Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.06.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4406,39 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 07.11.2019 року виникла заборгованість у розмірі 15359 грн 20 коп., яка складається з: 4406 грн 39 коп. заборгованість за кредитом, 1974 грн 30 коп. заборгованість по відсоткам, 8978 грн 51 коп. пеня. Відтак позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1921 грн. Ухвалою судді від 17.03.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 23.04.2020 року. 23.04.2020 року розгляд справи було відкладено на 04.06.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання. Судова повістка повернулася до суду без вручення за закінченням терміну зберігання. Окрім того, відповідач викликалася до суду шляхом розміщення на офіційному сайті суду оголошення. 04.06.2020 року розгляд справи було відкладено на 08.07.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання. Судова повістка повернулася до суду без вручення за закінченням терміну зберігання. 08.07.2020 року відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за останньою відомою адресою реєстрації. Окрім того,\~відповідач викликалася\~до суду\~шляхом розміщення\~на офіційному\~сайті суду\~оголошення. При цьому, відзив на позов відповідачем не подано, жодних заяв та клопотань від неї не надходило. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи в його відсутність, а також про згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.06.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4406,39 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30.06.2016 року. У цій угоді зазначено, що відповідач згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, і ця угода становить між нею та банком кредитний договір. До Генеральної угоди позивач додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 6, 7-30). Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, отримавши кредитні кошти у розмірі 4406,39 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала, у повному обсязі кредит не сплатила, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, який надано позивачем (а.с. 4), відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 07.11.2019 року у розмірі 15359 грн 20 коп., яка складається з: 4406 грн 39 коп. заборгованість за кредитом, 1974 грн 30 коп. заборгованість по відсоткам, 8978 грн 51 коп. пеня. Як вбачається з вищевказаного розрахунку відповідачем взагалі не здійснювалося погашення коштів в рахунок заборгованості, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом і відсотками у розмірі 6380 грн 69 коп., що підлягає стягненню з відповідача. При цьому відповідач своїми процесуальними правами не скористалася, відзиву на позов не надала, наданий позивачем розрахунок не спростувала. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Таким чином, позивачем було нараховано пеню у розмірі 8978 грн 51 коп., яка також підлягає стягненню з відповідача. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладені положення, а також те, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, до 6380 грн 69 коп. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 1921 грн судового збору, який сплачений позивачем при поданні позову.

Outcome: partial