Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У грудні 2013 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про зміну виду та розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати аліментів на утримання матері. За рішенням Новомиргородського районного суду від 24.09.2013 р. у цивільній справі № 395/1140/13-ц з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], а також стягнуто на користь [PERSON] на її утримання по 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку, а саме до [INFO], починаючи з 22 серпня 2013 року. На підставі вищевказаного рішення Новомиргородським районним судом був виданий виконавчий лист, який відповідач [PERSON] звернула до виконання шляхом подання відповідної заяви до відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції. На час постановлення вищевказаного рішення про стягнення аліментів позивач [PERSON] ніде не працював та на даний час ніде не працює і перебуває на обліку з 26.06.2013 р. як безробітний в Новоукраїнському РЦЗ, що підтверджується довідкою № 484, виданою 08.08.2013 р. Новоукраїнським районним центром зайнятості. Оскільки матеріальне становище платника аліментів не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), бо він не має можливості влаштуватися на роботу у зв'язку з відсутністю в с. Комишувате, Новоукраїнського району достатньої кількості робочих місць, тому не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі, в якому вони були встановлені судовим рішенням, тобто є підстави переглянути розмір аліментів. Крім того, позивач [PERSON] не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, а лише засоби для щоденного проживання, при цьому проживає біля своїх батьків, знаходиться на їх частковому утриманні, що підтверджується довідками Комишуватської сільської ради № 1067, № 1068, № 1069 від 24.10.2013 р. Враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом до суду матеріальний стан позивача не дає можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, який був встановлений рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2013 р. по цивільній справі № 395/1140/13-ц, є передбачені ст. 192 СК України правові підстави для зміни розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] згідно довідки Новоукраїнського районного центру зайнятості № 674 від 06.11.2013 р. отримує з жовтня 2013 року державну допомогу по безробіттю в розмірі 544 гривень щомісячно, з яких 356,24 гривні відраховується як аліменти на утримання дитини. На задоволення усіх своїх життєвих потреб позивачу залишається сума в розмірі 187,76 гривень, що не дає можливості йому сплачувати аліменти на утримання відповідача [PERSON] у визначеному судом розмірі, у зв'язку з цим позивач [PERSON] не має можливості на даний час надавати матеріальну допомогу на утримання відповідача. Посилаючись на ст. ст. 84, 182, 184, 192 СК України, вимагає змінити розмір стягнення з аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], встановивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до 06 лютого 2030 року, та звільнити позивача [PERSON] від сплати аліментів, що стягуються на підставі рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2013 року по цивільній справі № 395/1140/13-ц на користь [PERSON] на її утримання по 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони жодного разу у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслала. 07.02.2014 р. представник позивача [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу в їх відсутність, свої вимоги підтримує у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Тому 11.02.2014 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких підстав. Як вбачається з наданих сторонами доказів, за рішенням Новомиргородського районного суду від 24.09.2013 р. у цивільній справі № 395/1140/13-ц з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], а також стягнуто на користь [PERSON] на її утримання по 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку, а саме до [INFO], починаючи з 22 серпня 2013 року. На підставі вищевказаного рішення Новомиргородським районним судом був виданий виконавчий лист, який відповідач [PERSON] звернула до виконання шляхом подання відповідної заяви до відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції. На час постановлення вищевказаного рішення про стягнення аліментів позивач [PERSON] ніде не працював та на даний час ніде не працює і перебуває на обліку з 26.06.2013 р. як безробітний в Новоукраїнському РЦЗ, що підтверджується довідкою № 484, виданою 08.08.2013 р. Новоукраїнським районним центром зайнятості. Оскільки матеріальне становище платника аліментів не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), бо він не має можливості влаштуватися на роботу у зв'язку з відсутністю в с. Комишувате, Новоукраїнського району достатньої кількості робочих місць, тому не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі, в якому вони були встановлені судовим рішенням, тобто є підстави переглянути розмір аліментів. Крім того, позивач [PERSON] не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, а лише засоби для щоденного проживання, при цьому проживає біля своїх батьків, знаходиться на їх частковому утриманні, що підтверджується довідками Комишуватської сільської ради № 1067, № 1068, № 1069 від 24.10.2013 р. Враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом до суду матеріальний стан позивача не дає можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, який був встановлений рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2013 р. по цивільній справі № 395/1140/13-ц, є передбачені ст. 192 СК України правові підстави для зміни розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] згідно довідки Новоукраїнського районного центру зайнятості № 674 від 06.11.2013 р. отримує з жовтня 2013 року державну допомогу по безробіттю в розмірі 544 гривень щомісячно, з яких 356,24 гривні відраховується як аліменти на утримання дитини. На задоволення усіх своїх життєвих потреб позивачу залишається сума в розмірі 187,76 гривень, що не дає можливості йому сплачувати аліменти на утримання відповідача [PERSON] у визначеному судом розмірі, у зв'язку з цим позивач [PERSON] не має можливості на даний час надавати матеріальну допомогу на утримання відповідача. Ці обставини підтверджуються копіями згаданих судових рішень, а також листами і довідками Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції, іншими матеріалами цивільної справи. Згідно вимогам Сімейного кодексу України: ст. 180 - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ч. 1 ст. 183 - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ч. 1 ст. 192 - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як безспірно з'ясовано судом, матеріальне становище платника аліментів після постановлення вищезгаданого рішення суду погіршилось. Таким чином, суд дійшов висновку, що в даний час відповідач неспроможний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), тобто є передбачені законом підстави переглянути розмір стягнутих аліментів, встановивши їх у твердій грошовій сумі. Окрім цього, він неспроможний надавати матеріальне утримання дружині до досягнення дитиною трирічного віку. В той же час згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 84, 180-184, 191-192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved