Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] міська рада звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення суми збитків. Ухвалою суду від 13 квітня 2016 року, до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державну фінансову інспекцію в Запорізькій області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 серпня 2014 року за № ЗП 082142300043 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин (літ. А) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 68». Замовником будівництва є [PERSON] Частиною 2\~ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. 24 грудня 2012 року [PERSON] міською радою прийнято рішення № 77 «Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя». Пунктом 3.3 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженому рішенням № 77, передбачено, що замовник, який має намір укласти Договір, зобовязаний звернутися з заявою до міського голови. Договір про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Проте, відповідач [PERSON] не звернулася у встановленому законом порядку до міського голови щодо укладання Договору. 12 вересня 2014 року за № ЗП 142142530730 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації. [PERSON] у встановлений 7-денний строк, тобто до 25 серпня 2014 року, не проінформувала виконавчий комітет [PERSON] міської ради про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції торгівельного павільйону під магазин (літ. А) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 68. Обовязок укласти договір про пайову участь у відповідача виник з 18 серпня 2014 року, тобто з дати реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, проте [PERSON] не звернулася у встановленому законом порядку до міського голови щодо укладення Договору про пайову участь та не повідомила про початок виконання будівельних робіт, що було передбачено пунктом 3.6 Порядку, де зазначено, що договір укладається до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. На сьогоднішній день укладення договору є неможливим, оскільки обєкт будівництва «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин (літ. А) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 68» введено в експлуатацію. Згідно з пунктом 15 Декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 12 вересня 2014 року № ЗП 142142530730, кошторисна вартість будівництва обєкту: «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин (літ. А) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 68» визначена відповідачем та становить 132 000 грн. Відповідно до пункту 2.2 Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя з урахуванням інших передбачених цим Порядком відрахувань для нежитлових будівель та споруд становить 10 % загальної кошторисної вартості будівництва обєкта. Отже, внаслідок невиконання відповідачем обовязку зі сплати коштів пайової участі, територіальній громаді міста в особі [PERSON] міської ради завдано збитки у розмірі коштів несплаченої пайової участі замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, що становить 13 200 грн., які позивач просить стягнути в судовому порядку, оскільки вирішити цей спір іншим шляхом виявилось неможливим. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача і судові витрати, які повязані зі сплатою судового збору у сумі 1218 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] міської ради [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення та наполягав на задоволенні позову з підстав викладених в ньому. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, надав пояснення, письмові заперечення та просив у позові відмовити. Представник третьої особи Державної фінансової інспекції в Запорізькій області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 05 травня 2016 року від виконуючого обовязки начальника Державної фінансової інспекції в Запорізькій області надійшла заява, відповідно до якої [PERSON] просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у сукупності, суд приходить до наступного висновку. \~ Відповідно до ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,\~сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені\~Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно зі\~ст. 142 Конституції України,\~ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування в Україні є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Як визначено ч. 1\~ст. 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. Статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~визначено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва обєкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта - для нежитлових будівель та споруд. Статтею 36 Закону України«Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено обовязок замовника протягом 7 календарних днів з дня реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання будівельних робіт письмово проінформувати виконавчий комітет міської ради за місцезнаходження обєкту будівництва про початок виконання будівельних робіт. Згідно вимог\~ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені\~Конституцією України, цим та іншими законами. Статтею 14 Цивільного кодексу України\~встановлено, що цивільні обовязки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, положеннями\~Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~у розумінні положень\~статті 4 Цивільного кодексу України\~встановлено обовязок певного кола субєктів - замовників будівництва - звернутись до відповідного органу місцевого самоврядування для укладення договору пайової участі. Згідно з положеннями\~статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,\~територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти. Відповідно до положень\~статті 71 Бюджетного кодексу України,\~надходження бюджету розвитку місцевих бюджетів включають кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані відповідно до\~Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Виходячи із приписів\~статті 623 Цивільного кодексу України, боржник (замовник будівництва), який порушив зобовязання (не звернувся до органу місцевого самоврядування для укладення договору пайової участі та не уклав його), має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. При цьому розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. При визначенні не одержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. В судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2014 року за № ЗП 082142300043 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин (літ. А) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 68». Замовником будівництва є [PERSON] 24 грудня 2012 року [PERSON] міською радою прийнято рішення № 77 «Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя», яким затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя. Так, в пунктах 2.1, 3.6 Порядку закріплено, що Договір про пайову участь, укладається з виконавчим комітетом [PERSON] міської ради до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Договір про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. 12 вересня 2014 року за № ЗП 142142530730 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації. З Декларації про готовність обєкта до експлуатації вбачається, що дата закінчення будівництва реконструкції торгівельного павільйону під магазин (літ. А) розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 68, є 09 вересня 2014 року. [PERSON] у встановлений строк не проінформувала виконавчий комітет [PERSON] міської ради про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин (літ. А) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 68». Обовязок укласти договір про пайову участь у [PERSON] виник з 18 серпня 2014 року, згідно статті 36 Закону України«Про регулювання містобудівної діяльності», а саме з дати реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Але відповідач [PERSON] не звернулася у встановленому законом порядку до міського голови з метою укладення Договору про пайову участь. Всупереч вимогам\~ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~та рішення [PERSON] міської ради № 77 від 24 грудня 2012 року встановлено, що Договір відповідачем [PERSON] укладено не було. Відповідно до ст. ст.\~509,\~526 Цивільного Кодексу України, зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~Статтею 530 Цивільного Кодексу України\~визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).\~ Статтею 22 Цивільного кодексу України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 611Цивільного кодексу України \~визначається, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Відповідно до пункту 2.2 Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя з урахуванням інших передбачених цим Порядком відрахувань для нежитлових будівель та споруд становить 10 % загальної кошторисної вартості будівництва обєкта. Згідно з пунктом 15 Декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 12 вересня 2014 року № ЗП 142142530730, кошторисна вартість будівництва обєкту: «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин (літ. А) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 68» визначена відповідачем та становить 132 000 грн. Як вбачається із проведеного позивачем розрахунку пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, розмір завданих [PERSON] збитків становить 13\~200 грн. Невнесення відповідачем коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя суд вважає є збитками, тобто обєктивним зменшенням майнових благ територіальної громади м. Запоріжжя, розмір яких становить 13 200 грн., згідно розрахунку, наданим позивачем в обґрунтування позовних вимог. З метою забезпечення виконання замовником обовязку щодо сплати пайової участі виконавчим комітетом [PERSON] міською радою була надіслана на імя [PERSON] вимога про сплату суми збитків разом з розрахунком таких збитків, яка відповідачем отримана, але вказана вимога виконана не була, у звязку з чим позивач звернувся з позовом до суду. Як передбачено ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може прийняти до уваги заперечення та позицію відповідача, стосовно заперечень на позов, оскільки вказане спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується. Приймаючи до уваги, що, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку, що, обставини, якими\~\~\~відповідач обґрунтовує свої заперечення на позов не є підставою для відмови у позові. Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними та такими, що знайшли підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заподіяних збитків в розмірі 13 200 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Як вбачається із платіжного доручення № 1289 від 26 листопада 2015 року, позивачем за подачу до суду позову сплачено судовий збір у розмірі 1\~218 грн. 00 коп. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України,\~з [PERSON] на користь [PERSON] міської ради необхідно також стягнути і судовий збір у розмірі 1\~218 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved