Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У грудні 2013 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача ПАТ «КБ «Даніель», в останній редакції позовної заяви просила стягнути суму пені в розмірі 179456,20 грн., посилаючись на порушення останнім умов договору строкового банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-41375 від 17.09.2013 р. Також позивач просила суд стягнути на її користь суму моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові та просила стягнути з відповідача пеню в сумі 179456,20 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., що в сумі складає 189456,20 грн. Представник відповідача ПАТ «КБ «Даніель» у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання юридична особа була належним чином повідомлена, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 17.09.2013 р. між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] укладено договір строкового банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-41375. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. На виконання п. 1.1. договору, банк прийняв 17.09.2013 р., а вкладник передав в управління банку грошові кошти у сумі 6763,66 доларів США на строк зберігання з 17.09.2013 р. по 16.10.2013 р. Відповідно до п. 2.1. договору, банк нараховує прості відсотки вкладнику на вклад з розрахунку 4,2 % річних. Згідно п. 2.2. договору, відсотки на вклад нараховуються банком від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк щодня, який передує його поверненню вкладнику або списання з вкладного рахунку з інших підстав. 28.10.2013 р. позивач звернувся до банку із письмовою заявою про повернення вкладу (а. с. 5). Після закінчення строку дії договору банк не повернув суму вкладу та нараховані відсотки вкладнику, не надав письмову відповідь вкладнику на його заяву вх. № 2229 від 28.10.2013 р. Пунктом 1.3. передбачено, що банк повертає вкладнику вклад і нараховані на нього відсотки згідно умов п. 1.1 цього договору або за заявою (вимогою) вкладника, наданою в письмовій формі банку, щодо виконання зобов'язань банком, в порядку та на умовах, передбачених цим договором та чинним законодавством України, в т. ч. ст. 1058-1065 ЦК України. Згідно п. 3.1.3. договору, банк зобов'язується у термін передбачений пунктом 1.1 цього договору повернути вклад і нараховані на нього відсотки на підставі заяви на видачу готівки шляхом видачі готівкових коштів з каси банку або перерахуванням на власний поточний або інший вкладний рахунок вкладника у банку України. Повернення вкладу і виплата нарахованих на нього відсотків здійснюється у валюті вкладу. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У судовому засіданні з'ясовано, що позивач через Фонд гарантування вкладів отримала 04.02.2014 відшкодування у сумі 54 380,54 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки від 04.02.2014. Згідно положення ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Згідно з п. 22 ст. 1 цього Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. За приписами ч. 5 ст. 10 Закону, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги. Також правову позицію з цього приводу викладено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», де у п. 20 зазначено, що пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. Відповідно сума відсотків за період зберігання вкладу (з 17.09.2013 по 03.02.2014) складає 179456,20 грн. Враховуючи, що відповідач ПАТ «Комерційний банк «Даніель» взяті на себе договірні зобов'язання не виконує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Також позивач [PERSON] порушує перед судом питання про стягнення з відповідача на її користь суми моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Враховуючи у сукупності характер спричиненої [PERSON] моральної шкоди, похилий вік позивача, глибини її моральних страждань, у зв'язку з відсутністю коштів на проведення запланованої операції катаракти ока, через невиконання банком своїх договірних зобов'язань, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх у розмірі 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування [PERSON] суд врахував вимоги людяності, розумності і справедливості. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved