Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

У грудні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з указаним позовом, просило стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 16248,35 грн. за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2015 року та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 грудня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода), за якою останній отримав кредит у розмірі 6619,13 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] \~підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Генеральній угоді. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за вказаним договором виконало, а саме відповідачу було надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але відповідач коштів не повернув та припинив виконувати договірні зобов`язання. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18 листопада 2019 року має заборгованість у розмірі 16248,35 грн., з яких 5865,08 грн. - заборгованість за кредитом, 2429,19 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість за комісією, 7954,09 грн. заборгованість за пенею. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 08 січня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі на підставі наявних в справі доказів, що відповідає вимогам ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 14 грудня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода), за якою останній отримав кредит у розмірі 6619,13 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Того ж дня [PERSON] \~підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Генеральній угоді. Із змісту п.2.2 вказаного розділу Генеральної угоди випливає, що починаючи з 32 дня порушення, заборгованість за кредитом вважається простроченою. За таких умов позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1076,49 грн. Пунктом 2.5 вказаного розділу Генеральної угоди позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів та винагород відповідно до Генеральної угоди та Умов і правил. Згідно із п. 2.8 розділу 2 Генеральної угоди при порушенні позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту, він сплачує банку пеню, розмір якої вказано в Умовах та правилах за кожен день прострочення. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за Генеральною угодою №б/н від 14 грудня 2015 року встановлено, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі проводив погашення по кредиту, відсоткам, а також іншим витратам, що є порушення умов даного договору. Станом на 18 листопада 2019 року заборгованість [PERSON] за Генеральною Угодою № б/н від 14 грудня 2015 року становить - 16248,35 грн., з яких 5865,08 грн. - заборгованість за кредитом, 2429,19 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість за комісією, 7954,09 грн. заборгованість за пенею. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки судом установлено, що позивач виконав свої обов`язки по Генеральній угоді № б/н від 14 грудня 2015 року перед відповідачем, надав відповідачу кредит в сумі 6619,1377 гривень відповідно до умов договору, а відповідач взяті по договору обов`язки не виконав, тіло кредиту, відсотки за користування кредитом та інші витрати відповідно до умов договору не повернув, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем на загальну суму 16248,35 гривень, суд робить висновок про задоволення позову у заявленому банком розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати в сумі 1921 грн.

Outcome: approved