Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON], яка померла [INFO] з 01 березня 2009 року, посилаючись на те, що вона проживала однією сім'єю з [PERSON] більше п'яти років, а саме з 01 березня 2009 року, була пов'язана з нею спільним побутом, ходила в магазин, купувала на двох необхідні товари, ліки. Вони разом готували їжу, обробляли город, реалізували надлишки урожаю та отримували додатковий дохід. Померла допомагала їй коштами із пенсії, оскільки на той час заявниця не працювала. Встановлення даного факту їй необхідно для отримання спадщини, яка відкрилась після померлої [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, проте направила заяву, в якій заявлені вимоги підтримали повністю, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Зацікавлена особа представник Ладижинської міської ради в судове засідання не з'явився, також направив заяву, в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив слухати справу в його відсутність. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Ладижин Вінницької області померла [PERSON], про свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] Ладижинським відділом РАЦС Вінницької області (а.с.7). Згідно відмітки у паспорті та записів домової книги [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8 10-15). Із довідки від 12.11.2014 року № 3652, виданої виконкомом Ладижинської міської ради Вінницької області вбачається, що заявниця [PERSON], 1967 року народження проводила похорони за власний рахунок своєї бабусі [PERSON] (а.с.9). Водночас, факт проживання заявника з [PERSON] однією сім'єю, наявність у них спільного побуту, підтверджується і наявними у матеріалах справи правовстановлюючими документами на ім?я померлої (а.с. 10-15). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю. Отже, юридичний факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом п'яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини. Разом із цим за змістом пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні справи про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім?ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки. Також, згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд доходить висновку про те, що дійсно [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON] понад 5 років до смерті останньої, тобто до часу відкриття спадщини. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім?єю доведені, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню На підставі викладеного та

Outcome: approved