Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

у вересні 2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд після уточнення позовних вимог стягнути з відповідача заборгованість зі сплати членських внесків у період з 01.09.2017 по 31.08.2020 у розмірі 4300 грн 00 коп. інфляційні втрати у розмірі 213 грн 53 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 184 грн 88 коп. за час прострочення до01.09.2020, а всього 4698 грн 41 коп., а також здійснити розподіл судових витрат між сторонами. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що відповідач є членом кооперативу з 2009 р. і користується гаражем № [NUMBER] , тому відповідно до п. 7.3.2. статуту кооперативу визначено розмір членських внесків виходячи з необхідних витрат на забезпечення поточної діяльності кооперативу згідно з кошторисом, затвердженим правлінням кооперативу, а п. 9.3.2. кооперативу надані повноваження на визначення розміру, форми та порядку сплати членських внесків, однак відповідач в порушення вимог статуту не здійснював оплату членських внесків за період з 01.01.2012 по 31.07.2020. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (а.с. 46). 03.11.2020 відповідач по справі подав до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 50, 51). Відповідачем по справі долучено до клопотання заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 55, 56). Крім цього відповідач подав до суду заперечення проти позовних вимог, в яких зазначив, що в грудні 1999 р. відповідач придбав гаражний бокс на який установчих документів не було, тому була оформлена розписка, а гаражні бокси примикали до сервісного центру фірми «Отіс» і не відносилися до ніякої структури управління, після чого у жовтні 2009 р. всі власники гаражних боксів по заява вступили до кооперативу «ГК «Верстат-7» та було видано розрахунково-платіжні книжки на підставі чого відповідачем було сплачено вступні та наперед кошти за експлуатаційні послуги готівкою голові кооперативу, однак позивачем не надано до суду підтверджуючих документів по яким встановлювалися членські внески у 2012-2020 роках, а внески за якими відповідачу нараховували суму боргу, не мають юридичної сили ба вони були прийняті з порушенням Статуту, тобто не на зборах членів кооперативу, а на засіданнях правління, при цьому послуги які увійшли у 2009 році до ГК «Станок-7» крім вивозу, оаз в пів року, контейнеру зі сміттям, не надавалися, відповідач неодноразово звертався до голови кооперативу щодо незрозумілого боргу, проте відповіді не надходило, окрім листів про борг, у 19.11.2018 відповідач написав заяву про реструктуризацію боргу, але вона була проігнорована, а в лютому 2019 гаражний бокс був заварений, а тому орендар відповідача не міг ним користуватися на підставі чого ним було понесено матеріальні збитки близько 25тис. грн, з приводу чого відповідач звернувся до управління поліції де було відкрито кримінальне провадження, крім цього відповідач наголосив, що він не відмовляється частково сплатити борг, але за послуги які надавалися, а саме по «вивезенню сміття», сплату податку на землю та часткові затрати на заробітну плату правління голови, керуючого та бухгалтера за три роки (вересень 2017 р - серпень 2020 р. у розмірі 4300 грн 00 коп., а з урахуванням інфляції 4513 грн 53 коп. (а.с. 57-60). 19.02.201 позивач по справі подав до суду відповідь на відзив (заперечення) в яких зазначив, що відповідач помилково вважає, що сплата членських внесків членами кооперативу залежить від того, надав чи не надав кооператив члену кооперативу кошторис витрат, також відповідач вважає, що кожний член кооперативу сплачує членські внески за якісь надані кооперативні послуги, оскільки останній не надає жодних послуг, також відповідач безпідставно стверджує, що встановлення членських внесків саме правлінням проходило з порушенням статуту, хоча п. 7.2. статуту кооперативу чітко зазначено, що розміри членських внесків встановлюються правлінням кооперативу, а тому всі заперечення відповідача позивачем не беруться од уваги, при цьому позивач погоджується із відповідачем, що позовні вимоги, які стосуються періоду січень 2012- серпень 2017 р. подані поза межами строку позовної давності, на підставі чого позивач зменшує розмір позовних вимог (а.с. 98). Позивач у судове засідання не з`явився, про слухання повідомлений належним чином, 30.03.2021 від неї надійшла заява в якій просила розглядати справу у її відсутності, а також зазначила, що позивач поніс певні судові витрати і звернеться до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відповідного розміру судових витрат (а.с. 108). Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 29.3.2021 від нього надійшла заява в якій просив відкласти розгляд справи на кінець квітня 2021 р. (а.с. 107). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2011 у справі «Жук проти України», яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11.09.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що Гаражно-будівельний кооператив «Верстат-7» утворений на підставі рішень Київської міської Ради народних депутатів №1361/4 від 04.11.1974 р та Виконкомі Радянської районної ради народних депутатів м. Києва №65 від 27-29 січня 1975 р. Державна реєстрація Гаражно-будівельного кооперативу «Верстат-7» змінена 05.07.1995 р. згідно запису в ЄДРЮОФОП та ГФ від 07.12.2006 (номер запису 1 072 120 0000 019110) (а.с. 4-12). Рішення зборів уповноважених членів кооперативу від 17.09.2017 протокол №1/17 ГБК «Верстат-7» перейменований у ОК «Верстат-7» (а.с. [PERSON] є членом кооперативу з 2009 р. та користується гаражем № [NUMBER] (а.с. Відповідно до п. 7.1 Статуту членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який щомісячно сплачується членом Кооперативу для забезпечення поточної діяльності Кооперативу. Пунктом 7.3.2. визначено розмір членських внесків визначається виходячи з необхідних витрат на забезпечення поточної діяльності Кооперативу згідно з кошторисом, затвердженим Правлінням Кооперативу (а.с. 15). Пунктом 9.3.2. Статуту Кооперативу правління надані повноваження на визначення розміру, форми та порядку сплати членських внесків (а.с. 17). Відповідно п. 8.5 до Положення про членство в Кооперативі визначено, що членські внески вносяться не пізніше десятого числа кожного наступного за місяцем, за який вносяться внески. Пунктом 8.7 визначено, що відповідальність за невиконання, неповне виконання чи не своєчасне виконання грошового зобов`язання несе винна сторона такого грошового зобов`язання відповідно до чинного законодавства України (а.с. 20-33). Так, згідно розрахунку суми грошової заборгованості члена кооперативу [PERSON] за членськими внесками, інфляційного збільшення та 3% річних станом на 01.09.2020 складає у період з вересня 2017 р. по серпень 2020 включно 4300 грн 00 коп., а також станом на 01.09.2020 інфляційне збільшення заборгованості складає 213 грн 53 коп. та 3 % річних у розмірі 184 грн 88 коп., що загалом становить 4698 грн 41 коп. (а.с. 100). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати членських внесків, якому кореспондує право вимоги позивача вимагати сплату грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно з п. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на ту обставину, що відповідач частково заперечує проти позовних вимог та не відмовляється сплатиа суму боргу в тому обсязі, який він зазначив у запереченнях, суд враховує ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved