Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору №ZPВ0RХ56911274 від 18.08.2006 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 1724,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В порушення умов договору відповідач зобов'яання за кредитним договором належним чином не виконав та станом на 26.09.2013 року має заборгованість в сумі 29995,84 грн., яка складається з наступного: 1724,80 грн. - заборгованість за кредитом; 10166,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 345,60 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 15854,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язнь за договором; а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банків сих послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1404,56 грн. - штраф (процентна складова).Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Представник позивача до суду не з'явився, направив до суду письмову заяву від 26.02.2014 року, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи повідомлялася за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду з довідкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про слухання справи, тому суд відповідно до положень ст..ст.169, 224 -226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за згодою представника позивача. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 18 серпня 2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON]. строковий кредит в сумі 1724,75 грн. строком на 12 місяців по 17.08.2007 року за умови сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 28,80 грн. та єдиноразової винагороди в розмірі 156,80 грн. Договір складався із Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт). Відповідач зобов'язалася погашати кредит щомісячно шляхом надання щомісячного платежу для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії. Позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), тарифами банку, що підтверджується його підписом на заяві про видачу кредиту. Для виконання зобов'язань Банк відкриває позичальнику рахунок [NUMBER], що підтверджується копією заяви позичальника від 18.08.2006 року. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У заяві позичальника №ZPВ0RХ56911274 позичальник зазначив про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» складають договір, укладений між ним та Банком Згідно з Заявою позичальника, погашення кредиту здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця, позичальник повинен сплатити Банку щомісячний платіж у сумі 182,18 грн., для погашення заборгованості за кредитом, який складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно умов. Згідно з п.5.1 Умов у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. Пунктом 5.4 Умов передбачено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 5,1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником. Отже, згідно із умовами підписаної позичальником Заяви на поточні платежі за кредитом нараховуються відсотки у розмірі 1,0 % на місяць Відповідно до п.5.3 Умов, при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. і 5 % від суми заборгованості. Банк, посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконував збов'язання щодо сплати визначеного договором щомісячного платежу, нарахував заборгованість за договором кредиту станом 26.09.2013 року в розмірі 29995,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1724,80 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10166,86 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 345,60 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язнь за договором в сумі 15854,02 грн., а також штрафів відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банків сих послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1404,56 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п.5.5. Умов сторони визначилися, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки -пені, штрафів встановлений сторонами тривалістю 5 років. Частинами 3,4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи надані позивачем докази по справі та відсутність заяви позичальника про застосування позовної давності, суд вважає обґрунтованими і доведеними підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості по тілу кредиту в сумі 1724,80 грн., відсотків в сумі 10166,86 грн., комісії 345,60 грн., а також штрафів: 500 грн. (фіксована частина) та 1404,56 грн. ( 5% складова від суми заборгованості), нарахованих згідно укладеного договору. Втім, як видно з наданого позивачем розрахунку заборгованості, Банком відповідно до п.п.5.1, 5.4 Умов, починаючи з 20.10.2006 року по 31.08.2009 року нараховано пеню зі ставки 0,15%, а після чого ще додатково по 26.09.2013 року пеню зі ставки 0,02%., а всього на загальну суму 15854,02 грн. Дослідивши надану до суду редакцію Умов, суд встановив, що пунктом 5.5 термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки -пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю в 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Втім ч.2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність, яку сторони не вправі збільшити за домовленістю, а саме: про стягнення неустойки (штрафу пені) застосовується позовна давність в один рік. Як видно з розрахунку заборгованості, позивач нарахував пеню за три роки, починаючи з жовтня 2006 року по серпень 2009 року зі ставки пені 0,15%. Крім цього, є незрозумілим для суду взагалі, на підставі якого пункту кредитного договору позивачем додатково, з вересня 2009 року по 26.09.2013 року нараховувалася пеня зі ставки 0,02%, як вбачається з розрахунку, оскільки така ставка та період нарахування пені взагалі відсутня в Умовах та щодо неї немає обґрунтування в самій позовній заяві, тому, на переконання суду її нарахування є безпідставним. Враховуючи положення ч.2 ст.258 ЦК України, пеня підлягає стягненню в розмірі, розрахованої лише за один рік, що передував зверненню позивача з позовом до суду, починаючи нарахування з 18.10.2012 року, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду лише 18.10.2013 року, однак відповідно до п.5.4 Умов нарахування пені здійснюється лише протягом трьох років, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане позичальником. Втім позивач з позовними вимогами про стягнення нарахованої пені звернувся до суду з пропуском встановленого законодавством річного строку, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, як і пеня зі ставки 0,02%, нарахована в межах одного року перед зверненням до суду, оскільки її нарахування не передбачене кредитним договором. Враховуючи встановлені обставини по справі та надані докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково на загальну суму 14141,82 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1724,80 грн., заборгованості за відсотками в сумі 10166,86 грн., заборгованості по комісії в сумі 345,60 грн., 500,00 грн. штраф (фіксована частина), штраф в сумі 1404,56 грн. (процентна складова). В частині позову щодо стягнення пені слід відмовити. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджується пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 140,98 грн., що є сумою, пропорційною до розміру задоволених позовних вимог (27,5%).

Outcome: partial