Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У грудні 2017р. позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 001-2921/840-0255 від 03 жовтня 2007р. (далі по тексту - кредитний договір) у сумі 305315,90 дол. США та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03 жовтня 2007р. між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1, п. 2.6 якого відповідачці був наданий кредит в сумі 300000,00 дол. США, строком до 01 жовтня 2037р. Однак, відповідачка свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за договором і в термін, встановлений кредитним договором, не здійснюються, заборгованість не повертається. Станом на 14 листопада 2017р. заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 305315,90 дол. США та складається з: 13646,58 дол. США - простроченої заборгованості за кредитом; 56964,23 дол. США - простроченої заборгованості за відсотками; 1028,21 дол. США - простроченої заборгованості за відсотками понад встановлений строк користування(підвищені відсотки); 233676,88 дол. США - строкової заборгованості за кредитом. У зв'язку із тим, що відповідачка не виконує належним чином умови кредитного договору, позивач просить достроково стягнути заборгованість із відповідачки. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017р. відкрито провадження у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017р. заяву представника позивача про забезпечення позову залишено без задоволення. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018р. відмовлено представнику відповідача у заяві про призначення судово-почеркознавчої експертизи. У судовому засіданні, яке відбулося 12 листопада 2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги, в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Представник відповідачки у судовому засіданні проти позову заперечувала, просив відмовити у задоволені позову з тих підстав, що відповідач не пам'ятає щоб вона підписувала вищезазначений кредитний договір. Відповідачка про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомила, представники сторін не заперечували проти розгляду справи у відсутність відповідачки. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 03 жовтня 2007р. між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого відповідачці були надані грошові кошти (кредит) в сумі 300000,00 дол. США, строком по 01 жовтня 2037р. За користування кредитом позичальник сплачує проценту винагороду щомісячно в розмірі 11,95 % річних в порядку та на умовах та в строки, визначені цим договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору. Відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору, за користування понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 35,85 %. Як вбачається із матеріалів справи, 01 липня, 28 липня 2009р., 01, 06 жовтня 2010р., 20 травня, 06 листопада 2014р., 11 червня 2015р., між сторонами були укладені додаткові угоди до кредитного договору, якими сторони погодили зміну розміру плати за користування кредитом та можливість дострокового стягнення кредиту. Так, відповідно до п. 5.2.4 додаткової угоди до кредитного договору від 06 листопада 2014р., сторони погодили, що відповідно до чинного законодавства України (зокрема, ст.ст. 525 та 611 ЦК України), у випадку настання будь-якої із нижче вказаних обставин вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов'язання (всіх грошових зобов'язань) позичальника за цим договором з дня одержання позичальником повідомлення/вимоги кредитора (щодо встановлення нового терміну/строку виконання основного зобов'язання позичальника). Обставиною, настання якої є істотним порушенням умов договору та/або є підставою для встановлення нового терміну/строку виконання основного зобов'язання (всіх грошових зобов'язань) позичальника за цим договором, сторони вважають: прострочення сплати чергового щомісячного платежу та/або інших грошових зобов'язань позичальника за договором. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, у відповідачки починаючи із травня 2009р. почала утворюватись заборгованість за кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач 10 серпня 2016р. надсилав на адресу відповідачки вимогу щодо негайної сплати простроченої заборгованості, отже, тим самим встановив новий термін/строк виконання основного зобов'язання(а. с. 172, 173). Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом 14 листопада 2017р. заборгованість відповідачки за договором становить 305315,90 дол. США та складається з: 13646,58 дол. США - простроченої заборгованості за кредитом; 56964,23 дол. США - простроченої заборгованості за відсотками; 1028,21 дол. США - простроченої заборгованості за відсотками понад встановлений строк користування (підвищені відсотки); 233676,88 дол. США - строкової заборгованості за кредитом. Розрахунок належним чином завірений, наданий представником позивача, перевірено в судовому засіданні. Вимога позивача про дострокове погашення кредиту відповідачка залишила поза увагою. Відповідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а отже з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 305315,90 дол. США. Доводи представника відповідача з приводу того, що відповідач не пам'ятає чи підписував даний кредитний договір не заслуговують уваги, оскільки, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи, а саме договором іпотеки від 03 жовтня 2007р. та кредитним договором, відповідно до умов яких цільове призначення кредиту було придбання саме у власність відповідачки квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 81358,09 грн., а також з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 43119,2 грн.

Outcome: approved