Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

у грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Плотичанської сільської ради Козівського району Тернопільської області, відповідно до вимог якої просить визначити їй додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 13.09.2016 року, строком на два місяці, після набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.09.2016 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. 23.04.2008 року її мати розпорядилася своїм майном і склала заповіт, зі змісту якого на випадок своєї смерті заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку [PERSON]. 28.11.2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса [PERSON], проте у прийнятті заяви їй було відмовлено у звязку із пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, оскільки вона не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подала відповідної заяви вчасно. Зазначає, що вказаний строк нею був пропущений з поважних причин, а саме причиною пропуску строку є те, що в період із грудня 2013 року по вересень 2017 року перебувала за кордоном, що підтверджується довідкою Плотичанської сільської ради Козівського району №365 від 16.11.2017 року. Відтак, вважає, що строк для прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин та просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 07.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлену позовну вимогу з підстав, викладених у позовній заяві та просив задовольнити таку. Представник відповідача у судовому засіданні позовну вимогу визнав, з підстав викладених у відзиві. Залухавши думку учасників справи, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії I-ИД № 232841 від 30.11.2017 року, [PERSON] померла 13.09.2016 року у віці 79 років у с.Денисів, Козівський район, Тернопільська область (а.с.12). За життя\~[PERSON] 23.04.2008 року, розпорядилася на випадок смерті, що належна їй на праві приватної власності земельна ділянка в розмірі 2,72 га. згідно Державного акта серії Р2 за №712769, заповідає [PERSON] (а.с. 17). Згідно з копії державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №712769, [PERSON] належитьземельна ділянка площею 2,72 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). 11.04.2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Козівського районного нотаріального округу [PERSON] із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], однак нотаріус їй розяснив про можливість вирішення зазначеного питання в судовому порядку, оскільки позивач не проживала постійно із спадкодавцем і не подала заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори до шести місяців, а відтак видати свідоцтво про право на спадщину не можуть (а.с.14). Підставами для розяснення у вчиненні зазначених нотаріальних дій було те, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини. Відповідно до довідки Плотичанської сільської ради Козівського району Тернопільської області від 25.10.2017 року №320, спадкодавець [PERSON], яка померла 13.09.2016 року, постійно проживала та була зареєстрована у спадковому будинку за адресою: вул.Горішня, 27, с.Плотича, на день її смерті з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.15). Крім цього, із довідки Плотичанської сільської ради Козівського району Тернопільської області від 16.11.2017 року №365 вбачається, що з грудня 2013 року по вересень 2017 року [PERSON] перебувала закордонном (а.с.16). Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2\~ст. 1220 ЦК України). Частина 3\~ст.1272 ЦК України\~визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз'яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як на підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини представник позивача покликається на те, що в період із грудня 2013 року по вересень 2017 року [PERSON] перебувала за кордоном, а також вважає за необхідне взяти до уваги заповіт [PERSON] від 23.04.2008 року, котрий згідно з правової позиції Верховного Суду України по справі №6-496цс17 від 06.09.2017 року при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. У суду не виникає сумніву у достовірності досліджених документів, оскільки вони відповідають обставинам справи і не заперечуються відповідачем, про що зазначено у його заяві та підтверджено останнім у судовому засіданні. Відтак, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивач з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця, а відтак подану заяву слід задовольнити, надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. При цьому, суд вважає, що у звязку з тим, що вимог про розподіл судових витрат позивачем заявлено не було, дане питання судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved