Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.06.1999 року між [PERSON] та [PERSON] на Херсонській товарній біржі «ВА-БАНК» було укладено договір купівлі-продажу №3-00166 житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Всі умови договору сторонами виконані, проте його не було нотаріально посвідчено, оскільки на час укладення договори, зареєстровані на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. На даний час у позивача виникла необхідність розпорядитися своїм майном. Однак, з`ясувалось, що посвідчити будь-який правочин щодо цього домоволодіння вона не може, так як договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. У зв`язку з чим, просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №3-00166, укладений 16.06.1999 року між [PERSON] та [PERSON] посвідчений Каховським відділенням Херсонської товарної біржі «ВА-БАНК». Ухвалою суду від 03.02.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явилася, заявою від 24.02.2021 року просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та виклик до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - kh.ks.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 16.06.1999 року між [PERSON] та [PERSON] на Херсонській товарній біржі «ВА-БАНК» було укладено договір купівлі-продажу №3-00166 житлового будинку за адресою [ADDRESS] , який зареєстрований за №151/1 від 10.11.1999 року. Відповідно до п.9 договору, цей договір підлягає реєстрації в БТІ. Згідно п.10 вказаний договір, зареєстрований на товарній біржі та подальшій нотаріальній реєстрації не підлягає. За технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] від 27.04.1998 року, житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд належать [PERSON] . Відповідно до довідки №29091 від 03.12.2020 року КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року, за архівною справою, об`єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу №3-00166 від 16.06.1999 року Каховського відділення Херсонської товарної біржі «ВА-БАНК» в цілому. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2020 року вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу, проте нотаріусом їй було відмовлено, оскільки документом, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок є договір купівлі-продажу №3-00166 зареєстрований на Херсонській товарній біржі «ВА-БАНК» 16.06.1999 року, який не посвідчений нотаріально, тому є недійсним. Відповідно до ст. 153 ЦК України у редакції 1963 року, що діяла на момент укладання договору, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що сторонами такі умови при укладанні договору були досягнуті, всі істотні умови виконані. Факт купівлі продажу підтверджується пунктом 3 умов договору №3-00166, зареєстрованого у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю. Відповідно до ст.227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент укладання договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). За ст. 9 Житлового кодексу України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ст. 15 Закону Україну «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року N56 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за N 31/1056 (далі - Правила державної реєстрації), які діяли на момент укладення договору та його державної реєстрації, визначено, що державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів (додаток N 1), за рахунок коштів власників нерухомого майна. Згідно із п. 6 додатка № 1 до вказаних Правил державної реєстрації, одним із видів правовстановлюючих документів, поряд із договорами купівлі-продажу, засвідченими приватними та державними нотаріусами, визнано також договори купівлі-продажу, укладені на біржі. Відповідно до порядку проведення державної реєстрації, передбаченого п. 2.2. Правил державної реєстрації, заявник подає до бюро технічної інвентаризації два примірники правовстановлюючого документу (оригінал та копію), а відповідальний працівник бюро технічної інвентаризації вивчає законність та повноту документів і на підставі їх робить відповідний запис в реєстрову книгу. Договір купівлі-продажу №3-00166, укладений у Каховському відділенні Херсонської товарної біржі «ВА-БАНК», зареєстрований в Херсонському БТІ, що підтверджується відміткою на цьому договорі та свідчить про визнання його як такого, що є законним та відповідає чинному законодавству України. Разом з тим, слід зазначити, що згідно п. 49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.09.1994 року № 18/5 також було передбачено, що право власності на жилий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним із таких документів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни або договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі. Тобто, законодавець визнавав договори купівлі-продажу, укладені на біржі без нотаріального посвідчення, як окремий вид правовстановлюючого документу на нерухомість, поряд із аналогічними нотаріально посвідченими договорами. Наявність таких положень чинного, на момент укладення договору купівлі-продажу, законодавства дозволяв визнавати як правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомого майна, вільно реєструвати договори, укладені на біржі та нотаріально не посвідчені, як працівникам бюро технічної інвентаризації під час реєстрації прав власності, так і нотаріусам при укладанні правочинів щодо нерухомості, придбаної за такими договорами. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 діючого ЦК України, передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Угода вважалася укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином. Відповідно до п. 2.1, 2.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 N 7/5, для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1. До заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням. Саме п. 10 додатку 2 передбачено, що одним із правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Реєстрація бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на червень 1999 року не суперечила чинному законодавству. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. за № 1952-1, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. В ході судового розгляду встановлено та підтверджено належними і допустимими доказами, що позивач повністю виконала умови договору купівлі-продажу, вчинила усі необхідні дії для реєстрації права власності на придбаний будинок, у передбаченому законом порядку договір купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавався недійсним, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК України у редакції 1963 року і ст. 49 Закону України «Про власність» [PERSON] набула право власності на житловий будинок і правомірно володіє ним. За встановлених обставин, зважаючи на те, що [PERSON] у передбачений законом спосіб набула право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , угода (правочин) між сторонами відбулася, виконана в повному обсязі, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання договору купівлі-продажу житлом № 3-00166 від 16.06.1999 року дійсним, у зв`язку з чим вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved