Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування кв. [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08.10.2018 року, позивачка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказує на те, що на момент реєстрації її права власності на квартиру, у ній був зареєстрований відповідач. Оскільки відповідач не входить до кола членів сім`ї власника та не може бути визнаний членом сім`ї власника за наслідком постійного проживання разом з власником і веденням спільного господарства, законних підстав користування майном відповідач не має. В той же час, будь-яких угод щодо користування відповідачем житлом позивача, між сторонами спору не укладалось. Належним способом захисту прав позивача є усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом та у подальшому примусове зняття з реєстрації місця проживання відповідача за вказаною адресою. Ухвалою суду від 17 січня 2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження та учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 17 січня 2019 року та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача, вказаній у позовній заяві. Згідно відміток поштових відділень, судова повістка повернулася на адресу суду з неврученням за закінченням терміну зберігання. В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України, судова повістка на ім`я відповідача [PERSON] вважається доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 08.10.2018 року З матеріалів справи вбачається, що в спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У даному випадку позивач не має можливості зняти відповідача із реєстрації на підставі своєї особистої заяви без наявності з цього приводу рішення суду. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні квартирою, визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач ніколи не проживав та не проживає у вказаній квартирі, не несе витрат по утриманню житлового приміщення, власником якого є позивач, чим чинить перешкоди позивачу в користуванні квартирою. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved