Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

У грудні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулась [PERSON] (надалі по тексту - позивач) із позовом до Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Уніка» (надалі по тексту - відповідач 1), Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (надалі по тексту - відповідач 2), третя особа: [PERSON] , у якому просила суд стягнути на свою користь солідарно з відповідачів у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, кошти в розмірі - 12 951 грн. 60 коп. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 липня 2019 року о 19.05 год. в м.Києві по вул.В.Чорновола, 12, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] в порушення вимог п.13.1 ПДР України не врахував дорожньої обставновки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, а власниці автомобля марки «Тойота» позивачу [PERSON] були завдані матеіральні збитки. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 25 вересня 2019 року було визначено [PERSON] 28.08.2019 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату частину страхового відшкодування позивачу у розмірі - 6 283 грн. 40 коп., але вказаний розмір значно менший за заподіяний розмір шкоди у дійсності майну позивачці, який згідно акту здачі-приймання робіт від 10.09.2019 року становить - 19235 грн. Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6317886 від 18.11.2018 року страхувальником та власником транспотного засобу «Мерседес», який під час вчинення ДТП перебував під керуванням третьої особи [PERSON] , записано відповідача 2 - АТ «Райффайзен Банк Аваль», із яким також винуватець перебував у трудових відносинах на час вчинення ДТП. З урахуванням вимог ст.ст.1172, 1192 ЦК України та судової практики саме в солідарному порядку підлягають стягненню з відповідачів 1 і 2 недоплачені суми реальних збитків позивачу у сумі - 12 951,60 грн., оскільки остання здійснила фактичний ремонт автомобіля за власні кошти. Так, позивач вважає, що саме вказана різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами на оплату матеріалів та виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля підлягає стягненню з відповідачів. 28.01.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача 1, де останній просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зважаючи на те, що дійсно між АТ «Райфайзен банк Аваль» та ПрАТ «СК Уніка» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6317886 (надалі - Поліс), а саме транспортного засобу марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] . 11.07.2019 року сталась ДТП за участю вказаного транспортного засобу та автомобіля марки «Тойота», власником якого є позивачка. У зв`язку з визнанням винуватим у вчиненні вказаного ДТП третьої особи [PERSON] було розраховано розмір матеірального збитку у сумі - 9 497, 68 грн., але із урахуванням коєфіцієнту фізичного зносу та податку на додану вартість позивацчі було випалчено 6283 грн.40 коп., а в подальшому було донараховано та сплачено - 3214,28 грн. у зв`язку з подання інших підтверджуючих документів. Відтак, жодних інших зобов`язань у страхової компанії не виникає і тому підстав для стягнення додаткових коштів немає. У відзиві від 28.01.2020 року відповідач 2 заперечував проти задовлення позову, оскільки обов`язок з виплати страхового відшкодування виникає тільку у відповідача 1 із врахуванням укладення із ним Полісу (договору страхування). Вказаний обов`язок страхова компанія виконала, сплативши позивачці кошти відшкодування у розрахованому розмірі - 9497,68 грн. В той же час, наданий акт виконаних робіт не може бути доказом заподіяння іншої - більшої суми збитків, оскільки він не відповідає встановленого експертному висновку розміру збитків і не відповідає даним огляду пошкодженого автомобіля. Обов`язок з виплати страхованого відшкодування банком як власником транспортного засобу під керування винуватця ДТП виникає виключно у разі перевищення розімру збитків встановленого ліміту згідно Полісу, чого у даному випадку не було. У своїх письмових поясненнях третя особа зазначила, що він підтримує відзив банку та заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Додатково зазначив, що у разі підтвердження належним чином оплати коштів у розмірі додаткової суми - 3 214,28 грн. можливе стягнення коштів за цим позовом за виключеннмя вказаної суми. Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити. Представник відповідача 1 і третя особа у судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою суду від 27.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля марки «Тойота» д/н [NUMBER] (а.с. 26). В той жде час, вбачається, що 11 липня 2019 року о 19.05 год. в м.Києві по вул.В.Чорновола, 12, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] в порушення вимог п.13.1 ПДР України не врахував дорожньої обставновки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 25 вересня 2019 року було визначено [PERSON] (а.с.11). У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6317886 від 18.11.2018 року страхувальником та власником транспотного засобу «Мерседес», який під час вчинення ДТП перебував під керуванням третьої особи [PERSON] , записано відповідача 2 - АТ «Райффайзен Банк Аваль», із яким також винуватець перебував у трудових відносинах на час вчинення ДТП. При цьому, ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну по даному полісу становить - 100 000,00 грн., франшиза - 0 грн. (а.с.55). За умови ч.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Положеннями ч.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial