Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У грудні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 5386,21 грн., послуги аварійного комісара в сумі 700,00 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка відбулась 25.08.2017 з вини відповідача, позивачу було завдано матеріальні збитки, в зв`язку з тим, що у вказаній дорожньо-транспортній пригоді було пошкоджено транспортний засіб - автомобіль марки «Chevrolet-Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , належний [PERSON] , яким керувала [PERSON] . Разом з тим, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власник пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу - автомобіля марки «Chevrolet-Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , яким керувала [PERSON] , звернулася до позивача з вимогою виплатити їй страхове відшкодування. Враховуючи, що позивач свої зобов`язання виконав шляхом виплати потерпілому власнику [PERSON] суми страхового відшкодування, у зв`язку з чим до нього перейшло право регресної вимоги відшкодування заподіяного збитку, представник позивача вважає, що з відповідача на користь МТСБУ підлягає стягненню у порядку регресу витрати понесені на виплату страхового відшкодування в сумі 5386,21 грн., послуги аварійного комісара в сумі 700,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., а тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 14.01.2019, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду із відміткою «інші причини», а саме адресат відсутній. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.08.2017 о 21 год. 50 хв. по вул. Русанівська Набережна, в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля марки «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля марки «Chevrolet-Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , належний [PERSON] , яким керувала [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 04.10.2017, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Chevrolet-Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] , та обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, не потребують доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що оскільки на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди, відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при цьому, [PERSON] , цивільна-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1198535 з терміном дії з 28.11.2016 по 27.11.2017, 20.10.2017 звернулася до МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування. Відповідно до пп. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При цьому, положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, позивачем було видано наказ № 1878 від 27.02.2018, відповідно до якого позивач виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 5386,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 902316 від 28.02.2018. Додатково МТСБУ були понесені витрати на збір документів та послуги аварійного комісара в сумі 700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1260631 від 12.10.2017. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, та пп.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи викладене, оскільки судом встановлено, що ДТП відбулась через порушення відповідачем ПДР України, внаслідок якої [PERSON] завдано шкоду, яку їй на підставі вимог закону відшкодував позивач, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у порядку регресу витрати понесені на виплату страхового відшкодування в сумі 5386,21 грн. та витрати на аварійного комісара в розмірі 700,00 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн..

Outcome: approved