Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

у грудні 2014 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором позики. В мотивування вимог посилався на те, що у грудні 2013 року до нього звернулася його знайома [PERSON] з проханням надати їй та її чоловіку [PERSON] позику в сумі 25 000 доларів США. Перебуваючи з родиною відповідачів у дружніх стосунках, позивач погодився на цю пропозицію, у зв'язку з чим 27 грудня 2013 року надав їм у позику гроші у вказаній сумі, що на зазначену дату за узгодженим між ними курсом (8,292 грн. за 1 долар США) становило 207 300 грн. Позивач зазначає, що з подружжям [PERSON] він домовився, що грошові кошти у сумі 25 000 доларів США він обміняє на гривні, які перекаже на картковий рахунок [PERSON] 23 грудня 013 року за погодженням з подружжям [PERSON] позивач здійснив переказ у сумі 207 300 грн. на картковий рахунок № [NUMBER], відкритий на ім'я [PERSON] у Печерській філії ПАТ КБ «Приватбанк». На підтвердження факту отримання грошей [PERSON] власноруч написав розписку про отримання від позивача у позику грошових коштів у сумі 25 000 доларів США, які зобов'язувався повернути у строк до 01 квітня 2014 року. У зазначений строк 01 квітня 2014 року відповідачі позику не повернули, зустрічей з позивачем уникають. [PERSON] зазначає, що станом на 09 грудня 2014 року заборгованість відповідачів складає 25 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (1 долар США дорівнює 15,577517 грн.) складає 389437,92 грн. Враховуючи, що грошові кошти у позику [PERSON] отримав в інтересах сім'ї та використані на потреби сім'ї, на думку позивача, кожен з відповідачів повинен нести солідарну відповідальність за невиконання грошових зобов'язань, а тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 389 437,92 грн. заборгованості та три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання зобов'язань з 16 липня 2014 року по 09 грудня 2014 року, тобто за 253 дні, у сумі 518,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 8 079,27 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та його представника, а також дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США строком до 01 квітня 2014 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] грошові кошти у сумі 207 300 грн. перерахував на картковий рахунок № [NUMBER], відкритий на ім'я [PERSON] у Печерській філії ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, на підтвердження отримання вказаної суми грошових коштів [PERSON] надав [PERSON] відповідну розписку, в якій зазначив про отримання від позивача у позику 25 000 доларів США. (а.с. 5) Звертаючись в суд із зазначеним позовом [PERSON] посилався на те, що грошові кошти у позику [PERSON] отримав в інтересах сім'ї та використані на потреби сім'ї, на думку позивача, кожен з відповідачів повинен нести солідарну відповідальність за невиконання грошових зобов'язань. [PERSON] та [PERSON] не виконали взятих на себе зобов'язань за договором позики та просив стягнути солідарно з відповідачів 25 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09.12.2014 р. становить 389 437,92 грн., та три проценти річних від простроченої суми за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 518,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09.12.2014 р. становить 8079,27 грн. Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частина перша статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). У Постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року, прийнятій в результаті перегляду ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року вказано, що за змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України лише у тому разі, якщо договір позики не передбачає інших умов. Передбачене у цій нормі право сторін на встановлення умов оплати за користування позикою з урахуванням норм ст.6, ч. 1 ст.627 ЦК України слід розуміти як право сторін на визначення саме розміру процентів та порядку їх сплати, а не обрання ними іншого способу оплати (наприклад, у твердій грошовій сумі безвідносно до суми боргу), оскільки закон - ст. ст. 536, 1048 ЦК України визначає, що плата за користування чужими грішми встановлюється і нараховується у вигляді процентів на основну суму боргу. Як убачається з тексту зазначеного вище договору позики, боржником за договором позики від 27 грудня 2013 року є [PERSON], а грошові кошти були перераховані на картковий рахунок № [NUMBER], відкритий на ім'я [PERSON] у Печерській філії ПАТ КБ «Приватбанк». За таких обставин, суд вважає, що на відповідачів необхідно покладати обов'язок по поверненню суми боргу та сплати процентів за час прострочення виконання зобов'язань за договором позики від 27 грудня 2013 року, оскільки вони є боржниками за цим договором позики. Установлено, що заборгованість за договором позики від 27 грудня 2013 року становить 25 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 грудня 2014 року (час звернення з позовом до суду) становить 389 437,92 грн. Оскільки у встановлений договором позики строк відповідачі грошові кошти не повернули, суд дійшла висновку про необхідність солідарного стягнення з них на користь позивача заборгованості за договором позики від 27 грудня 2013 року в розмірі 25 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 грудня 2014 року становить 389 437,92 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних. За таких обставин, підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідачів 3 % річних за період прострочення повернення боргу. Термін прострочення за договором позики від 27 грудня 2013 року складає 253 дні. Стягненню підлягає 518,65 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 грудня 2014 року становить 8 079,27 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України (25 000 х 0,03 : 365 = 2,05 х 253 = 518,65). З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів також підлягає судовий збір в розмірі 3654 гривні, по 1827 гривень з кожного.

Outcome: approved