Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У грудні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, де третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 11 грудня 1979 року, виданого на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів від 11.11.1979 за №923/2 домоволодіння [ADDRESS] на праві власності належало [PERSON]. Згідно договору дарування від 30.01.1980, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д. та зареєстрованого в реєстрі під №2-344, [PERSON] подарував позивачу, яка є його донькою, 63/100 частин житлового глиновалькового будинку, загальною площею 46,2 кв.м. з відповідними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] розташованого на земельній ділянці 684 кв.м. На підставі цього договору КП «Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації» 01 лютого 1980 року було зареєстровано право власності на 63/100 частин домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON]. Відповідно до довідки СППЧ-3 від 03.11.1995, житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] літ. «А-1» був знесений внаслідок пожежі. Згідно із рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради №222/2 від 21.03.1980 «Про надання дозволу [PERSON] на будівництво нового жилого дому по [ADDRESS] на заміну належній їй частини будинку, що є непридатною». На підставі цього рішення [PERSON] побудувала новий житловий будинок з господарськими спорудами. Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 17.02.2006 за №50/10, затверджено Акт державної технічної комісії від 07.12.2005 «Про прийняття в експлуатацію» жилого будинку літ. «Д-1» з підвалом та мансардою по [ADDRESS] в кількості 5-ти житлових кімнат площею 80,5 кв.м, загальною площею 129,5 кв. метрів, убиральні літ. «В», гаражу літ. «Г», літньої кухні літ. «Е», літнього душу літ. «Ж». та визначено оформити право власності за [PERSON] Після введення в експлуатацію вказаного будинку [PERSON] в домоволодінні було добудовано альтанку, сарай та споруди огорожі. Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 07.08.2013, побудоване [PERSON] домоволодіння складається з: літ. «Д-1» - житловий будинок, загальною площею - 126,3 кв.м, житлова - 74,3 кв.м: І, II - підвал, 1,3,9- коридор, 2,13 - шафа, 4 - санвузол, 5 - кухня, 6, 7, 8, 11, 12 - житлові, 10 - сходова клітина; літ. «В» - вбиральня; літ. «Г» - гараж; літ. «Е» - літня кухня; літ. «Ж» - душ; літ. «З» - альтанка; літ. «И» - сарай; №№ 1-10 - споруди, мостіння. Відповідно до повідомлення КП «Дніпропетровське МБТІ» від 12.05.2014 за №4977, право власності на 63/100 частин домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування від 30.01.1980, посвідченого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-344, зареєстрованого в КП «ДБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №21 за реєстровим №13. На підставі вказаних документів, позивачка через свого представника звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно для оформлення права власності на зазначений будинок, проте, державний реєстратор відмовив їй у реєстрації із посиланням на відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав на вказаний вище будинок, зокрема відсутність документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку, на який розташоване домоволодіння. З цього приводу позивачка звернулася до Дніпропетровської міської ради для оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, однак їй було відмовлено листом від 28.08.2014 у зв'язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності на вищезазначене домоволодіння. На підставі зазначеного позивачка просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS], що складається: літ. «Д-1» - житловий будинок, загальною площею - 126,3 кв.м, житлова - 74,3 кв.м: І, II - підвал,1,3, 9 - коридор, 2, 13 - шафа, 4 - санвузол, 5 - кухня, 6, 7, 8, 11, 12 - житлові, 10 - сходова клітина; літ. «В» - вбиральня; літ. «Г» - гараж; літ. «Е» - літня кухня; літ. «Ж» - душ; літ. «З» - альтанка; літ. «И» - сарай; №№ 1-10 - споруди, мостіння; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], що складається: літ. «Д-1» - житловий будинок, загальною площею - 126,3 кв. метри; літ. «В» - вбиральня; літ. «Г» - гараж; літ. «Е» - літня кухня; літ. «Ж» - душ; літ. «З» - альтанка; літ. «И» - сарай; №№ 1-10 - споруди, мостіння за [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача - Дніпропетровської міської ради Конарева С.К. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надавши клопотання про слухання справи у відсутність їх представника та просили винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. У судове засідання 28.04.2015 представник позивача [PERSON] не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. Представник відповідача Дніпропетровської міської ради та представник третьої особи - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання 28.04.2015 не з'явилися, про слухання справи сповіщені належним чином, про причини не явки суд не повідомили. Оскільки всі сторони по справі надали свої пояснення з приводу заявлених позовних вимог, надали пояснення при дослідженні письмових матеріалів справи, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за відсутності не з'явившихся учасників процесу. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання 28.04.2015 всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 11 грудня 1979 року, виданого на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів від 11.11.1979 за №923/2 домоволодіння [ADDRESS] на праві власності належало [PERSON]. За договором дарування від 30.01.1980, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д. та зареєстрованого в реєстрі під №2-344, [PERSON] подарував своїй доньці [PERSON] 63/100 частин житлового глиновалькового будинку, загальною площею 46,2 кв.м. з відповідними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці 684 кв.м. 01 лютого 1980 року в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право власності на 63/100 частин домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON]. Відповідно до довідки СППЧ-3 від 03.11.1995, житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] літ. «А-1» був знесений внаслідок пожежі. Згідно рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради №222/2 від 21.03.1980 «Про надання дозволу [PERSON] на будівництво нового жилого дому по [ADDRESS] на заміну належній їй частини будинку, що є непридатною» [PERSON] побудувала новий житловий будинок з господарськими спорудами. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 17.02.2006 за №50/10 затверджено Акт державної технічної комісії від 07.12.2005 «Про прийняття в експлуатацію жилого будинку літ. «Д-1» з підвалом та мансардою по [ADDRESS] в кількості 5-ти житлових кімнат площею 80,5 кв.метрів, загальною площею 129,5 кв. метрів, убиральні літ. «В», гаражу літ. «Г», літньої кухні літ. «Е», літнього душу літ. «Ж». Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 07.08.2013, побудоване [PERSON] домоволодіння складається з: літ. «Д-1» - житловий будинок, загальною площею - 126,3 кв. метри, житлова - 74,3 кв. метри: І, II - підвал, 1,3,9- коридор, 2,13 - шафа, 4 - санвузол, 5 - кухня, 6, 7, 8, 11, 12 - житлові, 10 - сходова клітина; літ. «В» - вбиральня; літ. «Г» - гараж; літ. «Е» - літня кухня; літ. «Ж» - душ; літ. «З» - альтанка; літ. «И» - сарай; №№ 1-10 - споруди, мостіння. Відповідно до повідомлення КП «Дніпропетровське МБТІ» від 12.05.2014 за №4977, право власності на 63/100 частин домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування від 30.01.1980, посвідченого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-344, зареєстрованого в КП «ДБТІ» ДОР» та записано в реєстрову книгу №21 за реєстровим №13. На підставі вказаних документів, позивачка через свого представника звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно для оформлення права власності на зазначений будинок, проте, державний реєстратор відмовив їй у реєстрації із посиланням на відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав на вказаний вище будинок, зокрема відсутність документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку, на який розташоване домоволодіння. З цього приводу позивачка звернулася до Дніпропетровської міської ради для оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, однак їй було відмовлено листом від 28.08.2014 у зв'язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності на вищезазначене домоволодіння. Судом також встановлено, що по [ADDRESS] закріплено право користування земельною ділянкою площею 684 кв.м., що підтверджується архівною довідкою Державного архіву Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частинами 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач набула право власності на будинок [ADDRESS]. Таким чином позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають в цій частині задоволенню. Щодо позовних вимог про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності [PERSON], то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідач по справі Дніпропетровська міська рада є неналежним відповідачем за цими вимогами. Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Дніпропетровській області є у справі третьою особою, тоді як такий процесуальний статус виключає можливість покладення на нього рішенням суду будь-яких обов'язків. Крім того, на реєстраційну службу покладено обов'язок реєстрації права власності нерухомого майна і у разі неналежного виконання такого обов'язку законодавчо визначено порядок оскарження. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню та слід визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS], що складається: літ. «Д-1» - житловий будинок, загальною площею - 126,3 кв.м, житлова - 74,3 кв.м: І, II - підвал,1,3, 9 - коридор, 2, 13 - шафа, 4 - санвузол, 5 - кухня, 6, 7, 8, 11, 12 - житлові,10 - сходова клітина; літ. «В» - вбиральня; літ. «Г» - гараж; літ. «Е» - літня кухня; літ. «Ж» - душ; літ. «З» - альтанка; літ. «И» - сарай; №№ 1-10 - споруди, мостіння. В іншій частині позову - відмовити. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи клопотання позивача з цього приводу, судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial