Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Ізяславської міської ради Хмельницької області, Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 28 жовтня 1994 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка. Позивач є спадкоємицею останнього, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку, який був виданий спадкодавцеві, втрачений. Ухвалою суду від 11 січня 2018 року справу за позовом [PERSON] залишено без розгляду в частині позовних вимог до Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, в останнє судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності. Представник Ізяславської міської ради Хмельницької області за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог, в останнє судове засідання не прибула, подала письмову заяву, у якій просила справу розглядати без її участі. Представник відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи в суді був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позиції сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Судом обєктивно встановлено, що 28 жовтня 1994 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 079997, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 12 січня 2008 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] та доньки [PERSON] і [PERSON], які одержали в Ізяславській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складалося із Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Ізяслав по пров. Гагаріна, буд. 29 Хмельницької області, в рівних частках по 1/6 частині кожній, що підтверджуються даними спадкової справи № 253, заведеної Ізяславською державною нотаріальною конторою 19 жовтня 1995 року до майна [PERSON], яка перебуває на зберіганні в Хмельницькому обласному державному нотаріальному архіві. Ѕ частина вказаного домоволодіння належала на праві власності матері позивача [PERSON] як частка у спільному майні подружжя, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 02 листопада 1995 року державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON] Як вбачається з договору дарування частини будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу [PERSON] 28 серпня 1998 року, [PERSON] подарувала 1/6 частину житлового будинку, що знаходиться в м. Ізяслав по пров. Гагаріна, 29 Хмельницької області, позивачу [PERSON] 09 січня 2016 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-БВ № 268588, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 11 січня 2016 року. У відповідності до даних довідки КП «Житлосервіс» № 1163 від 01 вересня 2016 року, [PERSON] на день своєї смерті проживала одна за адресою: м. Ізяслав пров. Гагаріна, буд. 29 Хмельницької області. За життя [PERSON] заповіла все своє майно позивачу по справі, що підтверджується заповітом, посвідченим 31 січня 2008 року державним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу [PERSON] За змістом повідомлення завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори № 2406/0116 від 21 грудня 2017 року, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за № 207/2016 р. Спадкоємицею першої черги за законом та за заповітом являється [PERSON] Дочка спадкодавці [PERSON] подала до контори заяву про відмову від прийняття спадщини. 19 травня 2017 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері на 2/3 частки житлового цегляного будинку з відповідними до цієї частини надвірним будівлями і прибудовами, що знаходяться у м. Ізяслав по пров. Гагаріна № 29, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON] Таким чином, зазначене домоволодіння на даний час повністю належить позивачу [PERSON] Крім того, як вбачається з довідки відділу Держземагентства в Ізяславському районі Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 17 січня 2015 року № 8-2212-0.5-58/2-15, за [PERSON], який помер 28 листопада 1994 року, зареєстровано державний акт серії ХМ № 369 на земельну ділянку площею 0,0768 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою м. Ізяслав, пров. Гагаріна, буд. 29 Хмельницької області. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. [PERSON] не може оформити свої спадкові права на вказану земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно, що підтверджуються повідомленням завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори від 09 грудня 2017 року № 2317/02-14. Втрата Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, виданого на імя [PERSON], підтверджується оголошенням в газеті «Партнер», випуск від 20 серпня 2015 року. Відтак, слід визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 392, 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, ст. 152 ЗК України,

Outcome: approved