Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані, проте не проживають: [PERSON] , [INFO] (дружина колишнього власника будинку) та її донька [PERSON] , [INFO] . Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою створює ряд незручностей позивачу, тому останній звернувся до суду. 21.12.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 04.02.2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 25.03.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшли відзиви від представника відповідачів адвоката Яременка О.В., з запереченням на позов та заяви про застосування строку позовної давності. Вказані відзиви обґрунтовані тим, що відповідач-1 перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням суду від 04.05.2017 року. Ще до розірвання шлюбу, тобто 01.01.2017 року відповідачі виїхали з місця реєстрації та проживають за адресою: [ADDRESS] , однак за спірною адресою вони залишили свої особисті речі, рухоме майно та документи в будинку і розраховували його поступово забирати, однак колишній чоловік відповідача-1 помер [INFO] , їм не було відомо про успадкування позивачем нерухомого майна, тож вони не мали змоги це зробити і готові укласти мирову угоду. Вказано про пропущенням позивачем трирічного строку звернення до суду, пов`язаного з датою виїзду відповідачів з місця реєстрації, невірно обраний спосіб захисту, зазначено заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, заявлено про витрати, які відповідач-1 планує понести, а також вказано про описку у прізвищах відповідачів. Просили застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 07.04.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзиви представника позивача адвокат Колесник Т.А. Вказана відповідь обґрунтована тим, що негаторний позов може бути пред`явлений позивачем упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення, тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності, наведено додаткові обґрунтування щодо способу захисту, а також вказано, що будь-якого майна відповідачів у будинку немає, позивач вчасно в належний спосіб прийняв спадщину, має право володіння, користування та розпорядження нею, протягом трьох років жодних звернень зі сторони відповідачів з приводу врегулювання будь-яких питань щодо майна чи документів не виникало, тому проти укладення мирової угоди позивач заперечує. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 21.04.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшли заперечення на відповідь на відзив представника відповідачів адвоката Яременка О.В. У вказаному запереченні повторно до попереднього наведені обґрунтування щодо строку звернення до суду, способу захисту та майна відповідачів, заявлено клопотання про виклик свідків, визнання обов`язковою явки позивача до суду. Просив відмовити у задоволенні позову та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, надали пояснення, просили задовольнити позов в повному обсязі. Додатково зазначили, що відповідачі більше чотирьох років не проживають за цією адресою, там залишились тільки речі батька, виїхавши відповідачі не знялись з реєстрації, а позивач бажає продати будинок. В судовому засіданні відповідачі позов не визнали, зазначивши, що заперечують відносно позову тільки через те, що треба повернути речі, просили відмовити у задоволенні позову. Зазначили, що з 2017 року не проживають за спірною адресою, проживають у власній квартирі в м. Білій Церкві. Крім цього, до правоохоронних органів вони не звертались, з позовом про витребування речей також не звертались. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та покази свідків, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Наведене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.03.2019 року після померлого [INFO] [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., реєстровий № 728. Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 233356462 від 19.11.2020 року, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 20.03.2019 року прийнято рішення з індексним номером 46058200 про державну реєстрацію права власності на вказаний будинок за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1790883332204. Згідно з відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією довідки Виконавчого комітету Томилівської сільської ради № 439 від 19.11.2020 року, [PERSON] , [INFO] та її донька [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але з 2017 року за місцем реєстрації не проживають. Відповідно до акта мешканців сусідніх будинків про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.11.2020 року, засвідчено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та її донька [PERSON] з 2017 року не проживають, їх особистих речей в будинку не виявлено. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2017 року у справі № 357/1503/17 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.12.2011 року виконавчим комітетом Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. В матеріалах справи містяться копії наступних документів: видаткова накладна ТОВ «Комфі трейд» № ЧВСН4-0002 від 03.04.2014 року про придбання в кредит відповідачем-1 мультиварки Redmond RMC-M70 на суму 1 915,83 грн., водонагрівача 75-100 літрів STEATITE VM 10 на суму 1 790,83 грн., ДЗ Comfi Додатковий захист на суму 399,50 грн., 2 електронних ключа Comfi ПП в ел.виг. ESET Mult на суму 600 грн., ПЗ КрБТ Comfi План захисту КРБТ для дому та кухні на суму 56,67 грн., всього на суму 3 841 грн.; накладна ФОП [PERSON] № 128 про придбання дитячої «Комфорт», спальні «Міленіум» на суму 6 418 грн.; чек ТОВ «Епіцентр К» від 16.09.2009 року про придбання лампи рефлекторної R-50 та світильників точкових на суму 228,67 грн.; чек ТОВ «Епіцентр К» від 07.10.2009 року про придбання сталевих радіаторів та сушки для рушників на суму 3 434 грн.; чек від 05.12.2010 року про придбання скрині поштової, резинки та дверей металевих на суму 2 069,40 грн.; видаткова накладна № ПП-0047561 від 24.12.2010 року про придбання екрану д/ван. 1,7 м на суму 217 грн.; товарний чек на суму 340 грн.; чек ТОВ «Епіцентр К» від 26.11.2009 року про придбання зливного шлангу на суму 24,50 грн.; чек та акт магазину « [INFO] » від 14.09.2010 року на суму 2 679 грн.; товарний чек\~ ФОП [PERSON] № 199 від 06.12.2009 року про придбання ванної на суму 840 грн.; чек ТОВ «Епіцентр К» від 22.09.2010 року про придбання дзеркальної шафи та тумби з умивальником на суму 909 грн.; чек від 22.09.2010 року на суму 256,89 грн.; чек ТОВ «Епіцентр К» від 02.07.2009 року про придбання світильника та басейну надувного на суму 286,52 грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що проживає в [ADDRESS] , позивача [PERSON] не знає, десь 4-5 років тому допомагав Опольським виїжджати з [ADDRESS] , у [PERSON] були синці, з її слів їх наніс [PERSON] , [PERSON] десь з 2006-2007 років проживали там, при виїзді забрали тільки особисті речі, побутова техніка залишилась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що проживає в [ADDRESS] , свідок [PERSON] є її братом, вона товаришує з [PERSON] , десь з 2015-2016 років відповідач не проживає по [ADDRESS] , при виїзді [PERSON] казала, що забрала тільки особисті речі, вона (свідок) буває в неї у квартирі. Техніки, що була по [ADDRESS] зараз у неї в квартирі немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що проживає в [ADDRESS] , зазначив, що дружили сім`ями з Опольськими, [PERSON] проживала за спірною адресою до десяти років, орієнтовно у 2013 році через конфлікт з чоловіком пішла і забрала свої речі, зі слів відповідача-1 з хати вона нічого не брала, про конфлікт з позивачем свідку нічого не відомо. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», надав роз`яснення, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позивачем належними та допустимими доказами доведено ті факти, що він є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідачі у будинку не проживають, спільним побутом не пов`язані та не є членами сім`ї власника будинку. Судом встановлено, що відповідач-1 до 04.05.2017 року перебувала у шлюбі з попереднім власником будинку, який помер [INFO] . Після розірвання шлюбу разом зі своєю донькою залишились зареєстровані за спірною адресою, однак з січня 2017 року там не проживають, а проживають у власній квартирі в місті Білій Церкві, договірних відносин з приводу користування будинком із власником не мають, участі в утриманні житла не приймають. Щодо доводів відповідачів про наявність за спірною адресою їх майна, суд зауважує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що з 2017 року відповідачі звертались або вживали дії з приводу врегулювання будь-яких питань щодо майна. До правоохоронних органів та з позовом про витребування речей Опольські не звертались, зустрічний позов відповідачами не заявлявся, надані суду чеки про купівлю товарів не є належними та допустимими доказами в межах даної справи, оскільки не містять в собі інформацію про предмет спору, зокрема, що вказані особи проживали та брали участь в утриманні майна після звільнення приміщення. Крім цього, матеріалами справи не підтверджено, що вказане відповідачами рухоме майно знаходиться за спірною адресою, при цьому останні не позбавлені права у встановленому законом порядку вживати дій щодо захисту своїх майнових прав та інтересів. Таким чином, доводи відповідачів в цій частині судом відхиляються. Судом також відхиляються доводи відповідачів в частині застосування строків звернення до суду, оскільки позов власника про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження є негаторним та може бути пред`явлений протягом всього часу тривання правопорушення. Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від учинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямовано на усунення порушень прав власника, не пов`язаних із позбавленням його володіння майном. Вказане узгоджується з висновками, зазначеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16-ц. З огляду на зазначене, позивачем обрано належний та ефективний спосіб захисту його права. Таким чином, судом встановлено факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні позивачем як власником своїх правомочностей, тому позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном на підставі статті 391 ЦК України. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Згідно із частиною 1 статті 82, частиною 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що права позивача як власника будинку потребують захисту, а перешкоди у користуванні власністю підлягають усуненню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування приміщенням. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., тобто по 420,40 грн. з кожного.

Outcome: approved