overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року. Від спільно подружнього життя у них є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довір'я. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції, актовий запис № 459. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Остаточно подружні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з грудня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому роз'ясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений ним при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує на те, що з 28 листопада 2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Єлизавету, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з несумісністю характерів, різними поглядами на сімейне життя та обовязки подружжя. З листопада 2013 року сторони припинили подружнє життя, ведення спільного господарства, на теперішній час вона створила нову сімю, з яким бажає зареєструвати новий шлюб. Подальше збереження сімї вважає неможливим. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила розірвати укладений з відповідачем шлюб. Позивачка надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, оскільки народила 02.02.2016 року дитину від [PERSON], з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та пояснив, що з позивачем не проживає більше двох років і він не є батьком народженої 02.02.2016 року позивачем дитини. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін,оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28 листопада 2003 року, від якого мають доньку Єлизавету, [INFO]. Подружні відносини більше двох років сторони не підтримують, внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, з цього ж часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На теперішній час позивачка фактично створила нову сім'ю, народила дитину від іншого чоловіка [PERSON], який підтвердив в своїй письмовій заяві про визнання батьківства відносно народженої дитини [PERSON] У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також суд керується положеннями ч. 3 ст. 110 СК України, відповідно до якої дружина має право предявити позов про розірвання шлюбу протягом своєї вагітності, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 06 жовтня 2007 року. Від спільного шлюбу вони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. До жовтня 2015 року вона отримувала від відповідача матеріальну допомогу на утримання доньки, проте з листопада 2015 року, відповідач припинив її надавати, та не бажає добровільно утримувати доньку, в звязку з чим вона звертається до суду з даним позовом та просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (всіх доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до повноліття дитини. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2006 року, який було зареєстрованого Виконкомом Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №054114 від 07.10.2006 року. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №118090 від 27.05.2007 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 24 жовтня 2014 року. Від спільного шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, в звязку з чим вона звертається до суду з даним позовом та просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі ? частини заробітку (всіх доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до повноліття дитини. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2014 року, який було зареєстрованого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №788, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №292814 від 24.10.2014 року. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №565821 від 20.11.2015 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на його утримання до досягнення ним повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 20 серпня 2004 року, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом № 693. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Приводом для розлучення стали розбіжність характерів, різні життєві інтереси та цілі, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Строк для примирення просить не надавати. У судове засідання сторони не з'явилися, позивачка надала заяву про розгляд справи у заочному порядку за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. Виклик відповідача було зроблено через оголошення у пресі. Суд розглядає дану справу відповідно до вимог ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції сторони 20 серпня 2004 року уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 693. Відповідно до свідоцтв серії [NUMBER] та [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьками дітей зазначені сторони по справі. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з письмових пояснень позивачки, вона наполягає на розірванні шлюбу та не бажає його збереження, посилаючись на фактичне припинення з відповідачем шлюбно-сімейних відносин. Зазначені позивачем причини розірвання шлюбу та неможливість збереження сім'ї суд вважає поважними, тому надання строку для примирення суд вважає не доцільним. Майнового спору між сторонами немає. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з позивачкою. Таким чином, суд вважає, що шлюб між подружжям підлягає розірванню, оскільки вступ до шлюбу здійснюється вільно і добровільно та ніхто не може бути примушений до зберігання подружніх відносин, якщо їхні засади втрачені. З відповідача підлягають стягненню судові витрати понесенні позивачкою у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 03 лютого 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 84, зареєструвала шлюб з [PERSON] Посилалася, що [INFO] року народилася дитина - дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, виникали сварки, конфлікти. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з березня 2015 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, примирення вважає неможливим. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з березня 2015 року, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 20 липня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 427, зареєструвала шлюб з [PERSON] Посилалася, що [INFO] року народилася дитина - син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останній не утримує сім'ю. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують протягом двох років, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, примирення вважає неможливим. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують протягом двох років, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 23 вересня2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1520, зареєструвала шлюб з [PERSON] Посилалась, що [INFO] народилася дитина - дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання ним спиртними напоями. Відповідач не забезпечував родину, виносив з дому майно, яке потім продавав, уваги своїй родині не приділяв. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують протягом, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, спільного бюджету не мають, примирення вважає неможливим. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за ъъ відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать конверти із судовими повістками, які були направлені за місцем проживання відповідача та повернуті суду за закінченням терміну зберігання, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують протягом року, мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який мотивувала тим, що 14 червня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем; шлюб між сторонами по справі зареєстровано виконавчим комітетом Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області за актовим записом № 01. У шлюбі позивачкою від відповідача народжено сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Уважає, що сім'я розпалася через появу різних життєвих інтересів та поглядів на життя, постійних сварок та суперечок, а іноді й бійок зі сторони відповідача, припинення спільного проживання однією сім'єю. Позивачка зазначає, що способи примирення з відповідачем вже вичерпані, збереження сім'ї неможливе, тому просить, укладений з [PERSON] шлюб, розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, про підтримання позову в повному обсязі та про невжиття заходів на примирення з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справу у його відсутність та про згоду на розірвання шлюбу з позивачкою, з викладених в позові підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено факт реєстрації сторонами шлюбу 14 червня 2014 року. У шлюбі від відповідача позивачка народила сина-[PERSON], [INFO] (а.с.5,8). Таким чином, між сторонами, як подружжям, склалися сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу, що врегульовані Сімейним кодексом України. Під час провадження даної справи, сторони бажання примиритися не виявили, а поскільки позивачка у надісланій суду заяві зайняла категоричну позицію щодо його розірвання та при письмовій згоді відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Оскільки сторони виявляють різні життєві інтереси та протилежні погляди на подальше життя, та ураховуючи наявність між ними непорозумінь, припинення спільного проживання однією сім'єю, суд вважає, що сім'я між сторонами фактично розпалася, а подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин, позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із заяви позивачки, вона не виявила бажання після розлучення відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. Витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача, а понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору слід також на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved