Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Азовзагальмаш», де йому не виплачують заробітну плату, у зв'язку із чим існує заборгованість по заробітній платі за період з січня 2015 року по листопад 2015 року в сумі 17590,31 грн. Крім того, відповідач протиправно не сплачує компенсацію за затримку розрахунку. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 17590,31 грн. та компенсацію за затримку розрахунку. У подальшому позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача та його користь заборгованість по заробітній платі за період роботи з лютого 2015 року по грудень 2015 року в сумі 19553,40 грн. та компенсацію за затримку розрахунку у сумі 1137,38 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання позовних вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач погодився із тим, що на сьогоднішній час перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі в сумі 19553,40 грн. та з компенсації - 1137,38 грн. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Основним законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов'язки, в рівній мірі кореспондується обов'язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Судом встановлено, що позивач з 27.01.2015 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Азовзагальмаш», що підтверджується записами в його трудовій книжці. За період роботи позивача йому нараховується заробітна плата. Згідно наданої відповідачем довідки № 238/ро-3 від 25.01.2016р. сума заборгованості по заробітній платі з урахуванням вже утриманих обов'язкових податків та зборів перед [PERSON] за період його роботи з лютого 2015 року по грудень 2015 року складає: лютий 2015р. - 1496,58 грн., березень 2015р. - 1548,16 грн., квітень 2015р. - 1659,70 грн., травень 2015р. - 1714,06 грн., червень 2015р. - 1873,96 грн., липень 2015р. - 1844,54 грн., серпень 2015р. - 1844,54 грн., вересень 2015р. - 1889,57 грн., жовтень 2015р. - 1941,14 грн., листопад 2015р. - 1778,06 грн., грудень 2015р. - 1963,09 грн., а всього 19553,40 грн. Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено обов'язок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалася, що підтверджується розрахунковим листом та довідкою відповідача, внаслідок цього по сьогоднішній день існує заявлена позивачем заборгованість по заробітній платі в розмірі 19553,40 грн. з вирахуванням вже сум, які підлягають утриманню як обов'язкові податки та збори. Вказана сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку. Стосовно вимог позивача про стягнення суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати суд керується наступним. Судом було встановлено, що відповідач по сьогоднішній день має заборгованість з виплати нарахованої заробітної плати за період роботи позивача з лютого 2015 року по грудень 2015 року. У випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу статтями 1 та 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати» встановлено обов'язок підприємства будь-якої форми власності здійснювати компенсацію громадянам втрати частини доходів. Така компенсація громадянам провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Аналогічні норми закріплені в статті 34 Закону України «Про оплату праці», якими передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Приймаючи до уваги вказані положення Закону та факт несвоєчасної виплати заробітної плати, відповідач має також обов'язок здійснити позивачу компенсацію, передбачену Законом. При розрахунку сум компенсації за затримку виплати заробітної плати, суд керується наступним. Статтею 3 Закону передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159 (надалі за текстом - Порядок). Згідно пункту 4 вказаного Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Приклади обчислення суми компенсації наведено у додатку до Порядку. Позивачем було заявлено уточнюючі вимоги про стягнення суми компенсації втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 1137,38 грн. Відповідач в своїх запереченнях погодився із заявленою сумою та представив до суду лист від 10.12.2015 року, в якому приведено розрахунок суми компенсації за період з лютого 2015 року по грудень 2015 року в загальній сумі 1137,38 грн., що на думку суду, відповідає встановленому Порядку. У представленому відповідачем розрахунку зазначені положення Порядку були дотримані та проведено нарахування індексу споживчих цін за період невиплати заробітної плати з лютого 2015 року по грудень 2015 року шляхом множення місячних індексів інфляції опублікованих Держкомстатом за період з наступного місця, в якому виникла заборгованість по заробітній платі. У зв'язку із цим суд вважає, обґрунтованим та доведеним розмір нарахованої компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 1137,38 грн., яка має бути стягнута у судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 487,20 грн. за вимоги майнового характеру. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності,

Outcome: approved