Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] (далі «Позивач») звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «Інтер-ГТВ» (далі «Відповідач») про стягнення\~ середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив наступне. Відповідно до [PERSON] №210-к від 19.07.2018 року Позивач була звільнена з посади начальника технічного бюро відповідно до ст.38КЗпП України, за власним бажанням. Позивач просила стягнути з Відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку з 19.07.2018 року по 26.12.2018 рік в розмірі 33 468,72 грн. без відрахування із зазначеної суми відповідних платежів до бюджету. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. В судове засідання Позивач не зявилась, надала суду клопотання про розгляд справи без її присутності, позов підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала\~ (а.с.20). Представник відповідача -\~ ТОВ «Інтер-ГТВ» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.19). Згідно зі ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.\~\~\~ В звязку з тим, що сторони не\~ зявилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд обєктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач [PERSON] № 210-к від 19.07.2018 року була звільнена з\~ посади начальника технічного бюро відповідно до ст.38КЗпП України, за власним бажанням ( а.с.5). Відповідно до довідки №24/836 від 25.07.2018 року, виданої ТОВ «ІНТЕР ГТВ», станом на 25.07.2018 року заборгованість з виплати заробітної плати становить 37 813,17 грн. яка складається з: заробітної плати за лютий 2018 року -\~ 3 179,93 грн., за березень 2018 року - 4 053,48 грн., за квітень 2018 року - 3 805,64 грн., за травень 2018 року 2 708,95 грн., за червень 2018 року 2 455,38 грн.,\~ та заробітної плати та матеріальної допомоги за липень 2018 року 21 609,79 грн. (а.с. 6). Відповідно до довідки №24/2068 від 19.12.2018 року, виданої ТОВ «ІНТЕР ГТВ», середньо - денний заробіток за два попередні місяці перед звільненням Позивача, складає 37 грн. 69 коп. (ас.7). Таким чином, враховуючи, що відповідачем не було виплачено позивачу всі належні грошові суми, а саме: середній заробіток за період затримки розрахунку з 19.07.2018 року по 26.12.2018 рік в розмірі 33 468,72 грн., суд приходить до висновку, про стягнення з Відповідача на користь Позивача нарахованих, але невиплачених сум заробітної плати в розмірі 33 468,72 грн. Відповідно до ч.1 ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Судом встановлено, що після звільнення з роботи повний розрахунок з позивачем не було проведено та ТОВ «Інтер-ГТВ» надало письмове підтвердження про нараховані суми, належні працівникові при звільненні. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Згідно з висновками Верховного Суду України, викладених в постановах за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої ст.355 ЦПК України, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення (коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок), суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно п.п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 (зі змінами та доповненнями), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи,провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбаченихчинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна платавизначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на числовідпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги,вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Позивач просила суд стягнути з Відповідача на її користь суму коштів в розмірі 33 468,72 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 19.07.2018 року по 26.12.2018 року. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved