Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 06 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного. Під час спільного життя поступово протягом останніх років між ними припинилося взаємопорозуміння, змінилися інтереси та погляди на сімейне життя, вони перестали бути родиною. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки спільного господарства не ведуть, спору про майно не мають. Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити « [PERSON] ». Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд винести рішення за результатами підготовчого судового засідання та розірвати шлюб без надання терміну на примирення, оскільки позов він визнає в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, враховуючи умови визначені ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе винести рішення у цьому підготовчому судовому засіданні, задовольнивши позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 248, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданим 06 серпня 2015 року. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області 09 березня 2016 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище « [PERSON] ». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну вимогу в частині розірвання шлюбу можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Між тим, позовна вимога в частині залишення проживати малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не надано суду жодного доказу, на підтвердження того, що між сторонами існує спір, щодо місця проживання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial