Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . В обґрунтування вимог посилаються на те, що 31.10.2000 р. придбала вищевказаний житловий будинок. З метою продажу вказаного будинку, вона звернулась з відповідними документами до нотаріуса, який роз`яснив, що договір є нікчемним, оскільки нотаріально не посвідчений. В процесі врегулювання питання нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивачу стало відомо про смерть [PERSON] , у звязку з чим, змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив суду не надали. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 31 жовтня 2000 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала цілий житловий будинок з відповідними господарськими і побутовими будовами і спорудами в [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі «Договору застройки», виданого Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою 05.03.1955 р., р. №1539, зареєстрованого Миколаївським БТІ 27.12.1961 р. Договір №129купівлі-продажу житлового будинку був зареєстрований на універсальній товарній біржі «Фенікс» в журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за №129 від 31 жовтня 2000 року, зареєстрованого в ММБТІ. [INFO] помер [PERSON] . За час свого життя, 10 серпня 2000 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів онукові [PERSON] вищевказаний житловий будинок. Відповідно до відповіді Державного нотаріального архіву Миколаївської області від 20.02.2020 р., інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] по Алфавітним книгам обліку спадкових справ Першої Миколаївської державної нотаріальної контори за 2004-2006 р. відсутня. За даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved