Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві позивач вказав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Чортківського районного суду від 29 червня 2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу ухвалення вказаного рішення змінився сімейний стан позивача, 10 вересня 2013 року він зареєстрував інший шлюб. Від даного шлюбу [PERSON] має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім того, 7 жовтня 2013 року [PERSON] було звільнено з роботи охоронника у Товстенському бурякопункті ТОВ «Чортківський цукровий завод», тому його матеріальний стан значно погіршився. На даний час він не працює, стабільного заробітку немає. З урахуванням зазначених обставин позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього, встановивши тверду суму в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позову не визнає, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що рішенням Чортківського районного суду від 29 червня 2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 2 червня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У випадках, передбачених ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 Сімейного кодексу України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція викладена в постанові судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року, а відповідно до вимог ч. 2 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Судом встановлено, що з часу стягнення аліментів у позивача змінився сімейний і матеріальний стан. Так, 10 вересня 2013 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Заліщицького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 59. Від даного шлюбу у позивача народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Довідкою № 1036, виданою Свидівською сільською радою Чортківського району 06.12.2016 року підтверджується, що до складу сімї [PERSON] входять: дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. З трудової книжки АХ № 587683 вбачається, що [PERSON] з 10.06.2013 року по 07.10.2013 року працював охоронником ТОВ «Чортківський цукровий завод» на Товстенському бурякопункті, звільнений в звязку з закінченням строку договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України. У відповідності з розрахунком про розмір заборгованості по виплаті аліментів станом на 01.01.2017 року [PERSON] нараховано 38 867,86 гривень, сплачено 27\~553,98 гривень, заборгованість станом на вказану дату становить 11 313,88 гривень. Таким чином, цими документами підтверджується зміна сімейного та матеріального стану позивача, оскільки на даний час він не працює, не має стабільного доходу, має на утриманні двох дітей, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України є підставою зміни розміру аліментів і така зміна відповідно до вищенаведеної правової позиції Верховного Суду України може полягати в зміні способу їх присудження, тобто, в даному випадку стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає , що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, зважаючи на вимоги ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо меж заявлених позовних вимог, враховуючи сімейний та матеріальний стан платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1/4 частини від його заробітку на 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати суд покладає на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Outcome: approved