Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Ужгородська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів соціальної допомоги у розмірі 45 106,18 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Перечинського районного суду від 29 травня 2017 року [PERSON] засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Крім цього, даним вироком суду, який набрав законної сили 30 червня 2017 року, встановлено, що у серпні 2014 року обвинувачена [PERSON] шляхом підкупу та за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка за 6 000 грн. підробила довідки про її доходи та доходи її співмешканця [PERSON] № 122 та № 123 від 22 квітня 2015 року, та внесла у їх трудові книжки серії АФ № 012826 та серії КД № 912450 неправдиві відомості про те, що [PERSON] з 10 січня 2014 року, а [PERSON] з 10 червня 2014 року працюють на ПП «Титан-2005» на посаді прибиральниці та вантажника відповідно, де й отримують заробітну плату, хоча такі ніде не працювали, після чого з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном шляхом обману, подала вказані документи до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області. Внаслідок таких дій [PERSON] в період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року незаконно отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї у розмірі 45 106,18 грн., чим спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської РДА матеріальні збитки на вказану суму. Оскільки на даний час кошти відповідачем не повернуті, а цивільний позов у кримінальному провадженні не предявлявся, тому просить заявлені вимоги задовольнити. У судове засідання представник Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області [PERSON] не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Прокурор Левкулич В.І. у судове засідання також не зявився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2017 року, що набрав законної сили 30 червня 2017 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765 (сімсот шістдесят пять) грн. Вказаним вироком встановлено, що у серпні 2014 року обвинувачена [PERSON] шляхом підкупу та за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка за 6 000 грн. підробила довідки про її доходи та доходи її співмешканця [PERSON] № 122 та № 123 від 22 квітня 2015 року, та внесла у їх трудові книжки серії АФ № 012826 та серії КД № 912450 неправдиві відомості про те, що [PERSON] з 10 січня 2014 року, а [PERSON] з 10 червня 2014 року працюють на приватному підприємстві «Титан-2005» на посаді прибиральниці та вантажника відповідно, де й отримують заробітну плату, хоча такі ніде не працювали, після чого з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном шляхом обману, подала вказані документи до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, внаслідок чого в період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року незаконно отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї, чим спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської РДА матеріальні збитки на загальну суму 45 106,18 грн. (а. с. 6-8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінетом Міністрів України №250 від 24 лютого 2003 року, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення у разі неповернення таких коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем [PERSON] у добровільному порядку надмірно виплачені їй кошти державної соціальної допомоги у розмірі 45 106,18 грн. не повернуто, тому суд вважає, що з неї слід такі стягнути на користь Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з врахуванням ціни позову (45106,18 грн.) такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1 762 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved