Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2011 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей були задоволені повністю. Ухвалено стягнути щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29 серпня 2011 року до повноліття дітей. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року місце проживання дитини [PERSON], [INFO], було визначено разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Також за вищевказаним рішенням суду було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 всіх доходів щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму. Таким чином, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, враховуючи той факт, що з моменту прийняття Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення від 09 листопада 2016 року і до теперішнього часу донька сторін - [PERSON] [INFO] проживає з [PERSON], приймаючи до уваги законодавчі зміни до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, є всі підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін - [PERSON], стягнувши з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного позивач за первісним позовом просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]; стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила звільнити її від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року; звільнити відповідача [PERSON] від сплати аліментів на утримання двох малолітніх дітей, на підставі рішення Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2011; зобов'язання по самостійному утримуванню малолітнього сина [PERSON] залишити за [PERSON]; зобов'язання по самостійному утримуванню малолітньої доньки [PERSON] залишити за [PERSON]; винести ухвалу суду, якою позивач [PERSON] звільняється від сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]; винести ухвалу суду, якою відповідач [PERSON] звільняється від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON]. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2018 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, об'єднавши їх в одне провадження. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив задовольнити позов у повному обсязі. Водночас, вважав правильним залишити на утриманні кожного з батьків дитину, яка з цим з батьків проживає, про що зазначено у зустрічній позовній заяві. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом [PERSON] зустрічну позовну заяву підтримала у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.11.2011 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року місце проживання дитини [PERSON], [INFO], було визначено разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, законодавець передбачає можливість повного звільнення від сплати аліментів у випадку наявності обставин, які мають істотне значення. Судом також встановлено, що донька сторін проживає з батьком і перебуває на його утриманні, а син проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Дані обставини мають істотне значення, а тому, враховуючи думку сторін по справі та норми СК України, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення зустрічної позовної заяви, а саме слід звільнити [PERSON] від обов'язку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які були стягнуті за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року; звільнити [PERSON] від обов'язку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які були стягнуті за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2011 року. В іншій частині зустрічного позову та у задоволенні первісного позову - відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: partial