Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У грудні місяці 2016 року позивач звернулася до Марганецького міського суду із позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на гараж № 150, що розташований по 10-му кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 листопада 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з гаражу № 150, який розташований по 10-му кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та два сини померлого [PERSON], який спадщину не прийняв, та [PERSON], який відмовився від своєї частки спадщини на її, позивача, користь. У встановлений законом строк вона звернулася до Марганецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на гараж. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж їй було відмовлено у звязку з тим, що не надано правовстановлюючих документів на гараж. Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого Марганецьким БТІ 18 листопада 1994 року, гараж № 150 по 10-му кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області зареєстрований за [PERSON]. Однак на даний час законодавством України реєстраційне посвідчення, як правоустановчий документ, не передбачене. Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не переоформив своє право на гараж на підставі реєстраційного посвідчення та не змінив правоустановчий документ, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав і просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.25). 25 листопада 2015 року [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть серія І-КИ № 660835 (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі: на гараж № 150, розташований за адресою Дніпропетровська область, м.Марганець, 10-й квартал. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ст.1222 ЦК). За ч.1\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.ст.1261,\~1262 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно спадкової справи № 140/2016, яка була заведена після смерті [PERSON], спадкоємцем на підставі ст.1261 ЦК України є його дружина [PERSON], яка і звернулася до Марганецької державної нотаріальної контори їз заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги, а саме [PERSON], спадщину не прийняв, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, та [PERSON], який відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача, [PERSON]. Інші спадкоємці першої черги відсутні (спадкова справ, а.с.21-45). У видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж № 150 по 10-му кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області позивачу було відмовлено на підставі розділу ІІ глави 10 п.4 п.п.4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а саме: заявником не надано правовстановлюючі документи на гараж, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Марганець (а.с.9). Як встановлено судом, згідно реєстраційного посвідчення, виданого Марганецьким БТІ 18 листопада 1994 року, гараж № 150 по 10-му кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області зареєстрований за [PERSON] (а.с.5). Однак, вказане реєстраційне посвідчення не є правовстановлюючим документом в розумінні законодавства України, яке регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто, [PERSON] набув у власність гараж, хоча у встановленому законом порядку не оформив своє право на нього та не отримав правовстановлюючого документу, а тому [PERSON], як спадкоємець першої черги, має право на спадкове майно гараж № 150 по 10-му кварталу в м.Марганці Дніпропетровської області. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що судом не встановлено порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved