Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту. В обґрунтування позову зазначивши, що 27 грудня 2016 р. між сторонами було укладено кредитний договір № 335-16/СК, згідно з яким відповідач отримала кредит у сумі 4500,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 25.01.2017 р., що відповідає умовам договору. Позичальник зобов`язання за кредитним договором не виконує, в зв`язку з чим станом на 29.08.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 41596,39 грн., яку позивач, а також судові витрати, просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2016 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 335-16/СК, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 4500,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 25.01.2017 р., що відповідає умовам договору. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим станом на 29.08.2019 р. прострочена заборгованість за кредитним договором, згідно з наданим позивачем розрахунком, становить 41596,39 грн., з яких: заборгованість за кредитом\~4500,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом\~2025,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками\~12150,00 грн., заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям\~21349,80 грн., а також штрафні санкції у вигляді 3 % річних за порушення грошового зобов`язання у сумі 349,52 грн., інфляційне збільшення боргу 1222,07 грн. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст. ст. 509, 526, 530 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1ст. 1054 ЦК України, умовами кредитного договору є обов`язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2\~ст. 1050 ЦК України,\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання виконує не належним чином, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за нею станом на 29.08.2019 р. прострочена заборгованість за кредитним договором, згідно з наданим позивачем розрахунком, становить 41596,39 грн., з яких: заборгованість за кредитом\~4500,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом\~2025,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками\~12150,00 грн., заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям\~21349,80 грн., а також штрафні санкції у вигляді 3 % річних за порушення грошового зобов`язання у сумі 349,52 грн., інфляційне збільшення боргу 1222,07 грн. Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором 41596,39 грн. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved