overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У вересні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 04 вересня 2011 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому, актовий запис № 1592. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися у зв'язку із несумісністю характерів та різних поглядів на життя, виникнення постійних сварок, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні, суду пояснила, що сім»я збережена бути не може, оскільки подружні відносини фактично припинені та проживають окремо один від одного в різних містах. Шлюбні відносини припинені півроку тому, з цих підстав просить не надавати терміну для примирення та розірвати шлюб. Відповідач в судовому засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав. Просить не надавати терміну для примирення, оскільки шлюб розпався остаточно, і збережений бути не може. Суд, перевіривши матеріали справи доказами та доводи сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 вересня 2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому, актовий запис № 1592. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO].. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх півроку. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, постійних сварок, призводило до сварок. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть. За наведених обставин суд вважає, що збереження сім»ї є неможливим, тому суд не вбачає підстав для надання строку для примирення подружжю, і шлюб підлягає розірванню. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У вересні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 26 листопада 1999 року уклали шлюб, який зареєстрований Чорноострівською селищною радою Хмельницького району, актовий запис № 23. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок несумісності характерів та різних поглядів на шлюб, сварок та конфліктів, що призвели до припинення шлюбних відносин у лютому місяці 2014 року. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову. Суду пояснила, що у наданий судом термін для примирення сторони не вживали заходів до збереження сім»ї, наміру відновлювати подружні стосунки не мають. Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку, подав заяву про слухання справи за його відсутності. Суд, перевіривши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26 листопада 1999 року, який зареєстрований Чорноострівською селищною радою Хмельницького району, актовий запис № 23. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх з лютого місяця 2014 року. Подружні стосунки не склалися внаслідок несумісності характерів та різних поглядів на шлюб, сварок та конфліктів, що призвели до припинення шлюбних відносин. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства сторони не ведуть. В наданий судом термін сторони не вживали заходів до збереження сім»ї. Тому за наведених обставин шлюб підлягає розірванню. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У вересні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 26 лютого 2015 року померла її матір [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на спадкове майно, яке складається із 41/100 блок секції номер 42 по вулиці М. Трембовецької 53/1 у м. Хмельницькому. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, однак нотаріусом їй відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті матері у звязку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини обґрунтовує не обізнаністю з особливостями законодавства, помилкою та хворобами. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить визначити додатковий строк терміном у два місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Суду пояснила, що фактично користувалась майном матері, у звязку із хворобами, що підтверджується документально та помилкою у обчисленні цього строку просить продовжити строк для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо визначення додаткового терміну сестрі для прийняття спадщини після смерті їх матері. Він спадщини після смерті матері не приймав та на неї не претендує, інших спадкоємців за законом немає. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 26 лютого 2015 року померла матір позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON]С, що підтверджується копією свідоцтва про її народження та свідоцтвом про одруження. Позивач являється спадкоємцем майна [PERSON] першої черги за законом. Інший спадкоємець, син померлої, [PERSON] спадщини після смерті матері не приймав та на неї не претендує. Після смерті [PERSON] залишилось не успадкованим майно, яке складається із 41/100 блок секції номер 42 по вулиці М. Трембовецької 53/1 у м. Хмельницькому. Позивач спадщини після смерті [PERSON] у передбачений законом шестимісячний строк не приймала та згідно повідомлення приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу за № 104/01-16 від 05.102015 року спадкова справа щодо майна померлої [PERSON], яка померла 26 лютого 2015 року не заводилася, що підтверджується витягом із спадкового реєстру за №41609841. Суд визнає поважною причиною пропуск строку [PERSON] для прийняття нею спадщини, після смерті матері у звязку із частими хворобами та необізнаністю з особливостями законодавства. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, користується майном померлої. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачем в ході судового розгляду та не заперечується відповідачем, тому суд визнає причини пропуску строку поважними, і знаходить за необхідне продовжити цей строк для прийняття спадщини позивачеві терміном на два місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У вересні місяці 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 18 листопада 2003 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 1, 66 га отриманої на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0209236 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 26 грудня 1996 року. Позивачка є спадкоємницею [PERSON] за заповітом і має право на спадкування майна померлої, земельної ділянки. Просила суд визнати право власності на земельну ділянку за нею. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18 листопада 2003 року померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина земельна ділянка розміром 1,66 га на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0209236 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 26 грудня 1996 року. За заповітом, посвідченим секретарем виконкому Поставмуківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області 02 червня 1999 року, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON]. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [PERSON] має бажання прийняти спадщину, але через те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлою вона не має можливості успадкувати дану земельну ділянку. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на земельну ділянку за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У вересні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо утримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у не зареєстрованому шлюбі, від якого у них 05 червня 2009 року народилася донька, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1 000, 00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У вересні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дітей не виконує, добровільно допомогу не надає. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України, стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з з дня подачи позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. За згодою позичава суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 2007 року позивачка та відповідач перебували у шлюбі від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, відповідач працює, має дохід, свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини по (1/6 частини для кожної дитини) від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У вересні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, проте спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує, добровільно допомогу не надає. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України, стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня подачи позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутність, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що від спільного проживання сторін у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи матеріальний стан відповідача та можливість сплачувати аліменти, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини по (1/6 частини для кожної дитини) від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У вересні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання свого сина відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 07 вересня 2009 року народився син, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У вересні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], на період навчання. Позивач зазначає, що від подружнього життя з відповідачем, у них [INFO] народився син, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, відповідач проживає окремо від дитини, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу не надає, про розвиток дитини не піклується, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Зважаючи на викладене вище, позивач просить на підставі ст.ст.199-200 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої дитини на період навчання аліменти в розмірі 800,0 грн., щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення дитиною навчання. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. За згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що під час подружнього життя у позивача та відповідача народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки, [PERSON] є студентом V курсу денного відділення державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет». Відповідач проживає окремо від дитини, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на навчання не надає. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід стягнути аліменти на період навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн., щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення дитиною навчання.

Outcome: approved