Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

У грудні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] ([PERSON]) в інтересах неповнолітнього [PERSON], до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони є власниками житлового будинку № 176 по вул. К. Маркса в м. Фастів Київської області. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в будинку з 20.10.2000 року та відповідно 20.11.2001 року, але не проживають у ньому з 2001 року по теперішній час, відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку з 04.09.1998 року, але фактично не проживає у вказаному будинку з 2005 року по теперішній час. Добровільно відповідачі виписатися з належного їм будинку не бажають, у звязку із чим позивачі змушені звернутися до суду із даним позовом. До початку розгляду справи по суті позивачі відмовилися від позову в частині визнання неповнолітнього [PERSON] [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив суд визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме будинком № 176 по вул. Карла Маркса в м. Фастів. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву з якій просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце повідомлявся належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить ? частина житлового будинку № 176 по вул. К. Маркса в м. Фастів Київської області на підставі Договору дарування частини житлового будинку від 23 грудня 2003 року, а [PERSON] 1/2 частина даного будинку на підставі Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 02 лютого 2016 року. Згідно довідок Голови вуличного комітету в будинку № 176 по вул. К.Маркса, зареєстровані [PERSON], [INFO], який не проживає - з 2004 року та [PERSON], [INFO], яка не проживає за даною адресою з 2001 року та по теперішній час. Таким чином, враховуючи відсутність відповідачів в будинку № 176 по вул. К.Маркса в м. Фастів Київської області понад встановлений ст.71 Житлового кодексу України строк, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та їх задоволення. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, статей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved