Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 23 липня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено договір про надання останньому строком до 15 липня 2013 кредиту в розмірі 71000.00 євро. За умовами даного договору [PERSON] мав регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Проте відповідач систематично не виконує взяті на себе обовязки тобто перестав вносити необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дало. Також в забезпечення виконання кредитного договору 23 липня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір застави. Станом на 18 червня 2010 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті кредиту 98265,43 євро та заборгованість по сплаті відсотків. Оскільки у встановлений строк [PERSON] кредит не погашав, відсотки за користування кредиту не сплачував, тому банк відповідно до умов договору нарахував пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. У звязку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору - 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн. Просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №207КМ від 23 липня 2008 року в розмірі 71000,00 євро звернути стягнення на предмет застави рухомого майна шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю автомобіль FORD Cargo 3430D, 2007 року випуску, № кузова/шасі NM071TEDE7M66713, зареєстрований номер [NUMBER]., що належить на праві власності [PERSON]А ( Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Седова, буд.34), ЗАТ КБ ПриватБанк з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; зі зняттям вказаного автомобіля з реєстраційного обліку в органах ДАЇ України Києво-Святошинського району; стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача вимоги уточнила. Просила суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором №207КМ від 23 липня 2008 року в розмірі 71000,00 євро, (станом на 18 червня 2010 року) складає 98265,43 євро.; стягнути з відповідача судові витрати. Суду пояснила, що [PERSON] порушив взяте на себе зобовязання по щомісячній сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору за прострочення виконання зобовязання сторона має сплати пеню від суми простроченого платежу. Тому банком була нарахована пеня за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом. Тому просила суд стягнути вказану суму заборгованості з відповідача. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 23 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №207КМ. За цим договором [PERSON] отримав кредит в розмірі 71000,00 євро, сума кредиту була перерахована [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. В рахунок забезпечення виконання зобовязань 23 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна, а саме автомобіль марки FORD Cargo 3430D, 2007 року випуску, № кузова/шасі NM071TEDE7M66713, зареєстрований номер [NUMBER]., на праві власності [PERSON]А (Київська область, Києво- Святошинський район, м. Боярка, вул. Седова, буд.34), За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. З пояснень, наданих представником позивача та наданими суду документів, встановлено, що [PERSON] порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставо держатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не було виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому позовні вимоги в цій частині підлягає задоволенню. Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути 98265,43 євро - заборгованість по кредиту, 68551,72 євро - заборгованість по відсоткам, 19920,02 євро - пеня за несвоєчасне погашення, а також штрафи. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, відповідно до задоволених вимог. На підтвердження своїх витрат представник позивача надала платіжний документ за №UD218B00SV та № UD218B00SW від 18 червня 2010 року. При поданні позову було сплачено судовий збір та витрати на ІТЗ, що підтверджується відповідними квитанціями. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved