Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на її утримання до досягнення дитиною трьох років, в якому зазначала, що сторони тривалий час проживали у фактичних шлюбних відносинах. Так, [INFO] у сторін народився син [PERSON]. На даний час [PERSON] та [PERSON] припинили відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Проте позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходу не має, тому знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на потреби дитини та матері дитини не надає, чим ухиляється від виконання обов'язку, передбаченого ст. 84 та 180 СК України, а коштів на утримання та забезпечення фізичного, духовного розвитку неповнолітнього сина не вистачає. У зв'язку з наведеним, [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеному та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), а щодо задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років заперечував, мотивуючи це тим, що ніколи не перебував у шлюбі з позивачем. З цих підстав просив відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки вважає його необгрунтованим. Додатково пояснив, що на даний час він має іншу сім'ю та перебуває в офіційному шлюбі, й дружина [PERSON] - [PERSON] на даний час вагітна. Крім того, зазначав, що він є стороною договору № 009-29058-270913 на відкриття та обслуговування кредитного рахунку з використанням картки та станом на 21 січня 2014 року має заборгованість у розмірі 4 428 грн. 91 коп. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в органі державної реєстрації актів цивільного стану. [INFO] у сторін народився син [PERSON], батьком якого згідно з відомостями в графі «Батько» свідоцтва про народження дитини є відповідач [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 6). З наданих у судовому засіданні пояснень сторін вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на даний час припинили будь-які сімейні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її повному утриманні. Вказані обставини підтверджуються довідкою про склад сім'ї № 887, виданою 14 листопада 2014 року Комунальним підприємством «Служба замовника». Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом також з'ясовано, що відповідач [PERSON] працює на посаді комірника у товаристві з обмеженою відповідальністю «Фоззі-фуд» та за період з 01 липня по 31 грудня 2014 року отримав загальний дохід у розмірі 10565 грн. 77 коп., про що свідчить копія довідки про доходи № 0367/УРЦ від 12 січня 2015 року (а.с. 20). Також судом встановлено, що 06 грудня 2014 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 21 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, й станом на 17 січня 2015 року [PERSON] перебуває на 22 тижні вагітності (а.с. 18-19). З матеріалів справи, а саме з копії довідки ПАТ «Дельта Банк» № 2773099 від 19 січня 2015 року вбачається, що станом на 21 січня 2014 року відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 4 428 грн. 91 коп. (а.с. 21-а). Крім того, станом на 21 січня 2015 року борг відповідача перед ПАТ «Альфа Банк» складає 2 122 грн. 53 коп., що підтверджується копією виписки ПАТ «Альфа-Банк» по рахунку кредитної картки Debit Gold MasterCard від 21 січня 2015 року (а.с. 21). У ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За правилами ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. З огляду на викладене посилання відповідача на відсутність правових підстав для стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON], з якою на даний час проживає їх спільний син [PERSON], як такої, що не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, суд вважає необгрунтованими. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial