Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У грудні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» (ПрАТ «УОСК») звернулося до суду із даним позовом в обґрунтування якого вказували на те, що між ПрАТ «УОСК» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3773236 від 07.05.2013 року, відповідно до якого забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER]. 19.11.2013 року в м. Києві по вул. Г.Дніпра, 62 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «ВАЗ», [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «BMW», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вину водія [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, яке передбачено ст. 124 КУпАП встановлено постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.01.2014 року. ПрАТ «УОСК» станом на 15.10.2014 року на підставі заяви на виплату страхового відшкодування, довідки ВДАІ, звіту № 894 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, акту про настання страхового випадку № 14864 від 11.09.2014 року, рішення Господарського суду м. Києва № 910/17495/14 від 02.09.2014 року виплатили страхове відшкодування потерпілій особі в сумі 13 965 грн. 00 коп. у відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування», ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». Оскільки водій застрахованого транспортного засобу причетний до пригоди - [PERSON] не повідомив страховика на протязі трьох робочих днів про скоєне 19.11.2013 року ДТП, ПрАТ «УОСК» просило стягнути із останнього у відповідності до п.п.38.1.1., п.38.1, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу. Сторони в судове засідання не з'явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу за його відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. 07.05.2013 року між ПрАТ «УОСК» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3773236, відповідно до якого забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER]. 19.11.2013 року в м. Києві по вул. Г.Дніпра, 62 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «ВАЗ», [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «BMW», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 22.01.2014 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу. Згідно платіжних доручень №7216 від 15.10.2014 року та №7196 від 14.10.2014 року ПрАТ «УОСК» виконуючи свої договірні зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів сплатило 13 965 грн. в рахунок відшкодування заподіяної [PERSON] шкоди. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ст. 993 ЦК України визначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Підпункт 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що водій транспортного засобу, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. У відповідності до п.п. 38.1.1, п. 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести чи спростувати, ті обстави на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу ніяких доказів на спростування позовних вимог не надано. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, що підтверджуються відповідною квитанцією. На підставі викладеного та

Outcome: approved