Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У грудні 2013 року, [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнили та просили усунути їм перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном - квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] Стягнути з відповідачів солідарно на користь [PERSON] грошову суму в розмірі 91,52 грн за сплачені житлово-комунальні послуги по вивозу відходів за період з 01.06.2013 р. по 03.12.2013 р., зобов'язати відповідачів сплатити на користь ВАТ «Криворіжгаз» житлово-комунальні послуги по газопостачанню за вказаний період у сумі 161,20 грн. та стягнути з відповідачів солідарно на користь [PERSON] понесені нею судові витрати в сумі 787,20 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивачі вказали, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей - [PERSON] та [PERSON] У 2007 році, всіма членами сім'ї була приватизована квартира [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу, відповідачі - [PERSON] та [PERSON] з власної ініціативи виїхали з спірного помешкання. У травні 2013 року, за спільною згодою всіх власників помешкання, відповідачі продали [PERSON] належні їм на праві власності по 1/4 частки, усього 1/2 частка квартири [ADDRESS]. За час розгляду справи у суді відповідач [PERSON] у добровільному порядку знався з реєстраційного обліку, проте, відповідач [PERSON] з реєстраційного обліку знятись не бажає, чим чинить перешкоди позивачам. Окрім вказаного, реєстрація відповідача у спірному помешканні, перешкоджає власникам нерухомого майна вільно користуватись та розпоряджатись належним їм на праві власності майном, [PERSON] були понесені витрати на сплату комунальних послуг, у зв'язку з реєстрацією [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, при цьому вказав, що за час розгляду справи у суді добровільно знявся з реєстраційного обліку, погодився з вимогами щодо компенсації понесених [PERSON] витрат на сплату житлово-комунальних послуг в сумі 91,52 грн, в іншій частині вимоги не визнав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не згоден з позовними вимогами щодо стягнення витрат на правову допомогу та судового збору. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, направив письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення позивачів та відповідачів, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2014 року, частина позовних вимог [PERSON] та [PERSON] щодо усунення перешкод, шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] - залишена без розгляду по заяві позивачів. Згідно свідоцтва про право власності на житло № Ж1213 видане органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради 01 серпня 2007 року, а також Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 серпня 2007 року (а.с.8-9), [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], належало по 1/4 частині квартири [ADDRESS]. Відповідно до Договору купівлі-продажу 1/2 частки квартири (а.с. 12), укладений 29 травня 2013 року, [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила 1/2 частину спірної квартири. Договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 1046. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.05.2013 року, підтверджено факт реєстрації договору купівлі-продажу від 29.05.2013 року (а.с. 13). Зі змісту договору, а саме п. 7.1 вбачається, що продавці - відповідачі по справі, зобов'язуються знятися з реєстраційного обліку квартири, яка ними відчужена (а.с. 12). При цьому з пояснень сторін встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з моменту відчуження належних на праві власності відповідачам часток квартири а саме 29.05.2013 року та по час звернення позивачів до суду - 06.12.2013 рік, зобов'язання щодо зняття з реєстраційного обліку вказаними особами не виконано, що стало підставою звернення позивачів до суду. Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, ч. 1 ст. 317 цього Кодексу. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Крім цього, у судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, після відчудження частки квартири, наявність зареєстрованих осіб у квартирі призвело до нарахувань комунальних платежів, які сплачувала [PERSON] Так, згідно квитанцій доданих до матеріалів справи (а.с. 26-30), за період з 01.06.2013 року по 03.12.2013 року [PERSON] сплатила за відповідачів житлово-комунальні послуги по вивозу відходів на користь ТОВ «Екоспецтранс» у сумі 91,52 грн, що у судовому засіданні відповідачі не заперечували. Вимогами ст. 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині усунення перешкод у користуванні спірним майном, шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] та стягнення на користь [PERSON] сплачених комунальних послуг у сумі 91 грн 52 коп, підлягають задоволенню. При цьому, вимоги позивачів щодо зобов'язання відповідачів сплатити на користь ПАТ «Криворіжгаз» нараховану суму у розмірі 161 грн 20 коп задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Окрім вказаного, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідачів витрат понесених на сплату судового збору та на правову допомогу - підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial