Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У Віньковецький районний суд звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Зазначає, що вона є власником будинку [ADDRESS] . В цьому ж будинку зареєстрований відповідач, проте, в ньому не проживає та не з`являється. Відповідач не проживає у вказаному будинку з червня 2019 року. Незважаючи на непроживання тривалий час в будинку, відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні власністю. Він не сплачує комунальні послуги та орендної плати. Посилаючись на ст. 391, 405 ЦК України, позивач вимагає усунення перешкоди пов`язаної з реєстрацією відповідача в його будинку через визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою від 04.08.2020 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. У судовому засіданні 23.09.2020 року позивач підтримала висунуті нею позовні вимоги, просить їх задовольнити. Судове засідання 06.10.2020 року вона просила проводити без її участі, про що повідомила в заяві. Інші учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач, будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у визначений\~в ухвалі\~строк відзив\~суду не\~надав, у судове засідання двічі не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав, а тому відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Згідно довідки Пилипо-Олександрівської сільської ради № 290 від 22.06.2020 року встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає в будинку [ADDRESS] . Позивач є власником цього домоволодіння на підставі договору дарування ( а.с.5) серія ННН № 119987 від 18.07.2019 року. Права власника домоволодіння зареєстровані 18.07.2019 року в реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я [PERSON] . Сторони у справі є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано за рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12.08.2019 року. Із змісту акту обстеження домоволодіння за адресою в будинку [ADDRESS] позивача від 22.06.2020 року слідує, що [PERSON] , за вказаною адресою не проживає з червня 2019 року. Цю обставину підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Вони зазначили, що відповідач переїхав на проживання в інше місце, забравши свої речі і протягом року не живе з позивачкою. Згідно з положеннями частини 1\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За\~ст. 9 ЖК\~\~право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Право позивача порушується реєстрацією в його будинку іншої особи, яка не бажає добровільно знятись з реєстрації. Із аналізу доказів слідує, що відповідач втратив право на проживання із підстав ч.2ст. 405\~ЦК України\~ яка наголошує, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом Окрім цього, підставою втрати права на проживання є переїзд особи на постійне проживання в інший населений пункт (ст. 107 ч.2 ЖК України). В ній говориться, що у \~разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Із повідомлення позивачки та свідків, відповідач переїхав проживати до іншої особи в інший населений пункт, тому втратив право на проживання як колишній член сімї власника. Згідно ст. 316\~ЦК України\~право власності - це право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Позивач реалізовує право власності на домоволодіння. Вимога його про усунення перешкод, пов`язаних із реєстрацією сторонніх осіб в будинку підлягають задоволенню з підстав припису статті 391 ЦК України, яка вимагає усунути перешкоди у здійснені права користування будинком шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на проживання в житлі позивача, знявши його з реєстраційного обліку. Відповідач на час розгляду справи не проживає в будинку і не \~виявляє інтересу до житла з червня 2019 року, тому втратив право на користування ним. У зв`язку з зазначеним та відповідно до ст. 7 ч.2 п.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» [PERSON] підлягає зняттю з реєстрації, оскільки цим Законом оговорено, що зняття з реєстрації здійснюється на підставі інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування особи житловим приміщенням.

Outcome: approved