Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

у грудні 2015 року публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (далі -ПАТ «ВіЕс Банк», банк, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів 40 739,88 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 972 057,36 грн. заборгованості за кредитним договором та судовий збір. В обгрунтування своїх вимог позивач зіслався на те, що 01 жовтня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF 52739, внаслідок укладення даного договору останній отримав кредит у сумі 70 000 дол. США, з кінцевим терміном повернення не пізніше 29 вересня 2023року під 13,5% річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 01 жовтня 2008 року між банком та [PERSON] 01 жовтня 2008 року було укладено договір поруки № РО95785. Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно із боржником у повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п. 5.3.1 кредитного договору банк має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно п. 6.2 кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту та/або процентів, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, але не менше ніж 3 гривні в день за кожен день прострочення. Пеня станом на 14 грудня 2015 року становить 5 839,04 грн. Відповідно до п. 5.2.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний: повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобов'язання у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами. Відповідно до п.2.4.1 договору поруки поручитель зобов'язується у повному обсязі виконати зобов'язання боржника, визначені у п. 1.2 договору продовж п'яти банківських дні з моменту отримання вимоги від кредитора. 27 серпня 2015 року позивачем було направлено відповідачам повідомлення - вимоги №09-4/17276 та №09-4/17339. Однак, дане повідомлення - вимога залишене без належного реагування, повне чи часткове погашення заборгованості за кредитним договором не проведено. Оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка складає 40 739,88 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 972 057,36 грн., тому ПАТ «ВіЕс Банк» вимушене звернутись до суду. Представник позивача в останнє судове засідання 12 червня 2017 року не з'явився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у їхній відсутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 12 червня 2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF 52739, внаслідок укладення даного договору останній отримав кредит у сумі 70 000 дол. США, з кінцевим терміном повернення не пізніше 29 вересня 2023року під 13,5% річних. Відповідно до п. 5.3.1 кредитного договору банк має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно п. 6.2 кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту та/або процентів, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, але не менше ніж 3 гривні в день за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.2.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний: повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобов'язання у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 01 жовтня 2008 року між банком та [PERSON] 01 жовтня 2008 року було укладено договір поруки № РО95785. Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно із боржником у повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.2.4.1 договору поруки поручитель зобов'язується у повному обсязі виконати зобов'язання боржника, визначені у п. 1.2 договору продовж п'яти банківських дні з моменту отримання вимоги від кредитора. У судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2015 року позивачем було направлено відповідачам повідомлення - вимоги №09-4/17276 та №09-4/17339. Однак, дане повідомлення - вимога залишене без належного реагування, повне чи часткове погашення заборгованості за кредитним договором не проведено. У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема - сплата неустойки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість у розмірі 972 057, 36 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved