Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

У вересні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2018 року. Від сумісного життя сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Іллінецький цукровий завод», інших утриманців не має, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та ухиляється від обов`язку утримувати їх, тому позивач звернулася з даним позовом до суду та просила стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви до повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення кожною дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2018 року (а.с. 3, 11). Сторони мають двох спільних малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4-5). Малолітні діти проживають разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №3095 від 23.09.2019 року, виданою МКП «УК «Замостя» (а.с. 6). Відповідач позовні вимоги в судовому засіданні визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в заявленому позивачкою розмірі. За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Згідно положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд зважає на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні малолітніх дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності та враховує вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти (дітям виповнилося 8 та 5 повних років), відсутність у дітей самостійного доходу чи заробітку, стан здоров`я позивачки і малолітніх дітей, що проживають разом із матір`ю, а батько проживає окремо. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, взаємний обов`язок обох батьків утримувати дітей, а також те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, визнав позов у повному обсязі, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви, задовольнивши таким чином позовні вимоги. Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved