання сторін, існування сім'ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Шлюбні стосунки у сторін фактично припинилися, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, на примирення не згодні. У зв'язку з цим позивач просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] Представник Позивачки в судове засідання не з'явився, проте надав на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи судом сповіщався. Дослідивши матеріали справи, вислухавши суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.08.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. (а.с. 10) Від шлюбу мають двох дітей, повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 15-16) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків та проживають окремо, збереження шлюбу і примирення між ними не можливе. Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 24 липня 1999 року між нею та відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстровано шлюб (актовий запис №120). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, що призводило до виникнення сварок в сім'ї. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Оскільки збереження їхньої сім'ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлений позов та наполягає на розірванні шлюбу, проти надання строку на примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та просить шлюб розірвати, строк на примирення просить не надавати. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24 липня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №120). У період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: 24 березня 2000 року народилася донька [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON]. На час розгляду справи сторони не проживають разом однією сім'єю, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що відповідач визнав позов, позивачка наполягає на розірванні шлюбу й заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін та прав їхніх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що з 04 по 22 березня 2013 року вона перебувала у відряджені у м. Хмельницькому для проходження курсів підвищення кваліфікації згідно з наказом від 04.01.2013 року №6 Управління освіти, молоді і спорту Красилівської РДА. Після повернення з відрядження нею було подано до бухгалтерії фінансові документи, що підтверджують витрачені кошти під час відрядження на загальну суму 450 грн. На сьогоднішній день відповідач вказані кошти добровільно їй не сплатив, а тому просить стягнути їх з Управління освіти, молоді та спорту Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області на її користь. У судове засідання позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Лисинчук О.О визнав позовні вимоги повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривень, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що з 09 по 27 грудня 2013 року вона перебувала у відряджені у м. Хмельницькому для проходження курсів підвищення кваліфікації згідно з наказом від 23.08.2013 року №226 Управління освіти, молоді і спорту Красилівської РДА. Після повернення з відрядження нею було подано до бухгалтерії фінансові документи, що підтверджують витрачені кошти під час відрядження на загальну суму 450 грн. На сьогоднішній день відповідач вказані кошти добровільно їй не сплатив, а тому просить стягнути їх з Управління освіти, молоді та спорту Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області на її користь. У судове засідання позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Лисинчук О.О визнав позовні вимоги повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривень, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що з 25 березня 2013 року по 12 квітня 2013 року та 24.04.2013року вона перебувала у відряджені у м. Хмельницькому для проходження курсів підвищення кваліфікації згідно з наказом від 04.01.2013 року №6 та наказу выд 24.04.2013року №47 Управління освіти, молоді і спорту Красилівської РДА. Після повернення з відрядження нею було подано до бухгалтерії фінансові документи, що підтверджують витрачені кошти під час відрядження на загальну суму 526,80 грн. На сьогоднішній день відповідач вказані кошти добровільно їй не сплатив, а тому просить стягнути їх з Управління освіти, молоді та спорту Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області на її користь. У судове засідання позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Лисинчук О.О визнав позовні вимоги повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривень, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що з 25 березня 2013 року по 12 квітня 2013 року та 24.04.2013року вона перебувала у відряджені у м. Хмельницькому для проходження курсів підвищення кваліфікації згідно з наказом від 04.01.2013 року №6 та наказу выд 24.04.2013року №47 Управління освіти, молоді і спорту Красилівської РДА. Після повернення з відрядження нею було подано до бухгалтерії фінансові документи, що підтверджують витрачені кошти під час відрядження на загальну суму 526,80 грн. На сьогоднішній день відповідач вказані кошти добровільно їй не сплатив, а тому просить стягнути їх з Управління освіти, молоді та спорту Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області на її користь. У судове засідання позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Лисинчук О.О визнав позовні вимоги повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривень, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У 1994 році вона звернулась до Павлоградської міської ради з заявою про передачу їй безкоштовно у приватну власність земельну ділянку за зазначеною вище адресою для обслуговування належного їй житлового будинку. На підставі рішення Павлоградської міськради №764 від 26.05.1994р. було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку за зазначеною вище адресою на ім'я [PERSON]. Заявник вважає, що при виготовленні державного акту було допущено помилку у написанні прізвища та імені, оскільки згідно паспорту заявник «[PERSON]», а не «[PERSON]». Тому заявник звернулась до суду з цією заявою. У судове засідання заявник та заінтересована особа не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що на підставі рішення Павлоградської міськради №764 від 26.05.1994р. на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю за адресою: [ADDRESS], площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку. У паспорті заявника зазначено її прізвище, ім'я та по-батькові «[PERSON]», російською мовою «[PERSON]». Також з паспорта заявника вбачається, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 01.12.1980 року. З матеріалів справи також вбачається, що заявник є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності на частку в спільному майні подружжя (а.с. 10), про право власності (а.с. 11), про право на спадщину по закону (а.с.12). Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що є всі підстави вважати, що державний акт про право власності на землю належить саме заявнику, оскільки заявник тривалий час живе за адресою місцезнаходження даної земельної ділянки, їй належить житловий будинок, розташований на зазначеній земельній ділянці, а помилка в написанні прізвища та ім'я заявника викликана перекладом з російської мови на українську.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що вона зустрічається з [PERSON], з яким бажає укласти шлюб. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначає, що знаходиться в стані вагітності. Заявниця та [PERSON] вирішили зареєструвати шлюб, але не мають можливості це зробити у зв`язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. Заявник та заінтересовані особи звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутності та з проханням задовольнити заяву [PERSON] Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом з [PERSON], яка рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 22.05.2013 року призначена піклувальником над [PERSON] Згідно довідки КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомого №6» від 02.11.2014р., [PERSON] знаходиться на обліку з приводу вагітності 12 тижнів /а.с.9/. Заявник [PERSON] просила надати право на шлюб з [PERSON], [INFO], громадянином України. Піклувальник заявниці [PERSON] надала суду заяву про те, що вона не заперечує проти набуття [PERSON] повної цивільної дієздатності у звязку з наданням права на шлюб з [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив заяву [PERSON] задовольнити та надати їй право на шлюб з ним. Відповідно до ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінки та чоловіка встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягнути шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років за рішенням суду їм може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За таких обставин, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 28.04.2012 р. до 22.08.2014 р. перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу є син [PERSON], який народився [INFO]. Відповідач ухиляється від її та дитини утримання. З наведених підстав, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів його місячного заробітку, а також на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ? частини усіх видів його місячного заробітку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю і просив розглянути справу за його відсутності. (а.с. 11-12) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 28.04.2012 р. до 22.08.2014 р., що підтверджено рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 07.08.2014 р. (а.с. 5) Від шлюбу у сторін є син [PERSON], який народився [INFO]., і батьком якого записаний у свідоцтві про народження відповідач. (а.с. 4) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дитина сторін проживає разом з позивачкою і перебуває на її у триманні. (а.с. 6) Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Відповідач офіційно працює і висловив згоду про стягнення із його заробітної плати на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а також на утримання дитини до досягнення нею повноліття по ? частині. (а.с. 11) Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 21 лютого 1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 127 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені. З 2004 року разом не проживають та не ведуть спільне господарство. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя позивач вважає неможливим, примирення не бажає. Спору про поділ майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 127 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені. З 2004 року разом не проживають та не ведуть спільне господарство. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя позивач вважає неможливим, примирення не бажає. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач зазначила, що у разі розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог позивачка вказала, що з відповідачем вона знаходилась у шлюбі з 09 вересня 1995 року. Їхній шлюб було розірвано у 2000 році. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. У теперішній час дочка навчається у Дніпродзержинському медичному училищі на денному відділенні. Форма навчання - контрактна. Стипендія дочці не нараховується. У зв*язку з цим у теперішній час дочка потребує матеріальної підтримки з боку свого батька, відповідача по справі. Строк закінчення навчання 28 червня 2016 року. Просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача на час навчання дочки по 28 червня 2016 року включно. Відповідач у судове засідання не з*явився. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Пред*явлений позов не визнав, у його задоволенні просить відмовити. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України: «Якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу». У судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка навчається у Дніпродзержинському медичному училищі на денному відділенні на контрактній формі навчання. Термін закінчення навчання 28 червня 2016 року. Дочці стипендія не нараховується та вона потребує матеріальної підтримки свого батька. Відповідач є працездатним. Він приватний підприємець та у змозі матеріальну допомогу на утримання дочки на час навчання надавати. Суд не приймає до уваги обставини, що відповідач з 01 січня по 31 грудня 2014 року свої доходи від підприємницької діяльності не декларував та що має матір пенсіонерку. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Задовольняючи позов частково, суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial