Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася в суд із означеним позовом до відповідача, вказавши, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17.02.2004 року, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . На даний час син є повнолітнім та навчається у Вінницькому національному технічному університеті на денній формі навчання. Через наведену обставину син позбавлений можливості працевлаштуватись та отримувати заробіток, тому позивач, посилаючись на ст. 199 СК України та навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення сином двадцяти трьох років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою судді від 12.10.2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується письмовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позивачем позовні вимоги. З огляду на наведене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17.02.2004 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, виданим повторно 25.05.2018 року. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області. Довідкою Вінницького національного технічного університету №16 від 04.09.2020 року підтверджується, що [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання, термін закінчення навчання на бакалавраті - 30 червня 2023 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 червня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час син сторін [PERSON] є повнолітнім, оскільки на час розгляду справи судом йому виповнилося повних 18 років, він продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, будь-якого іншого самостійного доходу він не має. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом враховуються доводи позивача, наведені нею в обґрунтування позову, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу своїй повнолітньому сину [PERSON] , оскільки з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність у відповідача, як батька дитини, можливості надавати матеріальну допомогу на утримання його повнолітнього сина. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнена від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved