Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-17 00:00:00

У жовтні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначав, що 07.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № zpd0ak10170031 за яким позичальник отримав кредит у сумі 8575,03 доларів США на придбання авто, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.08.2010 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, видавши відповідачу кредит у розмірі 8575,03 доларів США, шляхом переведення коштів на автосалон «Прогрес». Внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 10.09.2012 року утворилась заборгованість, яка складає 7028 доларів США 02 центів, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 10 вересня 2012 року складає 56 153 грн. 87 коп., з яких сума заборгованості за кредитом - 4037,93 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2338,48 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 24,02 доларів США. Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2013 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2013 року заочне рішення скасовано та справу призначено до судового розгляду у загальному порядку. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у жодне судове засідання не з'являвся, поважну причину неявки на останні два судових засідання суду не повідомив, заперечення на позов не надав, тому на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі матеріалів справи у відсутності відповідача та ухвалити повторне заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № zpd0ak10170031 за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 8575,03 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.08.2010 року. Згідно п.7.4 Кредитного договору при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, Позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,46 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтями 1048, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Відповідно до пункту 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 вказаного Кодексу встановлено, що, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 14.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого ним було передано Банку у заставу автомобіль DAEWOO СЕНС Т-13110, 2007 року випуску, легковий сєдан, державний номер АР 0355АТ. Відповідно до п. 15.9 договору застави рухомого майна, у разі звернення стягнення на предмет застави заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, відсотки, винагороду та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки за порушення зобов'язань за кредитним договором; витрати на утримання та зберігання предметі застави; витрати пов'язані з реєстрацією предмета застави та внесення змін в запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, витрат пов'язаних із зняттям предмету застави з обліку в органах державної реєстрації транспортних засобів, витрати, пов'язані з доставкою предмета застави до місця зберігання; неустойку (пеню, штраф) за порушення зобов'язань заставодавця за цим договором; винагороду за переоформлення предмету застави із закладу в заставу, а також інші витрати, понесені у зв'язку із пред'явленням вимоги за кредитним договором та зверненням стягнення на предмет застави. Пунктом 25 договору застави рухомого майна передбачено, що у випадку, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, останній має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення своїх вимог з іншого майна заставодавця, у першу чергу перед іншими кредиторами Як вбачається з наданих суду представником позивача документів, на підставі довідки-рахунку від 20.06.2012 року предмет застави було продано [PERSON] Грошові кошти, отримані від продажу вказаного транспортного засобі були зараховані на рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором перед ПАТ «КБ «ПриватБанк», що підтверджується випискою з особового рахунку боржника. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Продаж предмету застави та погашення частини боргу за рахунок коштів, отриманих від його продажу, не свідчить про припинення правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України Внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 10.09.2012 року заборгованість [PERSON], яка розрахована позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» з урахуванням суми, отриманої ними від продажу заставного транспортного засобу, складає 7028 доларів США 02 центів, що еквівалентно 56 153 грн. 87 коп., з яких сума заборгованості за кредитом - 4037,93 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2338,48 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 24,02 доларів США. Відповідачем даний розрахунок належними та допустимими доказами не спростовано, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат.

Outcome: approved