Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому вказувала, що 30.05.2013р. вона з [PERSON], що діяв від імені [PERSON] уклала договір купівлі-продажу реєстровий №826, посвідчений приватним нотаріусом Одеської міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого відповідач, що діяв від імені власника - [PERSON], продав, а вона купила житловий будинок [ADDRESS]. Зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований у встановленому законом порядку та позивачка набула права власності на житловий будинок [ADDRESS] відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4188777 від 30.05.2013р. Позивачка прибула до належного їй будинку та з'ясувала, що в будинок [ADDRESS] вселився [PERSON] та члени його родини - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які там проживають до сьогодні. Позивачка на вселення відповідачів до належного їй будинку згоди не надавала, договір найму зазначеного житлового будинку з відповідачами не укладала. На неодноразові вимоги позивачки щодо звільнення належного їй будинку відповідачі не реагують, з будинку не виселяються. Тому [PERSON], уточнивши свої позовні вимоги, просила суд усунути перешкоди в користуванні житловим будинком [ADDRESS] та виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Представник позивачки [PERSON] позов підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явились, своїм правом на надання заперечень не скористались, хоча були належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Згідно ч.1 ст.160 ЖК УРСР наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення. З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2013р. [PERSON] з [PERSON], що діяв від імені [PERSON] уклала договір купівлі-продажу реєстровий №826, посвідчений приватним нотаріусом Одеської міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого відповідач, що діяв від імені власника - [PERSON], продав, а вона купила житловий будинок [ADDRESS]. Зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований у встановленому законом порядку та [PERSON] набула права власності на житловий будинок [ADDRESS] відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4188777 від 30.05.2013р. [PERSON] прибула до належного їй будинку та з'ясувала, що в будинок [ADDRESS] вселився [PERSON] та члени його родини - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які там проживають до сьогодні. [PERSON] на вселення відповідачів до належного їй будинку згоди не надавала, договір найму зазначеного житлового будинку з відповідачами не укладала. На неодноразові вимоги [PERSON] щодо звільнення належного їй будинку відповідачі не реагують, з будинку не виселяються. Суд вважає, що [PERSON] разом зі своєю родиною порушується право власності [PERSON], оскільки позивачка позбавлена права користування та розпоряджання своїм майном, а тому порушене право повинно бути відновлено відповідно ст.391 ЦК України. Суд вважає за необхідне ухвалити рішення, яким виселити з будинку відповідача разом з родиною без надання іншого житлового приміщення.

Outcome: approved