Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.02.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 38-05ПВ/2008, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 39338 дол. США на придбання квартири строком до 26.02.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань між позивачем та відповідачем [PERSON] 27.02.2008 року укладено договір поруки № 38-05ПВ/2008-п. У порушення умов договору позичальник зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості становить: 38026,00 дол. США заборгованість за кредитом, 24074,26 дол. США - залишок нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом, 29162,55 грн. - комісія, 92778,57 грн. - штрафи за невиконання зобов'язань. У подальшому представником позивача було подано заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, в якому просить стягути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 27.03.2014 року в загальній сумі 64469,27 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 688022,49 грн., яка складається з: 38026, дол. США (405817,00 грн.) - сума кредиту, 26443,27 дол. США (282205,22 грн.) - сума нарахованих та несплачених відсотків, а також просить стягнути 32307,90 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії, 126751,59 грн. - штрафні санкції за порушення умов кредитного договору та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову визнала частково, а саме визнала позов у частині вимог щодо стягнення суми кредиту, відсотків та комісійного нарахування, а також просить зменшити розмір штрафних санкцій у зв'язку з тяжким матеріальним становищем відповідачів, викликаним невеликими доходами їхньої сім'ї, які перебувають між собою у шлюбі, та наявністю на їхньому утриманні двох неповнолітніх дітей, а також у зв'язку з необхідністю витрачати кошти на лікування [PERSON], стан здоров'я якої погіршився після народження меншого сина. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки (ст. 623 ЦК України). В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 27.02.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 38-05ПВ/2008 на надання кредиту в розмірі 39338,00 дол. США строком до 26.02.2028 року зі сплатою 12 відсотків річних за користування кредитом, які в подальшому були збільшені до 12,60 відсотків згідно додаткової угоди від 17.09.2008 року. Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитиним договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором та процентів за користування кредитом, станом на 27.03.2014 року заборгованість становить 64469,27 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України відповідає 688022,49 грн., яка складається з: 38026, дол. США (405817,00 грн.) - сума кредиту, 26443,27 дол. США (282205,22 грн.) - сума нарахованих та несплачених відсотків, а також 32307,90 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії, 126751,59 грн. - штрафні санкції. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 50-51). Пунктом 7.2 кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує кредитодавцю штраф у наступних випадках, зокрема: за невиконання прийнятих на себе зобов»язань щодо повернення кредиту згідно з Додатком № 1 - у розмірі 10 процентів від суми несвоєчасно сплаченого кредиту; за несвоєчасне повернення кредиту згідно з п. 3.2.1 договору - у розмірі 25 процентів від суми несвоєчасно сплаченого кредиту; за використання кредиту не за цільовим призначенням згідно з п. 3.2.2 договору - у розмірі 25 процентів від суми кредиту, що використано не за цільовим призначенням; за невиконання прийнятих на себе обов'язків згідно з п. 3.2.3 договору - у розмірі 10 процентів від суми несвоєчасно сплачених процентів та комісійних винагород; за невиконання будь-якого з прийнятих на себе обов'язків згідно з п. п. 3.2.4 - 3.2.15 договору - у розмірі 10 процентів від суми отриманого кредиту. Позивач, заявляючи вимоги про стягнення штрафу на загальну суму 83963,82 грн., тобто у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за невиконання прийнятих на себе обов'язків згідно п. 3.2.10 та п. 3.2.13, не надав до суду належних та допустимих доказів, що відповідачами були порушені ці умови договору. Тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині вимог та визначає, що розмір штрафних санкцій становить 42787,77 грн., тобто за виключенням штрафу на суму 83963,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 27.02.2008 року укладено договір поруки № 38-05ПВ/2008-п, згідно якого останній поручився як солідарний боржник перед кредитором за виконання зобов'язань боржником [PERSON], що виникли з указаного кредитного договору. Частиною 1 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 від 17.09.2008 року до кредитного договору № 38-05ПВ/2008, на підставі якої (п. 1.1) збільшено розмір процентної ставки до 12,60 відсотків річних. Матеріали справи не містять підтверджень отримання згоди від поручителя [PERSON] на укладення між кредитором та позичальником [PERSON] додаткової угоди № 2 від 17.09.2008 року, внаслідок якої відбулося збільшення обсягу відповідальності боржника за зобов'язаннями по кредиту, що свідчить про припинення поруки за договором поруки № 38-05ПВ/2008-п від 27.02.2008 року на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. Отже, за встановлених судом обставин виключається можливість солідарної відповідальності відповідачів за порушення умов виконання зобов'язань за кредитним договором, тож заборгованість за кредитним договором № 38-05ПВ/2008 від 27.02.2008 року підлягає стягненню лише із самого позичальника - відповідача [PERSON] Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання, санкція у вигляді неустойки (пені та штрафу) спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Зважаючи на те, що представником відповідача заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки за порушення строку сплати платежів, надавши суду докази того, що позичальник має на утриманні неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою КП «ВЖРЕП № 6» Житомирської міської ради від 17.12.2014 року, вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який згідно довідки № 171 від 15.12.2014 року, виданої управлінням освіти Житомирської міської ради, має незначні щомісячні доходи (в середньому близько 1500,00 грн.), що суд розцінює як обставини, які мають істотне значення, тому підлягають врахуванню для зменшення розміру неустойки. На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України,

Outcome: partial