Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що вона 11.10.2013 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, зареєструвала шлюб із [PERSON] , актовий запис № 871. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини відсутні, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Позивачка зазначає, що примирення і збереження шлюбу між ним та відповідачем неможливе, оскільки це буде суперечити її інтересам. Позивачка просила суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11.10.2013 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 871. Позивачка в судове засідання не з`явилась, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без участі її та позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Проти задоволення позовних вимог відповідач та його представник не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 11 жовтня 2013 року між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 871, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.10.2013 року (а.с. 4). Сторони по справі мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 червня 2012 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 12). Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved