Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 1996 року на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідач по справі є його онуком, сином його сина, [PERSON] від першого шлюбу. Син позивача розірвав шлюб з матір`ю відповідача, коли йому було 11 років, онук залишився проживати разом з колишньою дружиною. В 2009 році онук позивача, відповідач [PERSON] звернувся до позивача з проханням жити з позивачем, оскільки він не міг проживати з матір`ю, яка повторно уклала шлюб з чоловіком, з яким у відповідача склалися неприязнені відносини. Позивач погодився на цю пропозицію і 30.07.2009 рок відповідач був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Відповідач в квартирі мешкав до листопада 2018 року, а потім заявив, що більше в квартирі він мешкати не буде, оскільки відповідач закінчив інститут і влаштувався на роботу, повністю з квартири забрав приналежні йому речі. Ні позивачу, ні своєму батькові відповідач не назвав адреси, де буде мешкати, перестав з ними спілкуватися, хоч неодноразово намагалися це зробити. З листопада 2018 року відповідач в квартирі не проживає, речей йому належних в квартирі [ADDRESS] немає, жодних засобів зв`язку позивач з відповідачами не має. Протягом двох років [PERSON] в квартиру не приходив, не цікавився життям позивача, будь-яких витрат по утримання квартири не несе, платежі за комунальні послуги не сплачує. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу [PERSON] позивачем [PERSON] не вчиняється. Відповідач [PERSON] добровільно покинув квартиру, із своїх особистих міркувань та не користуються жилим приміщенням понад 2 років. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] добровільно не скасовує реєстрацію свого місця мешкання, позивач позбавлений права вільно розпоряджатись та користуватись своїм нерухомим майном. Також, у зв`язку з реєстрацією місця мешкання відповідача в квартирі, яка належить на праві власності позивачу, позивач не може отримати субсидію, позивач є пенсіонером та не має можливості сплачувати комунальні послуги в повному обсязі. Просив суд: усунути [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2020 року, головуючим суддею у справі було визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 07.10.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з наведених в позові підстав. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до заяви, яка надійшла до суду 29.10.2020 року, просили суд розглядати справу без участі представника третьої особи та ухвалити рішення суду згідно з матеріалами справи та відповідно до чинного законодавства. Суд, заслухавши представника позивача, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 30.03.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якушевою Г.С. за №2393, [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в КП ДМБТІ 26 листопада 1996 року та записано в реєстрову в реєстрову книгу за №278П-81. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 8120 від 02 вересня 2020 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , уповноважений власник; [PERSON] , [INFO] онук, зареєстрований з 30.07.2009 року. Відповідно до довідки ОСББ «Донецьке шосе-121» від 03.09.2020 року, складеної та завіреного головою правління [PERSON] , [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з листопада 2018 року, що підтверджено сусідами: [PERSON] , [PERSON] . Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.\~321\~ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб в розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Водночас за правилом ч. 2 ст. 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання з листопада 2018 року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] у судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] , батько відповідача, який вказав, що його син добровільно залишив квартиру, забравши свої речі. З того часу син не телефонує, місцезнаходження його не відомо, жодних контактів не має. Реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає позивачу оформити субсидію. Реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачу на праві власності, не дозволяє позивачу належним чином користуватися власністю, позивач вимушений сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі, не може отримати субсидію, оскільки в квартирі зареєстрований відповідач, який є працездатного віку. Виходячи із вищевикладеного, та беручи до уваги, що відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі, але фактично не користуються нею протягом двох років, без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання його таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved