Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

У грудні 2020 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.08.2011 року у розмірі 12 462,50 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 03.08.2011 року. Відповідач при підписанні анкети- заявки підтвердила свою згоду на те,що підписала заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Заявою відповідача підтверджується той фак, що він повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були наданні йому для ознайомлення в письмовій формі. Станом на 31.03.2020 р. заборгованість відповідача становить 12 462,50 грн., яка включає в себе 4 588,92грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6 803,94 грн. - заборгованість за відсоткам; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 569,64 грн.(процентна складова). Ухвалою суду від 04.06.2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Встановлено, що 03.08.2011 року відповідач підписала Анкету-заявку про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк./а.с.13/ Із матеріалів справи вбачається, що в анкеті-заявкі від 03.08.2011 р. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що вона ознайомилась з умовами та правилами надання банківський послуг, тарифами ПриватБанку та має бажання оформити на власне ім`я: картку «Універсальна», зарплатний пакет, пенсійна картка, картка Gold «ощадкнижка» (депозит), ідентифікація з паспортом, дебетова особиста картка. Однак жодного із варіантів відповідачем не обрано, поля бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою та пам`ятку клієнта з тарифами та основними умовами обслуговування і кредитування не заповнено. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у сторонами визначити умови такого договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договорів є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договорів укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Із доказів, наявних в матеріалах справи, не вбачається підтвердження того, яка сума кредиту була видана відповідачу. Також, слід зазначити, що у виписках та довідках про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки не співпадає дата укладення договору з видачею кредитної картки, адже з наданих доказів вбачається що рух коштів почався 13.05.2013 року, а дата укладення договору б/н 03.08.2011 року. Як вбачається із зави сума кредитного ліміту не встановлена, при цьому підписана відповідачем анкета-заява не містить згоди нею саме кредитної картки «Універсальна», також позовній заяві представник позивача не зазначає яка сума кредиту була видана відповідачу. Крім того, відповідно до ст. 1048,1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а отже банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Враховуючи вищевикладене, та ту обставину що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо самого виду договору (кредитний або будь-який інший), а також щодо інших умов, викладених в Умовах та Правилах надання банківських послуг, не доведено факту надання кредиту на підставі анкети-заявки від 03.08.2011 року представник позивача не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed