Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 02 вересня 2000 року виконкомом Мошурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, актовий запис № 07. В обґрунтування позову зазначала, що вона з 02 вересня 2000 року перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років відносини між нею і відповідачем погіршилися, почали виникати сварки, які призвели до втрати почуттів любові та поваги один до одного. На даний час вони мають різні погляди на сімейне життя, спільне проживання та ведення подружжям спільного господарства. Подальше збереження шлюбу та примирення між ними є неможливими. Майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу дочка буде проживати із нею. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов визнає, проти розірвання шлюбу він не заперечує, просив розглянути справу у його відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 02 вересня 2000 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Мошурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, актовий запис № 07. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися не бажають. За змістом ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., який підлягає стягненню на її користь з відповідача згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved