Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований 29 квітня 2015 року між ним та відповідачкою [PERSON] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що сторони дітей не мають, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, разом не проживають з 27 січня 2020 року, спільного господарства не ведуть. Причиною розлучення є те, що сторони мають різні погляди на життя та сімейні обов`язки, між ними зникло взаєморозуміння, довіра та повага. Зберегти шлюб неможливо. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 10-00 год. 15 лютого 2021 року. 15 лютого 2021 року судове засідання відкладено на 08-30 год. 10 березня, а в подальшому на 08-30 год. 09 квітня 2021 року. Позивач у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідачка не з`явилася, повідомлена про судове засідання належним чином шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції. До суду повернулися поштові конверти з рекомендованими повідомленнями без вручення відповідачці з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідачки до суду. Відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідачка не подавала. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки на підставі у ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд визнав за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, про що постановив ухвалу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 29 квітня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області (а. с. 8). За твердженням позивача, і це не спростовано відповідачем, подружжя спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб у позивача не має, і такого наміру не висловила відповідачка. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн, сплачений за подання позову до суду.

Outcome: approved