Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У вересні 2019 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] , просив: - зняти арешт з нерухомого майна 1/4 частини квартири [ADDRESS] , накладений на підставі заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, б.н. від 22.10.2010 року СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області; - скасувати обтяження, що містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з типом обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 10397871, зареєстроване 22.10.2010 року реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження: заява про реєстрацію обтяження нерухомого майна, б/н від 22.10.2010 року, СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, слідчий В.В. Гінцар, об`єкт обтяження: ? частина квартири [ADDRESS] , обтяжував - СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, причина відсутності коду. В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 січня 1997 року Кіровоградською міською радою народних депутатів № 20362, зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 16 січня 1997 року та записано в реєстрову книгу за № 24002/93 належить ? частина квартири [ADDRESS] , загальною площею\~ 64,97 кв.м., яка приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Його матері, [PERSON] , [INFO] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 січня 1997 року Кіровоградською міською радою народних депутатів № 20362, зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 16 січня 1997 року та записано в реєстрову книгу за № 24002/93 належить ? частина квартири [ADDRESS] , загальною площею\~ 64,97 кв.м., яка приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Також їй на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] від 16 квітня 2019 року, виданого державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Ляшенко В.С., зареєстровано в реєстрі за № 2-154, належить ? частини квартири [ADDRESS] . Та на підставі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] від 16 квітня 2019 року, виданого державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2Ляшенко В.С., зареєстровано в реєстрі за №2-156, належить ? частини квартири [ADDRESS] . Тобто, [PERSON] належить ? частини квартири [ADDRESS] . Постановою старшого слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області Гінцар В.В. від 20 жовтня 2010 року накладено арешт на ? частину житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] . Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2012 року [PERSON] засуджено за ст. 309 ч.2, ст. 263 ч.2, ст. 162 ч.2, ст.70 ч.1, ст. 71 ч.1 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, та [PERSON] засуджено за ст. 263 ч.2, ст.162 ч.2, ст. 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 02 січня 2013 року та звернений до виконання. В квітні 2019 року позивач та [PERSON] вирішили продати вказану квартиру [ADDRESS] , але звернувшись до нотаріальної контори для укладення договору купівлі-продаж дізналися про накладення арешту та заборону відчуження\~ на їхню квартиру. Факт накладення арешту на належне йому нерухоме майно підтверджується: інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 квітня 2019 року, згідно з якою 22 жовтня 2010 року за № 10397871 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області на підставі обтяження заява про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна б.н. від 22 жовтня 2010 року, постанова СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, слідчий ВВ Гінцар накладено арешт на ? частину квартири [ADDRESS] , власником зазначено [PERSON] . [PERSON] в травні 2019 року звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з заявою про зняття арешту по справі № 1109/7804/12. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2019 року по справі № 1109/7804/12, провадження №1-і/404/3/19 заяву [PERSON] про зняття арешту залишено без задоволення в зв`язку з тим, що розгляд справи повинен відбуватися в порядку цивільного судочинства. Для того, щоб позивач міг вільно, без будь-яких обмежень розпоряджатися своїм майном, він був змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 06 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /а.с.28-29/. 15 жовтня\~ 2019 року від представника ГУНП в Кіровоградській області до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно якого вказано, що позивач помилково зазначає відповідача ГУНП в Кіровоградській області, оскільки на дату винесення постанови слідчим СУ УМВС в Кіровоградській області, а саме 20 жовтня 2012 року діяло УМВС в Кіровоградській області, тому належним відповідачем є УМВС в Кіровоградській області. Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16 вересня 2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», УМВС в області вирішено ліквідувати як юридичну особу публічного права, а ГУНП в області вирішено створити як юридичну особу публічного права. На теперішній час жодного положення про правонаступництво прав та обов`язків не має, жодного законодавчо врегульованого порядку переходу прав та обов`язків від міліції до поліції не має, натомість утворено новий центральний орган виконавчої влади національна поліція України, який керується новоствореними нормативно-правовими актами. ГУНП в Кіровоградській області не являється боржником по справі, арешт на майно накладався не в інтересах відповідача, майно йому не передавалось. Позивачем не вказано якими саме діями ГУНП в Кіровоградській області порушило права позивача та не пред`явлено жодних позовних вимог, що повторно вказує на те, що ГУНП в Кіровоградській області є неналежним відповідачем по справі. Вказано, що всупереч п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6, не зазначив відповідачами потерпілих по кримінальному провадженню [PERSON] , [PERSON] , а також не залучено Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, до якого було спрямовано постанову слідчого СУ УМВС в Кіровоградській області /а.с.41-46/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2019 року залучено по справі в якості співвідповідачів: [PERSON] та [PERSON] /а.с.69-72/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні\~ /а.с.126-127/. Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача Головного управління національної поліції в Кіровоградській області у задоволенні позовних вимог просила відмовити. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов [PERSON] \~ до\~ Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом зняття арешту з майна підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1статті 16 Цивільного кодексу України(далі за текстом -ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 1997 року, [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] \~ належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. [INFO] помер [PERSON] , 1955 р.н. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, ? частину квартири під номером [ADDRESS] після смерті [PERSON] успадкувала його дружина [PERSON] , [INFO] [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, ? частину квартири під номером [ADDRESS] після смерті [PERSON] успадкувала його мати [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 2/4 частини квартири під номером [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 22.10.2010 року Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області, на підставі заяви про реєстрацію обтяження нерухомого майна, б/н від 22.10.2010 року СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, слідчий [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS] накладено арешт. Відповідно до постанови про накладення арешту на майно від 20 жовтня 2010 року, старший слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ст. лейтенант міліції Гінцар В.В., розглянувши матеріали кримінальної справи № 11-0018 встановив, що 07 жовтня 2010 року близько 22:00 год. [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON] та трьома невідомими особами із зброєю схожою на вогнепальну проникли до приміщення кв. 63 по [ADDRESS] . [ADDRESS] , [ADDRESS] , де здійснили розбійний напад, поєднаний із погрозою застосування насильством небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого [PERSON] та [PERSON] , з метою заволодіння їх майном, в ході чого відкрито заволоділи: ноутбуком «ASUS» з модемом з`єднання з\~ Інтернетом «Укртелеком», машинкою для стрижки волосся, фотоапаратом «Kodak», прикрасами зі срібла та книжковою продукцією. В ході слідства потерпілі [PERSON] та [PERSON] заявили цивільні позови на відшкодування завданої матеріальної і моральної шкоди, спричиненої їм скоєним злочином. Вказаною постановою накладено арешт на ? частину житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Заборонено здійснювати відчуження вказаного житлового приміщення та будь-яких інших дій, до вирішення справи по суті. Копію постанови направлено до Першої Державної Кіровоградської нотаріальної контори м. Кіровограда. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2012 року\~ [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України та призначено йому покарання за: ч. 2 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі, ч.2 ст. 263 КК України 1 рік позбавлення волі, ч. 2 ст. 162 КК України 2 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2009 року, остаточно призначивши покарання [PERSON] у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, с.2 ст. 263 КК України та призначено йому покарання за с. 2 ст. 263 КК України 1 рік позбавлення волі, ч. 2 ст. 162 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судові витрати\~ в сумі 473, 24 грн. за проведення судових експертиз. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судові витрати в сумі 1325 грн. за проведення судових експертиз. Стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином. Стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином. Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2019 року, [PERSON] звернулась до суду з заявою про зняття арешту, який був накладений на квартиру [ADDRESS] в ході розгляду кримінальної\~ справи №11-0018, за якою винесено 11 грудня 2012 року вирок Кіровським районним судом м. Кіровограда. Заяву [PERSON] про зняття арешту залишено без задоволення, з підстав того, що розгляд справи повинен відбуватися в порядку цивільного судочинства. Відповідно до довідки виданої 04 вересня 2019 року головою правління ОСББ «Переможець21», [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданих суду квитанцій, [PERSON] було здійснено оплату судових витрат по кримінальній справі № 1109/7804/12 по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] . У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Нормою ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта Законами України. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України(ст. 64 Конституції України). Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Разом з тим, з урахуванням відзиву представника Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, в якому останній висловив свої заперечення щодо задоволення позову з тих підстав, що не вважає Головне управління національної поліції в Кіровоградській області та Кропивницький ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області належними відповідачами у даній справі та відповідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року, суд вважає що Головне управління національної поліції в Кіровоградській області та Кропивницький ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, дійсно є неналежними відповідачами у даній справі, отже в задоволенні позову щодо них, слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial