Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішеннями судів з позивача стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, на утримання повнолітньої дитини на період її навчання та дружини до досягнення малолітнім [PERSON] трирічного віку. Рішення судів з цього приводу набрали законної сили. У загальній сумі розмір стягнутих за рішеннями судів аліментів становить 100% заробітку позивача. Позивач вказує, що розмір аліментів підлягає зменшенню, оскільки в нього відбулися зміни у сімейному стані, у [INFO] народився син [PERSON]. Крім того, максимальний розмір аліментів не може перевищувати 50 % заробітної плати платника аліментів згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, присуджених за рішеннями судів, а саме: рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2012 року, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2013 року, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2013 року, з 1/4 на 1/8 частину від заробітку (доходу) позивача щомісяця на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Вказав, що наразі триває виконавче провадження по двом рішенням судів про стягнення з нього аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] не зверталася до ВДВС з виконавчим листом про стягнення з позивача аліментів на своє утримання та утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи позивач та його дружина [PERSON], яка є відповідачем по справі, проживають разом, позивач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання своєї дружини та малолітнього сина. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказала, що в діях позивача вбачається недобросовісна мета, оскільки визнання позивачем позову про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], та його дружини [PERSON] свідчить про фіктивний характер таких позовних вимог та здійснювалося з метою зменшення розміру аліментів, у тому числі, на утримання повнолітнього [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказала, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів заявлені з метою зменшення аліментів на перших двох дітей позивача. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини та малолітнього сина позивач умисно приховав від суду інформацію про те, що він вже сплачує аліменти по двом рішенням суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, явку свого представника не забезпечила. У своїй заяві просила слухати справу за її відсутності, позов визнала. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 16 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16 лютого 2013 року. (а.с. 29) Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2012 року з позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.. (а.с.4) За рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2013 року з позивача стягнуто аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно до досягнення сином двадцяти трьох років або припинення навчання. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду від 20 листопада 2013 року з позивача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною трирічного віку. Вказані рішення суду набрали законної сили. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з позивача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Як убачається з матеріалів справи, у [INFO] у позивача народився син [PERSON], що свідчить про зміну сімейного стану платника аліментів. Позивач працює на Державному авіаційному підприємстві «Україна», отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати у сумі близько 19000 гривень на місяць, що підтверджується довідкою від 14 січня 2014 року № 4. (а.с. 15) Відповідно до рішень судів, якими стягнуто аліменти з позивача на утримання його дітей, [PERSON] визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, та лише тільки при розгляді справи про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], повідомив суд, що сплачує аліменти на утримання свого сина [PERSON], [INFO]. Крім того, судом встановлено, що аліменти на утримання малолітнього [PERSON] та відповідача [PERSON] позивач у примусовому порядку не сплачує, остання не зверталася до органів державного виконавчої служби з приводу стягнення аліментів в примусовому порядку, наразі подружжя [PERSON] та [PERSON] проживають разом. За приписами ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Отже, враховуючи те, що у даному випадку існує кілька виконавчих документів про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей, максимальний розмір відрахувань із заробітної плати може становити сімдесят відсотків. Рішеннями судів, які набрали законної сили, встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON], а також повнолітній [PERSON] та відповідач [PERSON] потребуються матеріальної допомоги, а позивач, у свою чергу, має можливість надавати таку допомогу. Отже, вказані обставини не потребують доказування. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що усі діти позивача мають рівні права на своє утримання, відповідач [PERSON] не заперечувала проти зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду, на її утримання, на час розгляду справи остання проживає разом з позивачем однією сім'єю. Відтак, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вирішує зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню за рішенням судів на користь відповідачів на утримання повнолітнього [PERSON], неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] з 1/4 до 1/5 частини заробітку з усіх його видів доходів щомісячно, зменшити розмір аліментів на утримання на утримання [PERSON] з 1/4 до 1/10 частини заробітку з усіх видів доходів позивача щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 229,40 грн. в рівних частках.

Outcome: partial