Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої 62 243,10 грн у відшкодування завданої шкоди та судові витрати - 2 102 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 17.05.2019 року між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та ТОВ «Віді Автомобілі з пробігом» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів CLAU № 14318, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом Mazda д.н. [NUMBER] . 12.10.2019 року на вул. Кільцева дорога, 12 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ під керуванням [PERSON] , автомобіля Mitsubishi д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Toyota д.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2019 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу. 15.11.2019 року на підставі страхового акта №4711 від 12.11.2019 року застрахованій особі було виплачено 162 24,10 грн страхового відшкодування. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». 20.03.2020 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування на користь страховика (ТДВ «СК «Віді-Страхування») в розмірі 100 000 грн, в межах ліміту відповідальності. Посилаючись на ст. ст. 1166, 1192, 1194 ЦК України просить стягнути з відповідача різницю між сплаченою сумою матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП та виплаченою страховою компанією. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористалася. За ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 17.05.2019 року між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та ТОВ «Віді Автомобілі з пробігом» в особі директора Шульги О.В. укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів CLAU №14318 та додатковий договір до нього від 17.05.2019 року, предметом яких є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом Mazda д.н. [NUMBER] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2019 року у справі №759/20179/19, встановлено, що 12.10.2019 о 16 год. 30 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota Corolla, д.н. [NUMBER] , який належить на праві власності ТОВ «Інвест-Регіон», та рухаючись на майданчику магазину «Новус» по вул. Кільцева дорога, 12 в м. Києві, була не уважною, не надала перевагу в русі автомобілю Mazda 6, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який наближався з правого боку та скоїла з ним зіткнення, після чого автомобіль Mazda від удару відкинуло на автомобіль Mitsubishi Outlander, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень всіх транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушила п. 2.3 (б), 10.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, в зв`язку з чим останню визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. 06.11.2019 року до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/3211.19 звернувся директор ТОВ «Віді Автомобілі з пробігом» Шульга О.В. у зв`язку з ДТП, яке є страховим випадком згідно з умовами договору страхування. 15.11.2019 страховик на підставі страхового акта № 4711 від 12.11.2019 року здійснив страхувальнику виплату страхового відшкодування в розмірі 162 243,10 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5247 від 15.11.2019 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ«Страхова компанія «Провідна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 101832537, за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля Toyota Corolla д.н. [NUMBER] , особою, відповідальність якої застрахована. 20.03.2020 року ПрАТ «СК «Провідна» виплатило ТДВ «СК «Віді-Страхування» страхове відшкодування за полісом № 101832537 в розмірі 100 000 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача. Разом з тим, вказаних витрат не достатньо для відшкодування шкоди в повному обсязі, а різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою ПрАТ «СК «Провідна», що становить 62 243,10 грн підлягає стягненню з винної в ДТП особи. Відповідно до п.3 ст.30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з абз. 10 ч. 2 ст.7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Розрахунок завданих збитків здійснюється суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, та зареєстрованого в Міністерства юстиції України 24 листопада 2003 р. За №1074/8395. Згідно п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (далі - Методика), у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. У відповідності до ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року N142/5/2092). Згідно із пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. У висновку про оцінку КТЗ може міститись інформація про причину фізичного зносу, який виникає в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а також про те, чи внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду нараховано величину втрати товарної вартості (пункт 8.6 Методики). У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ст.ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. З наданих позивачем доказів вбачається, що огляд пошкодженого застрахованого транспортного засобу відбувся 21.10.2019 року об 11 год. за адресою: [ADDRESS] . На огляд було запрошено ТОВ «Інвест-Регіон» та СК «Провідна». Відповідача [PERSON] на огляд запрошено не було, що суперечить вимогам Методики. Суд не бере до уваги факт виклику на огляд власника автомобіля, яким в момент ДТП керувала відповідач, оскільки матеріальна відповідальність в даному випадку лежить не на власникові Toyota, а на винуватці аварії. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В даному випадку визначений розмір матеріальної шкоди не може вважатись об`єктивним, оскільки на огляд пошкодженого транспортного засобу винуватець аварії не викликалася, що в свою чергу слід трактувати, як порушення її права на захист. За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог На підставі викладеного,

Outcome: dismissed