Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого з [PERSON] шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Вказувала, що стосунки з відповідачем не склалися, дитина перебуває на повному її утриманні. При цьому, сторони не можуть домовитися щодо регулярної сплати аліментів на утримання дитини. Оскільки відповідач є працездатною людиною та має можливість сплачувати аліменти, просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов`язку батька сплачувати кошти на утримання дитини, при цьому не погоджувався із їх розміром, що визначений позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2012 року. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. В судовому засіданні встановлено, що відповідач самоусунувся від своїх обов`язків по вихованню та утриманню їх спільної дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За правилами ст. 181 САК України кошти на утримання дитини за рішенням суду (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. В судовому засіданні, відповідач пояснив суду, що не заперечує проти обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 000,00 грн. Позивач в свою чергу, заперечувала проти зазначеного відповідачем розміру аліментів. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи вище викладене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно до досягнення останнім повноліття. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 704,80 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial