Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з 04.09.1999 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є постійні сімейні суперечки, що виникали на ґрунті психологічної несумісності, втрата почуття любові та поваги один до одного. Подружжя сумісно не проживає шість років. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Спір про майно подружжя відсутній, оскільки сторони здійснили поділ майна в добровільному порядку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати шлюб укладений 04.09.1999 між нею та [PERSON] , зареєстрований Виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис №15. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 19.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 19.11.2021. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позові просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 12.01.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, позивач та відповідач з 04.09.1999 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №15, дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] . Згідно довідки №5512 від 22.09.2021, виданою виконкомом Білолуцької селищної ради, [PERSON] зареєстрована та проживає одна за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви вбачається, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, подружжя не проживає разом більше шести років, між сторонами склалися складні стосунки. Спір про майно, що є спільною сумісною власністю відсутній. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Таким чином, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 454,00 грн. Решту сплаченого судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved