Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів ,в обґрунтування якого посилалася на те,що з 05 грудня 2013 року вона працювала у відповідача КП «Компанія «Вода Донбасу» у відокремленому підрозділі «Макіївське виробниче управління ВКГ», за вказаний нею період заробітна плата сплачувалася нерегулярно та наявна заборгованість, проте точний розмір заборгованості вказати не спроможна. Окрім того, відповідачі не оплатили їй лікарняні листки за періоди з 15 травня 2014року по 23 травня 2014 року на суму 555,84грн. (№ 843414), з 23 травня 2014 року по 30 травня 2014 року на суму 555,84 грн. (№ 842960), з 16 червня 2014року по 25 червня 2014 року на суму 738,56 грн. (№ 911040), з 01 липня 2014 року по 11 липня 2014 року на суму 722,24грн. (№ 666383), з 17 липня 2014 року по 17 листопада 2014 року на суму 5987,52грн. (№668019), всього на загальну суму 8 560грн. Вказані лікарняні листки здавалися роботодавцю для оплати своєчасно,але він їх не оплатив, посилаючись на відсутність коштів. Відповіддю від Фонду від 10 грудня 2015 року їй було повідомлено про те,що вона отримати належне грошове забезпечення зможе безпосередньо у відділенні Фонду. Але у неї немає можливості виїхати до відділення Фонду по причині браку грошей. Довідки переселенця вона не має. Просила стягнути з КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість по заробітній платі за період з червня 2014 року по листопад 2015 року, заборгованість по оплаті лікарняних на суму 8560 грн. Таку ж саме суму заборгованості по сплаті лікарняних 8560грн. просила стягнути з другого відповідача Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, обґрунтовуючи це тим, що їй незрозуміло, хто саме повинен виплачувати лікарняні. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 квітня 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь позивача суму заборгованості допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання (лікарняних) в розмірі 7 555грн.04 коп. В іншій частині позову відмовлено. Позовні вимоги [PERSON] до КП «Компанія «Вода Донбасу» про стягнення заборгованості із заробітної плати та з оплати лікарняних залишені без задоволення. Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 06 травня 2016 року доповнено текст резолютивної частини рішення суду від 26 квітня 2016 року та стягнуто з Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн.20 коп. В апеляційній скарзі представник виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності [PERSON] просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі ,через неповне з*ясування обставин ,що мають значення по справі та порушення норм матеріального права. У судовому засіданні апеляційного суду представник виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ,що діє за довіреністю [PERSON] підтримала доводи апеляційної скарги . Представник КП «Компанія «Вода Донбасу» ,що діє за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу відхилити,рішення суду першої інстанції залишити без змін. У судове засідання апеляційного суду [PERSON] не з*явилася,належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом отримання 30 червня 2016 року телефонограми зареєстрованої в журналі телефонограм № 1 за № 1519 (а.с.225,227). Крім того, для [PERSON] як для особи, яка перебуває в зоні АТО, на офіційному сайті апеляційного суду Донецької області розміщено повідомлення про призначення справи до розгляду (а.с.244). Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи , не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю доповідача,пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. У відповідності із ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з*ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Судом першої інстанції встановлено,що [PERSON] з 05 грудня 2013 року є працівником Макіївського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу». Згідно з копіями листків непрацездатності за періоди з 15 травня 2014 року по 22 травня 2014 року (листок непрацездатності № 843414), з 23 травня 2014 року по 30 травня 2014 року (листок непрацездатності № 842960), з 16 червня 2014 року по 25 червня 2014 року (листок непрацездатності № 911040), з 01 липня 2014 року по 11 липня 2014 року (листок непрацездатності № 666383), з 14 липня 2014 року по 16 листопада 2014 року (листок непрацездатності № 668019) [PERSON] знаходилася на лікарняних. Відповідно до наказу №130к від 14 липня 2014 року [PERSON] надано відпустку у зв*язку з вагітністю та пологами з 14 липня 2014 року по 16 листопада 2014 року (а.с.83). Наказом №219к від 17 листопада 2014 року [PERSON]надано відпустку до досягнення дитиною 3-х років з 17 листопада 2014 року по 01 жовтня 2017 року (а.с.84). Вирішуючи справу та задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції посилався на те,що з наданих відповідачем КП «Компанія «Вода Донбасу» документів (довідки, заяв-розрахунків, платіжних доручень) вбачається, що заборгованість по заробітній платі у підприємства перед позивачем відсутня, позивачу були оплачені перші 5 днів за листками непрацездатності № 911040, № 842960, № 666383, заяви-розрахунки страхувальника на фінансування нарахованої допомоги за вказані позивачем періоди на суму 7 555 грн.04 коп. надані до Макіївської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,проте вказана сума не профінансована, позивачу не виплачена. У страхувальника не виник обов*язок виплати [PERSON] допомоги у зв*язку з вагітністю та пологами ,у зв*язку з ненадходженням коштів Фонду на рахунок підприємства ,тому вказана сума підлягає стягненню з Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності(а.с.68-82). Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна ,оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи та положенням закону. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає. Апеляційним судом встановлено,що [PERSON] з 05 грудня 2013 року є працівником Макіївського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу». Макіївське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу « не є юридичною особою, місцезнаходження якого відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань : 86119,Донецька область,м.Макіївка ,Центрально-Міський район,вул. Волгоградська ,буд.1.,а являє собою відокремлений структурний підрозділ Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (ідентифікаційний код юридичної особи за ЄДРПОУ 00191678,місцезнаходженням якого у відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб ,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є : 87547, Донецька область,м.Маріуполь,вул.К.Лібкнехта ,буд.177 «а»(а.с.241). Відповідно до наказу №130к від 14 липня 2014 року [PERSON] надано відпустку у зв*язку з вагітністю та пологами з 14 липня 2014 року по 16 листопада 2014 року (а.с.83). Наказом №219к від 17 листопада 2014 року [PERSON] надано відпустку до досягнення дитиною 3-х років з 17 листопада 2014 року по 01 жовтня 2017 року (а.с.84). За періоди з 15 травня 2014 року по 22 травня 2014 року (листок непрацездатності № 843414), з 23 травня 2014 року по 30 травня 2014 року (листок непрацездатності № 842960), з 16 червня 2014 року по 25 червня 2014 року (листок непрацездатності № 911040), з 01 липня 2014 року по 11 липня 2014 року (листок непрацездатності № 666383), з 14 липня 2014 року по 16 листопада 2014 року (листок непрацездатності № 668019) [PERSON] знаходилася на лікарняних. Макіївське ВУВКГ КП « Компанія « Вода Донбасу « 17 липня 2014 року звернулося до Макіївської міської виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з заявами-розрахунками для надання матеріального забезпечення застрахованій особі [PERSON] за рахунок коштів Фонду : по листку непрацездатності № 842960 за період 23 травня 2014 року по 30 травня 2014 року, кількість днів ,що підлягають оплаті разом 6 ,в тому числі за рахунок Фонду 3,на суму разом 555,84 грн. ,в тому числі за рахунок коштів Фонду 277,92 грн.; по листку непрацездатності № 843414 за період 15 травня 2014 року по 22 травня 2014 року, кількість днів ,що підлягають оплаті разом 6 ,в тому числі за рахунок Фонду 6,на суму разом 555,84 грн. ,в тому числі за рахунок коштів Фонду 555,84 грн.; по листку непрацездатності № 911040 за період 16 червня 2014 року по 25 червня 2014 року, кількість днів ,що підлягають оплаті разом 8 ,в тому числі за рахунок Фонду 3, на суму разом 738,56 грн. ,в тому числі за рахунок коштів Фонду 276,96 грн. (а.с.91-93). 29 серпня 2014 року Макіївське ВУВКГ КП « Компанія « Вода Донбасу « звернулося до Макіївської міської виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з заявами-розрахунками для надання матеріального забезпечення застрахованій особі [PERSON] за рахунок коштів Фонду : по листку непрацездатності № 666383 за період 01 липня 2014 року по 11 липня 2014 року, кількість днів ,що підлягають оплаті разом 9 , в тому числі за рахунок Фонду 5,на суму разом 822,24 грн. ,в тому числі за рахунок коштів Фонду 456,80 грн.; по листку непрацездатності № 668019 за період 14 липня 2014 року по 16 листопада 2014 року, кількість днів ,що підлягають оплаті разом 126 , в тому числі за рахунок Фонду 126, на суму разом 5987,52 грн. ,в тому числі за рахунок коштів Фонду 5987,52 грн. (а.с.94-97). Загальна сума нарахованих лікарняних коштів по листам непрацездатності становить 7 555грн.04 коп.(277,92грн.+555,84 грн.+276,96 грн.+456,80 грн.+5987,52 грн.). Виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду для здійснення фінансування матеріального забезпечення надані платіжні доручення до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області. Відповідно до постанови Правління Національного банку України « Про зупинення здійснення фінансових операцій» від 06.08.2014 року № 466 платежі казначейством не були проведені у зв*язку з призупиненням здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. Згідно з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності : 87510, Донецька область, м.Маріуполь, проспект Луніна, буд.89. Місцезнаходження відокремленого підрозділу юридичної особи Макіївська міська виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності : 87510, Донецька область, м.Маріуполь, проспект Луніна, буд.89.(а.с.26-29,159-161). На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 531 « Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов*язкове державне соціальне страхування» постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 грудня 2014 року № 37 затверджений Порядок надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам,які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції,зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21 січня 2015 року за № 68/26513 (далі Порядок № 37).Порядком № 37 передбачено ,що особи ,які перебувають (перебували) у трудових відносинах та переміщуються з районів проведення АТО ,зможуть отримати належне їм матеріальне забезпечення безпосередньо в робочих органах Фонду за фактичним місцем проживання . 10 грудня 2015 року на звернення [PERSON] до Фонду щодо невиплати допомоги по вагітності та пологам та по тимчасовій непрацездатності надана відповідь із роз*ясненням Порядку № 37 (а.с.25). Право на отримання матеріального забезпечення у відповідності до Порядку № 37 [PERSON] не реалізувала. Звертаючись до суду з позовом позивач пред*явила вимоги до кількох відповідачів та просила стягнути з КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість по оплаті лікарняних та з Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності таку ж суму , обґрунтовуючи це тим, що їй незрозуміло, хто саме повинен виплачувати лікарняні. Відповідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу ,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. Особа,яка бере участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Вирішуючи питання щодо предмета спору невиплати допомоги по вагітності та пологам та по тимчасовій непрацездатності ,апеляційний суд приходить до висновку ,що відповідальність по невиплаті лікарняних коштів по листам непрацездатності в тому числі у зв*язку з вагітністю та пологам несе саме роботодавець . Так, відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18 січня 2001 року N 2240-III, (чинного у спірний період) (надалі Закон N 2240-III) страхувальник це, зокрема, роботодавець - для осіб, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону. За приписами частини 1 статті 6 Закону N 2240-III загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах не резидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах. Згідно пункту 3 частини другої статті 27 Закону N 2240-III страхувальник зобов'язаний, зокрема, надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону. Види матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням наведені у статті 34 Закону №2240-III, до яких належить, зокрема, допомога по вагітності та пологах. Умови надання і тривалість виплати допомоги по вагітності та пологах визначені у статті 38 Закону N 2240-III. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону N 2240-III матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України). У разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації матеріальне забезпечення за страховими випадками, які настали до їх ліквідації (реорганізації), виплачується застрахованим особам їх правонаступником, а в разі відсутності правонаступника - виконавчою дирекцією відділення Фонду за місцем здійснення обліку ліквідованого підприємства, установи, організації як страхувальника. За приписами частини 3 цієї статті рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб). Згідно ч.2 ст.52 Закону N 2240-III допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується: застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати. Виходячи з приписів наведених норм саме на роботодавця страхувальника покладається обов'язок щодо нарахування та виплати позивачеві допомоги по вагітності та пологах за спірними листками непрацездатності. Відповідно до ч.2. ст.28 Закону N 2240-III страховик - Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності зобов'язаний, зокрема, забезпечувати фінансування матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону. За приписами ч.1 ст.21 Закону N2240-III фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви. Тобто, за приписами наведеної норми Фонд здійснює фінансування безпосередньо страхувальників-роботодавців. Нарахування та виплата Фондом допомоги по вагітності та пологам застрахованим особам, в даному випадку, не передбачено чинним законодавством. Слід зазначити ,що згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, в тому числі допомога по тимчасовій непрацездатності, входять до структури заробітної плати. Відповідно до ст. 253 Кодексу Законів про працю України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, в тому числі страхуванню від тимчасової непрацездатності. Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування» від 11 січня 2001 року перші 5 днів тимчасової непрацездатності оплачуються самим власником або уповноваженим ним органом за рахунок коштів підприємства. Решта суми допомоги по тимчасовій непрацездатності сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Згідно п. 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2001 року допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати. З матеріалів справи убачається, що така виплата проведена не була. Відповідно до ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, у порушення статей 213, 214 ЦПК України на вищезазначене уваги не звернув, не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, зокрема, не звернув уваги на те, що законодавство, яке діяло на час правовідносин, що склалися між сторонами, не передбачало необхідності виплати допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами після перерахування коштів Фондом на рахунки страхувальників; не врахував, що підприємство зобов'язано було нараховувати та виплачувати допомогу по тимчасовій непрацездатності одночасно із виплатою заробітної плати. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. При цьому, у відповідності до вимог, викладених у ч. 4 цієї статті, на суд покладено обов'язок сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Рішення суду ґрунтується на припущеннях, що в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України є неприпустимим. Згідно п.2. ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог . За таких обставин ,висновок суду першої інстанції щодо стягнення з Фонду на користь позивача суми заборгованості допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання (лікарняних) є помилковим , тому рішення суду в частині задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення оплати з лікарняних та додаткове рішення від 06 травня 2016 року про стягнення суми судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], стягнення з КП «Компанія «Вода Донбасу « на користь позивача [PERSON] заборгованості з оплати лікарняних у розмірі 7555 грн.04 коп. , відмови в задоволенні позовних вимог до Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення заборгованості з оплати лікарняних . Відповідно ст.88 ЦПК України у зв*язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вважає необхідним стягнути з КП « Компанія «Вода Донбасу» на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн.20 коп,стягнути з КП «Компанія «Вода Донбасу» на користь Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності понесені ним і документально підтверджені судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 1071 грн.84 коп. (а.с.180).

Outcome: partial