Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

У вересні 2019 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідачки на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з травня 2012 по 31 жовтня 2010 року на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в сумі 29348,20 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2007 року з [PERSON] на користь закладу, куди буде влаштовано на той час малолітню [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання її доньки, у розмірі ј частин від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25.10.2007 року. Оскільки [PERSON] проживала з позивачкою і знаходилась на її утриманні, 22.05.2208 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за поданням Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського управління юстиції про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 2-2489/2007 було видано виконавчий лист, на підставі якого суд вирішив стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття у розмірі ј частин від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.05.2008 року на користь позивачки. Внаслідок невиконання відповідачкою рішення суду про стягнення аліментів, за нею утворилася заборгованість по виплаті аліментів, яка, згідно розрахунку державного виконавця Чечелівського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Кравченко Є.С. заборгованість стоном на 02.09.2019 року складає 125742,06 грн. Таким чином, у позивачки виникло право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути за її відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Крім цього, також просила не враховувати її заяву про уточнення позовних вимог від 03.01.2020 року та розглядати її первісний позов. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка є матір`ю дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 1302.2009 року, Серії [NUMBER] (а.с. 6), яка проживає разом з бабусею, позивачкою у даній справі і знаходиться на її утриманні. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2007 року у цивільній справі № 2-2489-2007, яке набрало законної сили 26.11.2008 року, окрім іншого, з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частин від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25.10.2007 року, на користь закладу, куди дитину буде влаштовано. (а.с. 7-8). 22 травня 2008 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 2-2489/2007 року на за поданням Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-2489/2007 року за позовом органу опіки та піклування Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківськи прав, стягнення аліментів було видано виконавчий лист, відповідно до якого стягувачем є [PERSON] . (а.с. 14). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-2489, виданим 26.12.2011 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, наданого державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко Є.С. від 02.09.2019 року - загальна заборгованість [PERSON] по аліментам складає 125742,06 грн. (а.с.9-10). Згідно з положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом не було встановлено вищевказаних причин, які б створювали обставини для відповідача щодо унеможливлення виплати аліментів та утворення заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 14-616цс18. Як вбачається з наданого позивачем розхрахунку пені, за період з травня 2012 року по 31.10.2018 року позивачем було нараховано до сплати пеню, відповідно до вимог законодавства, у розмірі 29348 грн. 20 коп. При цьому, з урахуванням норми закону щодо можливості стягнення пені у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, позивачкою було пред`явлено до стягнення вимогу про стягнення пені у розмірі 29348 грн. 20 коп., тобто у розмірі, який не перевищує 100 % наявної заборгованості зі сплати аліментів. Суд погоджується із таким аргументами позивача та вважає їх обґрунтованими. При цьому, заборгованість по неустойці (пені) за невчасну сплату аліментів станом на день ухвалення рішення суду складає більшу суму ніж заявлено позивачкою, але відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сам розрахунок пені наведений у позовній заяві. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаного, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог позивачки, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в сумі 29348 грн. 20 коп. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі викладеного та

Outcome: approved