Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

У вересні 2021 року кредитна спілка «Центр фінансових послуг» (далі - КС «Центр фінансових послуг») звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії. В обґрунтування позову посилається на те, що 23.05.2019 року між сторонами було укладено кредитний договір кредитної лінії № В38/060/19/107/20С3 (далі - Кредитний договір), згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 30000,00 грн. 23.05.2019 року між сторонами було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору кредитної лінії (далі - Додатковий договір № 1), згідно якого позивач надає відповідачу транш в розмірі 30000,00 грн. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував відповідачу кошти в сумі 30000,00 грн. Проте, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконував належним чином, тому станом на 03.09.2021 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 28420 грн. 84 коп., з яких: 11674 грн. 16 коп. - прострочене тіло кредиту, 16746 грн. 68 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 18.03.2020 року по 03.09.2021 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 28420 грн. 84 коп. вказаної заборгованості, а також 2700 грн. витрат понесених на правову допомогу та судовий збір в розмірі 2270 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно вимог ст. 280, ст. 223 ч. 4 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Судом встановлено, що 23 травня 2019 року між сторонами було укладено кредитний договір кредитної лінії № B38/060/19/107/20C3, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 30000,00 грн. Також, 23 травня 2019 року між сторонами було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого позивач надає відповідачу транш в сумі 30000,00 грн. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору, кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою. Позивач виконав умови Додаткового договору № 1 та перерахував кошти в сумі 30000,00 грн. згідно його заяви від 23.05.2019 року на перерахування коштів в сумі 30000,00 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал, що підтверджується довідкою про зарахування коштів від 23.05.2019 року. Також, цього ж дня від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 30000 грн. Позивач повернув [PERSON] цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 73/32 від 23.05.2019 року. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору змінювана процентна ставка складає 78 % річних. Згідно п.п. 10 п. 2.4 Кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 23-го числа, вказаного в Додатковому договорі про транш. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору, позивач має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на 3 місяці. У відповідності до п. 3.7 Кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідач своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості не сплачував, тому станом на 03.09.2021 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 28420 грн. 84 коп., з яких: 11674 грн. 16 коп. - прострочене тіло кредиту, 16746 грн. 68 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 18.03.2020 року по 03.09.2021 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність обставин, щодо невиконання [PERSON] зобов`язань за договором, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 28420 грн. 84 коп. за кредитним договором кредитної лінії № В38/060/19/107/20С3 від 23.05.2019 року, з яких: 11674 грн. 16 коп. - прострочене тіло кредиту, 16746 грн. 68 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 18.03.2020 року по 03.09.2021 рік. Щодо судових витрат. Позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2700 грн., що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2021 року, актом приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2021 року, платіжним дорученням № 848 від 07.09.2021 року. Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката на підставі ст. 137 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1048-1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved