Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

У грудні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON], який обґрунтовує тим, що 16.08.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у розмірі 21 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 умов та Правил надання банківських послуг. Власник картрахунку зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7 договору. Однак відповідач належним чином умов договору не виконувала, внаслідок чого станом на 17.10.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 15 491,92 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 1 529,06 грн., заборгованості за процентами в сумі 3 541,69 грн., 9 445,36 грн. заборгованості з пені та штрафи згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 250 грн. фіксована частина та 725,81 грн. процентна складова. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника, заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявленого позову не визнала та суду пояснила, що нею не заперечується отримання кредиту в сумі 21 600 грн. та підписання заяви, проте вона не була ознайомлена у Умовами та Правилами надання банківських послуг, їх не отримувала та не підписувала. Факт отримання платіжної картки та користування кредитними коштами не заперечує. Крім того, позивач пропустив строк звернення до суду, тому вважає, що строк вимоги за кредитом минув, що є підставою для відмови у позові. Позивач змінив процентну ставку в односторонньому порядку, що є неприпустимим. Посилається на те, що умови договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою в розумінні цього закону є нікчемною. Перевіривши доводи представника позивача, викладені в позовній заяві, заперечення відповідача та матеріали справи доказами, вважає, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що 24 липня 2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у розмірі 21 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Пунктами 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6. Умов передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди, а при порушенні позичальником стоків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання)(п. 2.1.1.12.2 Умов). В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму Кредиту, Сторони узгодили про збільшення розміру Кредиту на розмір боргових зобов'язань за Кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Узгоджена Сторонами умова про збільшення розміру Кредиту є чинною доти, поки строк прострочення за будь-якою заборгованістю за Кредитом не перевищує 90 днів. У разі виникнення прострочених зобов'язань за Кредитом, Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. (п. 2.1.1.12.2.1). У разі виникнення прострочених зобов'язань із терміном прострочки понад 90 днів, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірах, зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування Кредитом Клієнт не сплачує. (п. 2.1.1.12.2.2.) Термін внесення Мінімального обов'язкового платежу по Кредиту (далі - «Платіж»), а також овердрафту - до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно Тарифу від суми поточних боргових зобов'язань. Платіж включає відсотки за користування Кредитом, передбачені Тарифом, частину заборгованості по тілу кредиту, штраф, згідно цих Умов. Термін повернення Овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення Овердрафту; Термін погашення відсотків по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 1-го числа. (п. 2.1.1.12.4.) Відповіждно до пункту 2.1.1.12.2 за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01 % від суми операцій за рахунок кредиту, в разі непогашення клієнтом боргових зобов»язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі. Зазначеному в тарифах, що діють на на дату нарахування. В разі, якщо в дату нарахування згідно цих умов, , клієнт викорисав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов»язаньза кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно статті 212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за кредитом є більшою, ніж 90 днів вся загальна заборгованість за кредитом є простроченою. Пунктом 2,1.1.12.2.1 договору встановлено, що клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Позичальник власноручно підписала 24.07.2008 року довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна». Посилання відповідача [PERSON] на те, що банк безпідставно підвищував процентну ставку без її згоди, чим порушив її права як споживача спростовується умовами та Правилами надання банківських послуг, зокрема пунктом 5.3, 6,3 та 6.4. Зокрема пунктом 6.4 передбачено, що клієнт зобов»язаний у разі незгоди із змінами умов та правил надати банку письмову заяву ро розірвання договору та погасти заборгованість. Таких дій відповідач не вчинила, крім того 19.06.2015 року відповідачу була перевипущена кредитна картка з відсотковою ставкою 42 % річних. Із розрахунку заборгованості вбачається, що Нестерук О,А. здійснювала погашення заборгованості за кредитом, починаючи з листопада 2015 року до жовтня 2017 року. Користувалась постійно кредитом та не висувала заперечень щодо умов кредитування. Відповідно до пункту 1.1.7.43 договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використанні послуг банку, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Так відповідно до розрахунку відповідач умов договору в повному обсязі не виконувала, і в строк визначений договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернула. У зв»язку з порушенням позичальником зобов»язань за кредитним договором розмір заборгованості станом на 17.10.2017 року згідно наданого позивачем розрахунку становить 15 491,92 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 1 529,06 грн., заборгованості за процентами в сумі 3 541,69 грн., 9445,36 грн. заборгованості з пені та штрафи згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 250 грн. фіксована частина та 725,81 грн. процентна складова. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед кредитором. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач допустив неналежне виконання зобовязань, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом на думку позивача в сумі 15 491,92 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 1529,06 грн., заборгованості за процентами в сумі 3541,69 грн., 9445,36 грн. заборгованості з пені та штрафи згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 250 грн. фіксована частина та 725,81 грн. процентна складова.. Разом з тим, при вирішенні спору суд враховує наступне. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно достатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Проаналізувавши зміст Умов надання банківських послуг та кредитування з використанням кредитної картки суд приходить до висновку, що умовами договору передбачене застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасну оплату послуг передбачених даним договором за кожен день прострочення. У той самий час сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому, суд вважає неприйнятною позицію позивача стосовно нарахування та стягнення пені за прострочене зобов»язання. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що примусовому стягненню з відповідача [PERSON] підлягає сума 6 046,56 грн. (Шість тисяч сорок шість грн. 56 коп.), з них 1 529,06 грн. заборгованості по кредиту, 3 541,69 грн. заборгованості за відсотками, штраф 250 грн. фіксована частина та 253, 53 грн. процентна складова. Пеня не входить до основного зобов'язання за кредитним договором, оскільки нарахована кредитором саме за невиконання основного зобов'язання, по своїй правовій природі є штрафною санкцією, на яку не може бути нараховано іншу штрафну санкцію у вигляді штрафу. Процентна складова штрафу має бути вирахувана від суми заборгованості по основному зобов'язанню, а саме, заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по відсотках, що складає 253,53грн.). При цьому слід відмовити позивачу в частині стягнення 9445,36 грн. пені (штраф за прострочку кредиту). Строк вимоги за кредитом не минув, оскільки останнє погашення за кредитом відповідач [PERSON] здійснила 10.03.2017 року, тому заява відповідача [PERSON] про застосування такого строку судом заснована бути не може. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Проте, суд не бере до уваги та оцінює критично посилання відповідача [PERSON] щодо не погодження з нею умов кредитування, зокрема сплати процентів за користування кредитом, пені та штрафів за неналежне виконання зобов»язань за кредитом. Означені обставини відповідача повністю спростовуються підписані нею власноручно умови кредитування отримання картки, базової місячної відсоткової ставки, розмір щомісячних платежів та строки їх внесення, розміру пені та штрафів за невиконання умов договору. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 6 046,56 грн. та судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в сумі 575,7 грн. пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial