Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду із вказаним позовом і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивач вказує, що 22.02.2006 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] . Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося. Відповідач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що діти важко переносять розлучення батьків. Дочка перебуває в тяжкому психоемоційному стані та відвідує психолога. Син знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «Генералізована епілепсія» та для підтримання задовільного стану здоров`я, йому необхідно постійно приймати ліки та кожного місяця проходити обстеження. Все це потребує неабияких матеріальних витрат. Позивач зауважує, що відповідач не приділяє достатньої уваги дітям, а матеріальну допомогу на утримання дітей надає тільки після нагадувань та прохань. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач скористався своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Просив прийняти суд до уваги, що з серпня 2020 і по теперішній час сплачував позивачу більше, ніж 1/3 своїх доходів на утримання дітей. Окрім того зазначив, що сплачував аліменти за грудень 2020, січень 2021, лютий 2021, березень 2021 та буде сплачувати справно і до вирішення даної справи по суті. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.02.2006 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів 22.02.2006 зроблено відповідний актовий запис № 265 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Крім того, судом встановлено, що у сторін є неповнолітні діти: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, 24.05.2007, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1298 та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, 16.03.2010, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1032. Як зазначається в свідоцтвах про народження дітей, батьками зазначені [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем, знаходяться лише на її вихованні та утриманні, що порушує принцип рівності обов`язків батьків з утримання своїх дітей. Домовленості щодо розміру участі відповідача в утриманні дитини між сторонами не досягнуто. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав роздруківки «Ощадбанку» на підтвердження обставин щодо надання фінансової допомоги позивачці. Проте з наданих останнім документів, суд не має можливості встановити, що кошти, які переказував відповідач йшли саме на розрахункові рахунки позивача та для задоволення потреб їх спільних дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти знаходяться на утриманні позивача, стан здоров`я дітей (суду не було надано доказів, що діти перебувають на обліку та потребують постійного лікування). Разом з цим, судом встановлено, що відповідач є працездатним та має можливість працювати та отримувати дохід, не заперечував проти задоволення позовних вимог з врахуванням, викладених обставин у відзиві на позовну заяву, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, а тому суд визначає аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дітьми повноліття, у зв`язку із цим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved