Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У грудні 2013 року позивач приватне акціонерне товариство «Український Страховий Дім» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків у порядку регресу та позовних вимогах просив стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Український Страховий Дім» у порядку регресу відшкодування завданих збитків у розмірі 7 290,96 грн. та судові витрати пов'язані з розглядом справи. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена за місцем реєстрації, причини не явки суду не відомі, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. 30 березня 2010 року між [PERSON] (надалі - Страхувальник) та приватним акціонерним товариством «Український Страховий Дім» (надалі - Позивач) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів НТ-10 № 0632 Кв 0202, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов'язані із володінням, розпорядженням транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.р.н. [NUMBER] (надалі - Застраховий автомобіль). 15 жовтня 2010 року Страхувальник звернувся до Позивача із повідомленням про настання страхового випадку, а саме пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.10.2010 р. Київська обл., с. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 6/3 за участю Застраховоного автомобіля та мопеда Dafiant під керуванням [PERSON]. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п. 5.1.1. договору страхування пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належить до страхових випадків. Позивачем визнано зазначену подію страховим випадком. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Отже, у Позивача, як власника Застрахованого автомобіля виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданого збитку як до особи, яка порушила Правила дорожнього руху та безпосередньо винної в дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до звіту з оцінки розміру збитків № 6418 від 18.11.2010 р. вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля складає 7 290,96 грн.(а.с. 21-36). Згідно п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у Позивача виникло право вимоги до Відповідача щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат, що складає 7 290,96 грн. Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, дослідивши всі обставини справи, приходить що висновку, що позивачем доведено належними доказами обставини, викладені ним в позовній заяві. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в розмірі 229,40 грн. (а.с. 46).

Outcome: approved