Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 29 листопада 2012 року, між нею та відповідачем, було укладено договір довічного утримання, який зареєстрованого в реєстрі за № 2063 від 29 листопада 2012 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козорізом Р.В. Згідно п. 6 договору довічного утримання відповідач зобов`язана забезпечити позивача такими видами матеріального забезпечення: забезпечити житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, без обмеження у праві користування будь-якими приміщеннями, без права підселення третіх осіб; забезпечувати продуктами харчування (з урахуванням потреб пов`язаних зі станом здоров`я), два рази на місяць; забезпечити позивача у квартирі холодильником, газовою плитою, електричним бойлером, диваном, комодом у 2012 році, кухонним гарнітуром протягом 2013 року; телефонувати не менш ніж один раз на два дні або здійснювати відвідування не менш ніж один раз на два дні; медичними препаратами за рецептами лікаря; забезпечити придбання (набувач самостійно та за власні кошти придбає): постільну білизну - один комплект на рік, нижню білизну - раз на три місяці, шкарпетки та колготки (по одній парі) - раз на три місяці, взуття сезонне, за необхідністю, але в будь якому разі не рідше ніж раз на два роки, головні убори (у тому числі зимовий), за необхідністю, але в будь якому разі не рідше ніж раз на два роки. Матеріальне забезпечення має складати 700 гривень. Однак взяті на себе обов`язки, передбачені договором, відповідач належним чином не виконує. Незважаючи на поганий стан здоров`я фактично відповідач відмовилася доглядати позивача, забезпечувати медичними препаратами та продуктами харчування. У зв`язку з чим позивач просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] 29 листопада 2012 року.\~\~\~ Ухвалою суду від 14.09.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача адвокат Черноморченко М.М. на позовних вимогах наполягав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснила що у неї маленькі діти на утриманні, вона мешкає у іншому місті і не в змозі виконувати умови договору довічного утримання належним чином.\~ Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 листопада 2012 року, між [PERSON] до [PERSON] , було укладено договір довічного утримання, який зареєстрованого в реєстрі за № 2063 від 29 листопада 2012 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козорізом Р.В. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов договору належать умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного вид), а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також всі види догляду (опікуання), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відтак, договір довічного утримання являє собою не лише здійснення матеріального забезпечення, а й догляду за особою, яка його потребує. У відповідності до п. 6 договору довічного утримання відповідач зобов`язана забезпечити позивача такими видами матеріального забезпечення: забезпечити житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, без обмеження у праві користування будь-якими приміщеннями, без права підселення третіх осіб; забезпечувати продуктами харчування (з урахуванням потреб пов`язаних зі станом здоров`я), два рази на місяць; забезпечити позивача у квартирі холодильником, газовою плитою, електричним бойлером, диваном, комодом у 2012 році, кухонним гарнітуром протягом 2013 року; телефонувати не менш ніж один раз на два дні або здійснювати відвідування не менш ніж один раз на два дні; медичними препаратами за рецептами лікаря; забезпечити придбання (набувач самостійно та за власні кошти придбає): постільну білизну - один комплект на рік, нижню білизну - раз на три місяці, шкарпетки та колготки (по одній парі) - раз на три місяці, взуття сезонне, за необхідністю, але в будь якому разі не рідше ніж раз на два роки, головні убори (у тому числі зимовий), за необхідністю, але в будь якому разі не рідше ніж раз на два роки. Матеріальне забезпечення має складати 700 гривень, така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. Згідно зі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із п.1 ч.1 ст.755 ЦК договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Пунктом 16 договору довічного утримання укладеного між сторонами 29 листопада 2012 року встановлено, що даний договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Згідно до вимог ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором чи законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тлумачення п.1 ч.1 ст.755 ЦК свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій. Беручи до уваги підстави позову, поданого безпосередньо особисто відчужувачем, суд вважає такими, що знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи обставини щодо відсутності доказів про виконання набувачем умов договору довічного утримання, що також підтверджується поясненнями відповідача у судовому засіданні. Суд, зважаючи на доведеність обставин неналежного виконання набувачем умов договору доходить висновку щодо задоволення вимог позивача про розірвання договору довічного утримання (догляду), укладеного між [PERSON] та [PERSON] 29 листопада 2012 року.

Outcome: approved