Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У грудні 2016 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700 грн., на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. До початку слухання справи позивач подала заяву, в якій наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх та розглядати позов у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився, та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, в якій він вказав, що згоден з позовними вимогами у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04.07.2015 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, що підтверджує Свідоцтво про одруження, серії [NUMBER], що видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис за № 653 від 04 липня 2015 року. Мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], який народився [INFO] у м. Запоріжжі, Запорізької області, що підтверджує Свідоцтво про народження серії [NUMBER], що видане відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського районного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис за № 65 від 11.09.2015 року. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача на теперішній час. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Однак, встановлено, що відповідач проживає окремо від дитини та не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу позивачу на утримання цієї дитини. Відповідач має можливість надавити матеріальну допомогу на дитину, що підтверджується тим, що він позов визнав. Відповідно до загальних норм права ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у розмірі твердої грошової суми в розмірі 700,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Суд знаходить даний розмір аліментів на дитину обґрунтованим, оскільки згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 03.12.2015 року. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісяця у розмірі 700 грн., на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову (03.12.2015 року) і до досягнення дитиною повноліття. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору 275,60 грн. при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved