Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У вересні 2020 року позивач подав позов до відповідача, яким просив суд стягнути з відповідача, в порядку регресу, матеріальну шкоду, яка виникла як непокриті витрати на виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 11377,81 грн., витрат на оплату судового збору 2102,00 грн. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд призначений у спрощеному позовному провадженні. 27.05.2021 року до суду надійшла заява представника позивача № 710 УН від 24.05.2021 року про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримані в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач сповіщався судом про відкриття спрощеного провадження за місцем реєстрації за адресою реєстрації не проживає (поштове повідомлення 6750000680940). Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.06.2021 року постановлено розгляд справи проводити у заочному порядку за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку: 27.06.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», код ЄДРПОУ 20033533, юридична адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) укладено Договір страхування № 833001/4610/0002714 щодо страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема автомобіля TOYOTA RAV4, державний номерний знак [NUMBER] , з терміном дії договору з 22.07.2018 року по 21.07.2019 року включно. 12.03.2019 року приблизно о 18.40 год., водій [PERSON] , керуючи автомобілем PEUGEOT 301, державний номерний знак [NUMBER] по вул. Семена Палія, буд № 139 у місті Одесі скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA RAV4, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.04.2019 року № 523/4792/19 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та стягнуто з неї 340 грн. штрафу. Цивільно правова відповідальність водія автомобіля PEUGEOT 301, державний номерний знак [NUMBER] на момент події була застрахована відповідно до полісу № АМ6875192 ПАТ СК УСГ. Згідно страхового акту № 00293518 від 14.03.2019 року сума страхового відшкодування страхувателю (володільцю автомобіля TOYOTA RAV4, державний номерний знак [NUMBER] ) склала 48834,03 грн. Платіжним дорученням № 076472 від 18.03.2019 року ПрАТ СК УНІКА перерахувало на користь [PERSON] 48834,03 грн. Враховуючи те, що відповідно до висновку від 13.03.2019 року ПрАТ СК УНІКА збитки в частині врахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 11377,81 грн. не покрилися, та відповідачем не сплачені добровільно, позивач просить стягнути ці збитки з відповідача. Таким чином суд встановив, що предметом спору по даній справі є виплата відшкодування за договором майнового страхування в порядку регресу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку: Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.\~1166,\~1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Отже, виходячи із суті такого страхування, Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. У ч. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третіх осіб. Судом встановлено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди діяв поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ6875192 ПАТ СК УСГ, укладений між власником автомобіля PEUGEOT\~301,\~державний номерний\~знак [NUMBER] та ПАТ СК УСГ. За вищевказаним полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, про що також вказано і в\~ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Даним полісом, був забезпечений транспортний засіб PEUGEOT\~301,\~державний номерний\~знак [NUMBER] та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000 грн. Відповідно до роз`яснень п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п. 13.1\~ст. 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв`язку із цим при пред`явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому\~ст. 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові про завдання шкоди у відповідному розмірі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до винуватця [PERSON] з вимогою про відшкодування страхової виплати. Судом встановлено, що позивач не надав обґрунтованих доказів звернення до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ», якою було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] , з вимогою про відшкодування збитків в частині врахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 11377,81 грн., також доказів не містять і матеріали справи. Статтею 1194 ЦК України, передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.1\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Статтею 29 даного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Статтею 979 ЦК України\~зазначено, що за договором страхування, одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1\~ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Аналізуючи вищевикладені обставини, та в зв`язку із тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована Страховою компанією «УСГ», а страхової суми у розмірі 50000,00 грн. цілком достатньо для відшкодування збитків ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», суд прийшов до висновку, що й збитки в частині врахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 11377,81 грн. повинна бути сплачена на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» саме Страховою компанією «УСГ». Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» є необґрунтованими, такими, що не підтверджуються доказами та не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог. Частиною 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: dismissed