Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У грудні 2015 року позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики в сумі 253 805, 00 гривень, витрат на правову допомогу в розмірі 7 000, 00 грн. та судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.03.2015 року позивач [PERSON] уклав з відповідачем договори позики, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованими в реєстрі за № 263 та № 264, у відповідності до яких він надав [PERSON] позику - грошові кошти у загальній сумі 253 805,00 грн. Зазначеними договорами визначено, що термін виконання відповідачем обов'язку з повернення боргу є 01.06.2015 року, проте відповідач свої боргові зобов'язання належним чином не виконував, через що позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. Крім цього, для захисту свого порушеного права, а саме: підготовки документів до суду та забезпечення представництва своїх інтересів в суді позивач звернувся за правовою допомогою, та поніс витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у справі поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 25.03.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали два договори позики, а саме: Договір позики за реєстр. № 264, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі - 186 302, 75 грн., що еквівалентно 8 000,00 доларів США, і згідно п. 2.1 цього договору відповідач зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) у долорах США до 01.06.2015 року. Крім цього, за Договором позики за реєстр. № 263 [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 81 507, 45 грн., що еквівалентно 3 500,00 доларів США, які згідно з п. 2.1 цього договору відповідач зобовязався повернути у строк до 01.06.2015 року. Зазначені договори позики були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Таким чином, позивач в цілому передав відповідачу 25.03.2015 року за двома договорами позики грошові кошти на загальну суму 267 810, 20 грн., що на момент передачі грошових коштів було еквівалентно 11 500,00 доларів США. Отже, враховуючи, що відповідач фактично отримав грошові кошти в доларах США і згідно умов договорів позики відповідач отримав 11 500, 00 доларів США- то саме таку суму в доларах США він повинен повернути позивачу, і на момент подачі даного позову ця сума є еквівалентною 253 805, 00 грн. На день розгляду справи гроші позивачу повернуті не були. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Обовязок позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, передбачений в ст. 1049 ЦК України. Таке ж правило містить ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК зазначає, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на вищевикладене суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2 538, 00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн.

Outcome: approved