Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

У вересні 2020 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Зменшивши свої позовні вимоги просила стягнути з [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн., починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 28.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи (про стягнення аліментів). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, норми Закону України «Про охорону дитинства», роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд бере до уваги, що відповідач має обов`язок утримувати доньку. Відповідач не є інвалідом, є працездатним. Суд ураховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому вважає, що розмір аліментів для сплати у сумі 2500 грн. є достатнім для утримання доньки, яка проживає разом з матір`ю. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивача, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини, аліментів у твердій грошовій формі у розмірі 2500 грн., щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення, з урахуванням забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати, є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць.

Outcome: approved