Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

У грудні 2020 року до суду надійшов позов Акціонерного товариства «МетаБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1377,72 доларів США, та стягнути судовий збір в сумі 2102,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 01.11.2007 між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 618700614237А, відповідно до якого відповідачу було надано кредит на споживчі цілі 17084 доларів США на строк 84 місяців по 07.11.2014 включно, у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Відповідач всупереч взятих на себе зобов`язань за договором, повернення кредиту не здійснив, внаслідок чого станом на 11.12.2020 має заборгованість по кредиту в розмірі 15752,21 доларів США. Відповідач має сплатити АТ «МетаБанк» суму відповідно до ст. 625 ЦК України, що станом на 11.12.2020 складає 1377,72 доларів США. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання вкотре не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. Як вбачається з матеріалів справи, судова повістка [PERSON] була направлена за адресою, зазначеною в кредитному договорі, який він підписав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 07.11.2007 між Акціонерним банком «Металург» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 618700614237А, відповідно до якого відповідачу було надано кредит на споживчі цілі придбання транспортних засобів в сумі 17084,00 доларів США на строк 84 місяців по 07.11.2014 включно шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника, відкритий в банку, № [NUMBER] , відсотків за користування кредитом за ставкою 12,5 відсотків річних. Згідно п.1.2. кредитного договору, позичальник здійснює погашення частини кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом внесення на рахунок № [NUMBER] суми 307 доларів США щомісячно в період з 01 по 07 число кожного місяця. Додатком № 1 до кредитного договору № 618700614237А від 07.11.2007 додано розрахунок платежів по кредиту починаючи з 07.12.2007 по 07.11.2014. Одержання [PERSON] кредиту на суму 17084 доларів США підтверджено меморіальним валютним ордером № CFL/240004. До матеріалів справи додано розрахунок 3 % річних [PERSON] за кредитним договором № 618700614237А від 07.11.2007 станом на 11.12.2020 на суму 1377,72 доларів США. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п.10-12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» банк, отримавши у встановленому законом порядку (ст.ст.19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу ІІ Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). У разі, якщо кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства «МетаБанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved