Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову остання зазначила, що 29 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було зроблено актовий запис №145. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка, посилаючись на ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через нещирість, байдужість та безвідповідальність чоловіка до сім`ї, вони з 02 травня 2019 року припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідач залишив сім`ю, з якою проживав в м. Нетішин та переїхав проживати в м. Славута до своєї бабусі, де зареєстрований. Водночас остання не вбачає доцільності у вжитті заходів для примирення, вказуючи на неможливість збереження сім`ї та формальність існуючого шлюбу. Позивачка зазначила, що жодних дій направлених на поновлення подружніх сімейних стосунків відповідач не вчиняв та неодноразово заявляв, що готовий до розлучення. Згідно позовної заяви, після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище « [PERSON] » та просить при ухваленні рішення вирішити питання про стягнення з відповідача на її користь 768 гривень 40 коп. судового збору та 400 гривень витрат, понесених на оплату правничої допомоги адвоката. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2019 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Кожен з них окремо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позивачка позов підтримала, відповідач такий визнав. Крім того, позивачка у поданій заяві просила судові витрати покласти на неї. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29 липня 2014 року, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 29 липня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено актовий запис №145 (арк. спр. 4). У період шлюбу у сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 квітня 2016 року (арк. спр. 5). Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх та їх неповнолітньої доньки, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивачки, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення шлюбних стосунків з травня 2019 року, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дитини, не убачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. При цьому судом враховується те, що відповідач визнав позов та погоджується на розірвання шлюбу, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, зважаючи на перебування справи на розгляді в суді з 28 жовтня 2019 року. Як позивачка, так і відповідач наполягали на розірванні шлюбу, про що кожен з них зазначив у поданій заяві. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні вимоги позивачки про залишення їй прізвища « [PERSON] » суд керується приписами ст. 113 СК України, яка визначає право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, та вважає, що така підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на позивачку, враховуючи наявність про таке клопотання останньої.

Outcome: approved