Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

У грудні 2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Обґрунтування позовних вимог зазначають про те , що крім них у спірній квартирі [ADDRESS] , ще зареєстровані шість осіб, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до договору купівлі-продажу квартири з відстрочкою платежу від 04.06.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1845 та посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], ? квартири передано у власність [PERSON], ? - [PERSON] Вищевказане підтверджується також витягом з Державного реєстру правочинів від 04.06.2011 року № 9976981 та витягом про державну реєстрацію прав, виданого КП «Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 25.07.2011 року № 3737278. Відповідача [PERSON] зареєстровано за вказаною адресою у зв'язку з тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON], який розірвано 11.07.2013 року, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.07.2013 року серії [NUMBER], актовий запис № 159. Після розірвання шлюбу [PERSON] не проживає у квартирі та фактично мешкає в м. Нікополь Дніпропетровської області. [PERSON] у родинних стосунках із власниками квартири не знаходиться, його зареєстровано на прохання [PERSON] як його друга. У вказаній квартирі [PERSON] ніколи не проживав, та на даний час також не проживає. Оскільки [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживають більше одного, квартирну плату та комунальні послуги не сплачують. Вважають, що відповідачі втратили право користування житлом, оскільки не проживають в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні. У судове засідання позивачі не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримали заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі до суду не з'явилися з невідомих для суду причин. Від відповідача [PERSON] надійшли заперечення проти задоволення позову. На підставі ст.74 ЦПК України відповідачі вважаються належним чином повідомленими про місце і час судового розгляду, в зв'язку з чим за згодою позивачів суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 04.06.2011 року, зареєстрованого в реєстрі № 1845 та посвідченого приватним нотаріусом [PERSON].(а.с. 9-10). Згідно витягу з Державного реєстру правочинів від 04.06.2011 року № 997981 та витягу про державну реєстрацію, виданого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 25.07.2011 року № 3737278 передано [PERSON] 3/4 у власність та [PERSON] ? на квартиру [ADDRESS] (а.с. 8,11). 05 листопада 1980 року народилась [PERSON], її батьками є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.12.1980 року ЗАГС м. Нікополя (а.с. 13). 11 липня 2013 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 11.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 12). Згідно довідки № 09, виданої 20.01.2015 року ТОВ Експлуатуюча організація «Голосієво», у зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], яка є власником квартири, [PERSON] - співвласник квартири, [PERSON] - донька, [PERSON] - колишній чоловік, [PERSON] - онук, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук, [PERSON] - фізична особа. Позивачі посилаються на те, що в зв'язку з втратою права власності [PERSON] , відповідач як член сім'ї колишнього власника житла також втратив право на проживання в спірній квартирі, оскільки його право на проживання в цій квартирі є похідним від права власності. [PERSON] не є членом сім'ї [PERSON]. Суд вважає, що такі доводи позивачів ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. На підтвердження свого права власності на спірну квартиру, позивачі надали суду витяг про державну реєстрацію прав (а.с. 8). Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наведе свідчить про те, що позивачі, як власники житла, мають право на реалізацію свого права власності, оскільки колишній власника житла в силу закону втратив право користування житлом. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири. Колишній співвласник житла [PERSON] втратив право власності та право користування жилим приміщенням. Право користування спірною квартирою у відповідача [PERSON] є похідним від його прав як колишнього співвласника житла. Будь-яких речей особистого вжитку, що належать відповідачу, в даній квартирі не має. Відповідачі не несеть будь-яких витрат на утримання жилого приміщення, не сплачує комунальні послуги. Зазначені обставини підтверджуються актом ТОВ «Експлуатуюча організація «Голосієво», складеного 02.02.2015 року, за результатами обстеження квартири [ADDRESS] на предмет проживання там [PERSON] та [PERSON]. Відомості про те, що відповідачі зверталися до ТОВ «Експлуатуюча організація «Голосієво» з заявами про збереження за ним житла на час тимчасової відсутності, суду не надані. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду )про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, аналізуючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованим, доведеним належними доказами у справі, а тому підлягає задоволенню. За таких обставин, відповідачі [PERSON] та [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратили право користування жилим приміщення. Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved