Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути зі страхової компанії «Глобус» на свою користь різницю між сплаченим страховим відшкодуванням та фактичною вартістю відновлювального ремонту його автомобіля в розмірі 12 463,06 грн., а також моральну шкоду в сумі 1 000 грн. та всі понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що в результаті ДТП, яка мала місце 31.03.2014 року, був пошкоджений його автомобіль «ДЕО [PERSON]». Згідно розрахунку суми страхового відшкодування йому страхової компанією 19 серпня 2014 року було виплачено 11 269,74 грн., а 08 грудня 2014 року перераховано ще 2 355,95 грн. сума ПДВ, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування СК «Глобус». Проте ця сума не покрила фактичні витрати позивача на відновлення автомобіля, оскільки він витратив на його ремонт 26 088,75 грн. Таким чином, різниця між сплаченим страховим відшкодуванням та фактичною вартістю ремонту становить 12 463,06 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Крім того [PERSON] просив стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду в сумі 1 000 грн., оскільки в наслідок неправомірних дій страхової компанії «Глобус» ним було втрачено значну частину робочого та вільного часу, спричинило душевні хвилювання, так через постійні звернення до відповідача та телефонні переговори, він став дратівливим, менше часу проводив з рідними та близькими, що вплинуло на його родинні стосунки В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві, просив суд повністю задовольнити його позовні вимоги, а також стягнути на його користь судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243,60 грн. та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1 500 грн., проти винесення заочного рішення не заперечував. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи двічі повідомлений належним чином. Представник відповідача страхової компанії «Глобус», в судове засідання не з*явився, проте, надав до суду письмові пояснення по суті справи, в яких проти задоволення позовних вимог заперечував, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на те, що порядок та умови виплати стразового відшкодування по договорах обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначені ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року. А тому, з метою забезпечення виконання своїх страхових зобов`язань, представник СК «Глобус», у присутності [PERSON] провів огляд пошкодженого автомобілю, в підтвердження чого складено акт огляду транспортного засобу від 31.03.2014 року. На підставі зазначеного акту відповідальним працівником складено акт розрахунку матеріальної шкоди № 513/14 від 15.04.2014 року з калькуляцією № 513/14 від 05.05.2014 року, згідно з якими вартість матеріальної шкоди об`єкта розрахунку «ДЕО [PERSON]», держномер ВТ 2628 АВ, без урахування ПДВ становить 11779,74 грн., а з урахуванням ПДВ 14135,69 грн. Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоду, життю, здоров`ю, майну третьої особи, при цьому оцінка розміру шкоди проводиться в порядку, передбаченому ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 року. Таким чином, відповідач вважає, що для цілей страхового відшкодування не можуть бути використані товарні чеки чи акт виконаних робіт, оскільки ці документи не є оцінкою майна. Крім того, в товарних чеках та акті виконаних робіт, при визначенні вартості вказаних деталей не врахований фізичний знос автомобіля, оскільки, відповідно до вимог закону, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Також у своїх запереченнях на позов представник відповідача посилається на те, що з врахуванням того, що згідно заяви отримувача страхового відшкодування по спірній страховій справі, безпосереднім одержувачем відшкодування є сам заявник (фізична особа), то розрахунковий розмір матеріального збитку виплачується без ПДВ, у відповідності до абзацу 2 п.36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особу (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Вказана сума ПДВ була донарахована по пред`явлені позивачем акту виконаних робіт. Таким чином, страховою компанією виплачена належна сума страхового відшкодування, яка становить 14 135,69 грн., що підтверджує сам позивач. Окрім того, в товарних чеках, на які посилається позивач, містяться для заміни деталі, які не вказані в акті огляду пошкодженого транспортного засобу, тобто вони не є пошкодженими, та про які позивач письмово не повідомляв, а ціна капоту, правого крила, корпусу фільтра та тосолу є завищеними порівняно з дилерськими цінами. При цьому, для розрахунку розміру збитків для цілей страхового відшкодування, відповідно до вимог закону, мають братися відомості про знос деталей та автомобіля, але позивачем, в порушення цих вимог, коефіцієнт зносу не врахований. Стосовно задоволення позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, представник відповідача також заперечував, посилаючись на те, що страховиком відшкодовується моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, при цьому відшкодування моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу законом не передбачено. Окрім того, оцінка моральної шкоди є суб`єктивною та надуманою позивачем, оскільки жодним належним чином не доведена. На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відповідач просив відмовити в повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що власником автомобіля марки «ДЕО [PERSON]», держномер ВТ 2628 АВ є [PERSON]. Позивач [PERSON] керує вказаним автомобілем на підставі довіреності від 12.03.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 12). 31.03.2014 року, о 15,50 год., в м.Нова Каховка, [PERSON] (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог) керував автомобілем «Фіат», державний номер [NUMBER] та при повороті ліворуч не надав превагу в русі автомобілю ДЕО, державний номер [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 28.04.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному штрафу. В результаті дорожньо-транспортної пригоду автомобіль [NUMBER], який належить йому на праві генеральної довіреності від 12.03.2008 року, отримав механічні ушкодження, що підтверджується протоколом огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу (а.с.16), складеним інспектором ВДАІ. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним 14 липня 2014 року зі страховою компанією «Глобус», що посвідчується полісом серія АС № 3200746, строком дії з 10 год. 15.07.2013 року до 14.07.2014 року включно, п.4 якого передбачає ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000 грн. (а.с.22). У зв`язку з настанням страхового випадку, у травні 2014 року позивач звернувся до СК «Глобус» з заявою про виплату йому страхового відшкодування, на підставі якої страховиком відкрито страхову справу № 892/14, з її матеріалів вбачається, що СК «Глобус» по розгляду страхових випадків прийнято рішення та здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 11269,74 грн., та 2355,95 грн., згідно поліса № АС/3200746, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 31.03.2014 року. При цьому, розрахунок виплати провадився відповідно до акту розрахунку матеріальної шкоди № 513/14 від 15.04.2014 року, згідно до п.4 розділу якого вартість матеріальної шкоди об`єкта розрахунку «DAEWOO LANOS», державний номер [NUMBER] без урахування ПДВ складає 11 779,74 грн., а з урахуванням ПДВ 14 135,69 грн., з яких сума ПДВ складає 2 355,95 грн. (а.с. 134, 134 зворот). Отримання цієї суми позивачем не оспорюється. Проте, як вбачається з висновку, проведеної в ході судового розгляду справи, судової автотоварознавчої експертизи, вартість матеріального збитку автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номер [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.03.2014 року, у дійсності, складає 27 090,65 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, внаслідок його пошкодження в результаті ДТП, на момент проведення фактичного відновлювального ремонту, складає 31 313 ,29 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з СК «Глобус» на його користь різниці між сплаченим страховим відшкодуванням та фактичною вартістю відновлювального ремонту в сумі 12 463 грн. 06 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки, ухвалюючи рішення, суд керується наступними нормами закону. Так, відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною першою статті 25 вказаного закону передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування провадиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (аналогічна норма передбачена також статтею 990 ЦК України). При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що в товарних чеках, на які посилається позивач містяться для заміни деталі, які не вказані в акті огляду пошкодженого транспортного засобу (протитуманні фари, кронштейн переднього бамперу, подушок двигуна, бачка омивача, прокладок випускної системи, радіатора та трубок кондиціонеру, труби випускної, ременя, швіка генератора, захисту двигуна, дифузору радіатора кондиціонеру), а тому ї не є пошкодженими, а ціна капоту, правого крила, корпусу фільтра та тосолу є завищеними порівняно з дилерськими цінами, оскільки вони повністю спростовуються висновками автотоварознавчої експертизи, проведеної на підставі ухвали суду від 11.03.2015 року та якою встановлено реальні пошкодження автомобіля позивача та визначено фактично заподіяні йому матеріальні збитки. Вирішуючи питання про відмову у задоволенні вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди, суд керується наступними нормами закону. Відповідно до п.23.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком відшкодовується моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа, зазнав у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, при цьому відшкодування моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу вказаний закон не передбачає. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами справи підтверджуються витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. та витрати по оплаті проведеної у справі експертизи 1 500 грн., які підлягають стягненню з відповідача на його користь на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial