Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

У вересні 2020 року представник позивачів адвокат Коршок Олена Григорівна, діючи від імені та представляючи інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2020 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2020 року було задоволено клопотання представника позивачів адвоката Коршок Олени Григорівни про зупинення провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно та зупинено провадження в цивільній справі до залучення до участі у справі правонаступників [PERSON] , який помер [INFO] . 23 липня 2021 року до Носівського районного суду надійшло клопотання представника позивачів [PERSON] про прийняття уточненої позовної заяви, поновлення провадження у справі та заміну позивача [PERSON] його правонаступником [PERSON] . До даного клопотання додано копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копію заповіту [PERSON] , копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом, які підтверджують, що [PERSON] є спадкоємцем (правонаступником) [PERSON] . Уточнену позовну заяву представник позивачів [PERSON] мотивувала тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам, які проживали та були зареєстровані в ньому, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. [INFO] помер [PERSON] . Він мав право на 1/6 частини в зазначеному домоволодінні. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Спадщину [PERSON] прийняв, отримав у Носівській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Щодо оформлення спадкового права на 1/6 частини спірного будинку нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що нотаріусом винесена відповідна постанова від 08 вересня 2020 року. [PERSON] виступив позивачем у справі № 741/1174/20 про визнання за ним права власності на 1/6 частини спірного житлового будинку як за членом колишнього колгоспного двору, на 1/6 частини спірного будинку, яка належала його батьку [PERSON] , який помер [INFO] , у порядку спадкування за заповітом та на 1/12 частини спірного будинку, яка належала його сину [PERSON] , який помер [INFO] , у порядку спадкування за законом. Після відкриття провадження у справі [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , за її заявою Носівською районною державною нотаріальною контрою відкрито спадкову справу за № 355/2020. [INFO] помер [PERSON] , який мав право на 1/6 частини у спільному майні колгоспного двору, але за життя не оформив свого права власності. [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] та проживали разом з ним на час його смерті, а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті сина в рівних частинах, однак до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа не заводилася. Отже, після смерті сина [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/12 частини житлового будинку кожен (1/6:2=1/12). [PERSON] як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] має право на частки в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , які належали покійному [PERSON] та які він за життя не встиг юридично оформити свого права, а саме: на 1/6 частки в даному домоволодінні, яка належала [PERSON] як члену колишнього колгоспного двору, 1/6 частини в даному домоволодінні, яку [PERSON] успадкував за заповітом після смерті батька [PERSON] , 1/12 частки в даному домоволодінні, яку [PERSON] успадкував за законом після смерті сина [PERSON] . Тобто позивач [PERSON] має право на 5/12 частини спірного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . [PERSON] , яка була членом колгоспного двору та має право на 1/6 частини будинку у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів та на 1/12 частини будинку як спадкоємець першої черги за законом після смерті сина [PERSON] , [INFO] року уклала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] має право на 1/4 частини спірного житлового будинку (1/6+1/12=1/4). Позивач [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року мала прізвище [PERSON] . 14 листопада 2018 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] має право на 1/6 частини спірного житлового будинку як член колишнього колгоспного двору. Позивач [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року мала прізвище [PERSON] . 14 червня 2011 року вона уклала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Шлюб розірвано 05 липня 2017 року, після розірвання шлюбу їй залишено прізвище [PERSON] . 24 листопада 2018 року вона уклала шлюб із [PERSON] , їй присвоєно прізвище [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] має право на 7/12 спірного житлового будинку (1/6+5/12=7/12). Представник позивачів зверталася до Носівської міської ради Чернігівської області із запитом про можливість реєстрації за кожним з позивачів права власності на частки у спірному будинку у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів. Однак, отримала відмову в реєстрації, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві власності на нерухоме майно колгоспного двору. Саме тому представник позивачів вимушена була звернутися до суду та просила судовим рішенням визнати: - за [PERSON] право власності 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] ; - за [PERSON] право власності 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS] ; - за [PERSON] право власності 7/12 частини житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26 липня 2021 року поновлено провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, призначено підготовче засідання на 11 жовтня 2021 року, витребувано з Носівської районної державної нотаріальної контори відомості щодо спадкової справи до майна померлого [PERSON] . Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначеного справу до судового розгляду по суті на 29 жовтня 2021 року. У судове засідання позивачі та представник позивачів не з`явилися, але до початку судового розгляду представник позивачів [PERSON] подала до суду заяву, у якій указала, що позивачі підтримують позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу за відсутності позивачів та представника позивачів (а. с. 105). Представник відповідача Мринської ОТГ в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але до початку судового розгляду направив до суду заяву, у якій указав, що Мринська сільська рада визнає позовні вимоги позивачів та просив справу розглянути за відсутності представника відповідача (а. с. 104). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Отже, суд розглядає справу за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 635/03-08 від 05 серпня 2020 року (а. с. 17). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Прізвище [PERSON] після укладення [INFO] року шлюбу з [PERSON] змінено на [PERSON] (а. с. 25). [PERSON] є позивачем у даній справі. Прізвище [PERSON] після укладення 14 листопада 2016 року шлюбу з [PERSON] змінено на [PERSON] (а. с. 26). [PERSON] є позивачем у даній справі. [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 27). Шлюб між ними розірвано та [PERSON] 24 листопада 2018 року зареєстровано шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . [PERSON] є позивачем у даній справі. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. [INFO] помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області було складено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 18). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частини спірного житлового будинку, яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склав заповіт, яким належний йому житловий будинок та присадибну земельну ділянку в [ADDRESS] , належне йому право на земельну частку (пай), а також усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповідав [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 28 березня 2005 року секретарем виконавчого комітету Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області Кошовою В.П. (а. с. 70) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 73). Заповіт чинний, його не змінено та не відмінено. Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом. Відповідно до копії довідки Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 283/03-08 від 08 травня 2020 року [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . На день його смерті разом з ним був зареєстрований та проживав син [PERSON] (а. с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з копією спадкової справи до майна померлого [PERSON] № 158/2018, заведеної Носівською районною державною нотаріальною конторою, [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) (а. с. 69-71). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] 1/6 частини спірного житлового будинку стала належати його сину [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області було складено відповідний актовий запис № 10 від 10 квітня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 22). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частини спірного житлового будинку, яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору. Відповідно до копії довідки Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 2282/03-08 від 08 травня 2020 року [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . На день його смерті разом з ним проживали батько [PERSON] та мати [PERSON] (а. с. 24). За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 76). Спадкова справа до майна [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 75). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки. [PERSON] та [PERSON] є батьками померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 23) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. 25). Отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Із урахуванням ч. 1 ст. 1267 ЦК України їх частки у спадщині є рівними. Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] 1/6 частини спірного житлового будинку, яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору, стала належати [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах, тобто по 1/12 частини. [INFO] помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області було складено відповідний актовий запис № 83, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 91). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частини спірного житлового будинку, яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору, 1/6 частини спірного житлового будинку, яку він успадкував після смерті батька [PERSON] та на 1/12 частини спірного житлового будинку, яку він успадкував після смерті сина [PERSON] , разом - 5/12 частини спірного житлового будинку. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє рухоме й нерухоме майно, яке на день його смерті буде йому належати, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, а також все те, на що він за законом матиме право, заповідав [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 28 вересня 2019 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В. (а. с. 92) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 1163). Заповіт чинний, його не змінено та не відмінено. Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом. Відповідно до копії довідки Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 132 від 02 листопада 2020 року [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . На день його смерті разом з ним була зареєстрована [PERSON] (а. с. 94). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з копією спадкової справи до майна померлого [PERSON] № 355/2020, заведеної Носівською районною державною нотаріальною конторою, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , подавши до нотаріальної контори в установлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 110-111). Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] його 5/12 частини спірного житлового будинку стали належати [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Судом встановлено, що представник позивачів [PERSON] зверталася до Носівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за заповітом на відповідну частину спірного житлового будинку після смерті [PERSON] . Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній дійсний правовстановлюючий документ на спадкове майно, спадкове домоволодіння відноситься до типу колгоспного двору, а колгоспні двори ліквідовано з уведенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 947/02-31 від 21 вересня 2021 року (а. с. 107). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Також судом встановлено, що представник позивачів [PERSON] зверталася до Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації за кожним з позивачів права власності на 1/6 частини спірного житлового будинку як за учасниками колишнього колгоспного двору. Однак, представнику позивачів було відмовлено та повідомлено, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві власності в майні колишнього колгоспного двору, а тому зареєструвати за позивачами право власності неможливо, що підтверджується повідомленням Носівської міської ради Чернігівської області № 19-11/459 від 21 лютого 2020 року (а. с. 29). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а. с. 30-32). Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 05 грудня 2019 року становить 29634 грн. (а. с. 35-39). Ураховуючи вищевикладені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що за позивачем [PERSON] підлягає визнанню право власності на 1/6 частини спірного житлового будинку (у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів) та на 1/12 частини спірного житлового будинку (у порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] ), усього на 1/4 частини житлового будинку. У свою чергу за позивачем [PERSON] підлягає визнанню право власності на 1/6 частини спірного житлового будинку (у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів). А за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/6 частини спірного житлового будинку (у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів) та на 5/12 частини спірного житлового будинку (у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ), усього на 7/12 частини житлового будинку. Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved