Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-16 00:00:00

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного договору про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукта кредитних карт № б\\н від 28.07.2015 року між Банком та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 40675, 61 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив боргові зобовязання та своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості не надав. У звязку з цим, станом на 08.11.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 45908,02 грн., яка складається з 30852,29 грн. - заборгованість за кредитом, 2874,75 грн. - заборгованість за відсотками, 4627,79 грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом та 7553,19 гр. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача в рахунок виконання умов договору.\~ \~Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату і час розгляду справи повідомлялась належним чином через оголошення в пресі. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлялася судом про час та місце розгляду справи. \~Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 28.07.2015 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукта кредитних карт, згідно якого сторони з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № б/н від 19.11.2012 року обумовили зменшити розмір заборгованості, яка виникла з дати надання позивальнику кредита, а саме відсотки на 0.0 грн., комісію на 0.0 грн., пеню на 6068,89 грн., штраф на 1644, 90 грн. Заборгованість за договором з дати підписання генеральної угоди складає 43975, 61 грн. Дата кінцевого погашення заборгованості за договором є 31.07.2018 року. Банк надав позичальнику строковий кредит у розмірі 40675, 61 грн. на строк 36 місяців, з 28.07.2015 року по 31.07.2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі у сумі 40675, 61 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредита, сплаті відсотків у розмірі 1,5 % у місяць на суму залишку за кредитом у вказані у заяві,Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступного порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 1475, 71 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.07.2018 року. Згідно ст.ст.212, 611, 651 ЦК України при порушенні строку погашення заборгованості, вказаної у цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день по зобовязаннях, строк яких не наступив. Сторони обумовили, що строк повернення кредита рахується 32 день з момента виникнення порушення. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановленй обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення ст. ст. 1050, 1054 ЦК України і виходити із того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 08.11.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 45908,02 грн., яка складається з 30852,29 грн. - заборгованість за кредитом, 2874,75 грн. - заборгованість за відсотками, 4627,79 грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом та 7553,19 гр. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. \~\~\~ \~Згідно з ч. 3 ст. 10, що також передбачено і ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~ \~Таким чином, з наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що банк уклав з [PERSON] кредитний договір, остання умови даного договору належним чином не виконує. Внаслідок цього суд вважає, що право банка на повернення наданих кредитних коштів та нарахованих на них відсотків, у встановлені у договорі строки порушено, а також комісії та штрафних санкцій, а тому воно підлягає захисту. З цих підстав позов слід задовольнити. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в повному обсязі витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень.

Outcome: approved