Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] і товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Європа Лізинг» про стягнення матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30 квітня 2013 року на 81 км+210 м автодороги Київ-Харків за участю автомобіля «ДАФ-СЕ 85430», д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Мерседес ВІТО», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] були пошкоджені вищевказані автомобілі. Враховуючи, що [PERSON] керував автомобілем, який належить на праві власності ТОВ «Кредит Європа Лізинг», з яким він перебував у трудових відносинах, позивач просила стягнути з відповідачів [PERSON] та ТОВ «Кредит Європа Лізинг» на її користь солідарно 44390 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди, 7730 грн. витрат за транспортування автомобіля, 1500 грн. витрат за проведення експертних досліджень та судовий збір. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2014 року у даній цивільній справі замінено первісного відповідача ТОВ «Кредит Європа Лізинг» належним відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Гувер». В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] - адвокат [PERSON] позов підтримав повністю, підтвердив вищевказані обставини та просить стягнути з [PERSON] та ТОВ «Гувер» на користь [PERSON] 55620 грн.13 коп. Відповідач [PERSON] та його представника - адвоката [PERSON] позов не визнали, зокрема [PERSON] пояснив, що матеріальну відповідальність за шкоду в результаті дорожньо-транспортної пригоди він має нести в порядку законодавства про працю України, так як під час скоєння ним ДТП він перебував у трудових правовідносинах з ТОВ «Гувер». У позові просить відмовити. Представник відповідача ТОВ «Гувер» Заворотня О.В. позов не визнала, надавши суду заперечення з додатком документів, які підтримала в суді, позов [PERSON] вважає необґрунтованим та просить відмовити у його задоволенні. Представник первісного відповідача - ТОВ «Кредит Європа Лізинг» надав суду заперечення про безпідставність позову та його задоволенні просив відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно постанови Жашківського районного суду Черкаської області від 30 липня 2013 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та підданий штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави за те, що 30 квітня 2013 року близько 14 год. на 81 км+210 м автодороги Київ-Харків, керуючи автомобілем «ДАФ-СЕ», д/н [NUMBER], виконуючи лівий поворот, не надав переваги в русі та здійснив здійснення з автомобілем «Мерседес ВІТО», д/н [NUMBER], в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9882430 від 03 жовтня 2012 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди транспортного засобу - автомобіля «ДАФ-СЕ 85430», д.н.з. [NUMBER] на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] не вказала жодних істотних фактів, які також достеменно відомо їй, а саме вказала у позовній заяві, що страховою компанією здійснено страхове відшкодування по пошкодженому автомобілю в сумі 49000 грн., але не вказує, що у висновку експерта №207/06 від 03 червня 2013 року зазначено, що згідно «Методики товарознавчої експертизи» відновлювати транспортний засіб економічно недоцільно, то вартість матеріального збитку приймається його ринковою вартістю на момент дорожньо-транспортної пригоди складає 125910 грн.37 коп. Даний висновок експерта було зроблено згідно направлення від страхової компанії «АХА Страхування» 13 травня 2013 року. Відповідно до ст.30 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. З останньої обставини ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачень згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно ст.30 ч.2 вказаного Закон, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно заяви [PERSON] від 27 серпня 2013 року, поданої нею директору Центр виплат акціонерного товариства страхова компанія «АХА Страхування» вбачається, що вона не погодилась з повним знищення транспортного засобу - автомобіля «Мерседес-Бенц ВІТО», д/н [NUMBER] та просила виплатити їй різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, тим самим відмовившись від компенсації матеріальної шкоди, хоча стосовно належного їй автомобіля вже було проведено аукціон щодо його продажу, що підтверджується зобов'язуючою пропозицією, тому позовні вимоги [PERSON] повністю необґрунтовані. Позивачем [PERSON] в обґрунтування позовних вимог надано суду висновок автотоварознавчого дослідження №65 від 06 червня 2013 року, про який ТОВ «Гувер», а також страховику взагалі невідомо. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено факту причетності відповідача ТОВ «Гувер» до компенсації їй матеріальної шкоди та факту заподіяння їй моральної шкоди. Згідно наказу №16-к від 15 червня 2010 року вбачається, що відповідач [PERSON] прийнятий на роботу на посаду водія ТОВ «Гувер» наказом №22-33 від 02 квітня 2012 року по ТОВ «Гувер» відповідача [PERSON] закріплено матеріально відповідальним за транспортним засобом - автомобілем «ДАФ -СЕ 85430», д/н [NUMBER] на підставі договорів фінансового лізингу №420 від 16 вересня 2011 року та від №151 від 18.11.2011 року. Згідно подорожнього листа вантажного автомобіля від 30 квітня 2013 року - «ДАФ СЕ», д/н [NUMBER] вбачається, що [PERSON] виконував трудові обов'язки під час ДТП 30 квітня 2013 року. Проте, відповідно до норм ст.ст.1167,1172,1187,1188 ЦК України шкода ( втому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо водієм. На підставі викладеного і ст.ст.1166,1167,1172,1187,1188 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: dismissed