Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

У вересні\~2020\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~вказаним позовом\~посилаючись на\~те,\~що він\~перебував у\~зареєстрованому шлюбі\~із [PERSON] .\~Від шлюбу\~мають малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Після розірвання\~шлюбу,\~з вересня\~2019\~року дитина\~проживає разом\~з батьком\~та перебуває\~на його\~утриманні.\~Дитина постійно\~хворіє та\~потребує витрат\~на лікування.\~ Позивачем понесенні\~додаткові витрати\~на утримання\~дитини,\~які станом\~на момент\~подачі позову\~до суду\~становлять 7\~549,\~95\~грн.\~та складаються\~із витрат,\~пов`язаних з\~лікуванням дитини\~у розмірі\~2\~802,95\~грн.,\~та фактичних\~витрат у\~розмірі 4\~747\~грн.\~ Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, та стягнути на його користь додаткові витрати на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3\~774, 97 грн. Ухвалою суду від 02.10.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 12.10.2020 року від [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що місце фактичного проживання [PERSON] за адресою Херсонська область, м.Гола Пристань, а дитина з вересня 2019 року проживає разом з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] , оскільки мати знаходилася закордоном. Відповідач надає допомогу по утриманню сина через свою мати [PERSON] , яка щомісячно перераховує кошти на ім`я [PERSON] , що підтверджується квитанціями. Також, вона з вересня 2019 року по вересень 2020 року придбала для сина блютуз навушники (ціна 600 грн.), блютуз колонку (1\~100 грн.), мобільний телефон (3 500 грн.), велосипед (600 грн.). Отже, вона за можливості надає матеріальну допомогу для утримання неповнолітнього сина. Крім того, неповнолітній є інвалідом та отримує пенсію, про що позивачем нічого не зазначено. У зв`язку з чим [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні позову. Судові засідання від 03.11.2020 року та 18.11.2020 року було відкладено через встановлення особливого режиму роботи суду та перебуванням судді на лікарняному. В судове засідання позивач не з`явився, заявою від 18.11.2020 року просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , від якого має сина [PERSON] . Шлюб було розірвано у 2010 році. У 2018 році вона вийшла заміж та поїхала жити до Росії. Із нею поїхав син та проживав там рік, проте йому було дуже важко вчитися, він не сходився із дітьми, тому [PERSON] із [PERSON] домовилися, що син поживе із батьком на Україні, поки не закінчить дев`ять класів школи. Вони також домовилися, що [PERSON] буде брати участь в утриманні дитини. Дитина проживає із дідусем та бабусею, його батько має іншу сім`ю та проживає окремо. Дитина слабка на здоров`я, потребує періодичних оглядів та лікування, масажу. За останній рік їй це не забезпечували належним чином. Мати [PERSON] за її дорученням щомісячно перераховувала на картку [PERSON] по 1110 грн., а її батько за вимогою [PERSON] та його батьків завозив та особисто віддавав гроші на відшкодування витрат на придбання ліків та одягу для сина, розписок про це не брав. [PERSON] не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, проте заперечує проти стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки вони фактично були відшкодовані [PERSON] . Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] , сторони по справі, перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.02.2008 року (а.с.6), який було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.09.2011 року (а.с.7). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.06.2008 року. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.07.2018 року, [PERSON] 11.07.2018 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до довідки Тягинської сільської ради №592 від 17.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] , з вересня 2019 року проживає разом з батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с.11). З характеристики Тягинського закладу повної загальної середньої освіти №60 від 25.08.2020 року вбачається, що [PERSON] навчається у даній школі з четвертого класу, має навчальні досягнення середнього та достатнього рівнів. Навчається не в повну міру своїх можливостей, не виявляє зацікавленості у навчанні, потребує постійного контролю з боку батьків та вчителя. Підтримує дружні відносини з багатьма учнями класу. Дідусь, бабуся та батько приділяють достатню увагу вихованню [PERSON] . Мати у вихованні та навчанні дитини участі не приймає. Батьківські збори не відвідує (а.с.12). Згідно із медичним висновком №726 про дитину інваліда віком до 18 років від 10.12.2019 року (а.с.13) та консультативним висновком від 06.12.2019 року (а.с.14), [PERSON] , [INFO] , має вроджену ваду розвитку ЦНС: арахноїдальну кисту лівої тім`яно-потиличної долі головного мозку. Компенсована внутрішня гідроцефалія. Правобічний спастичний геміпарез зі стійкими помірно вираженими руховими розладами GMFCS: І рівень. Когнітивне зниження легкого ступеню. S подібний сколіоз грудно-поперекового відділу хребта І-ІІ ст. Міопія слабкого ступеню обох очей. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №253999 від 03.12.2019 року, [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікування у неврологічному відділенні для дітей з ураженням ЦНС та порушенням функцій опорно-рухового апарату (а.с.15). В період часу з 06.12.2019 року по 10.09.2020 року, позивачем було понесено витрати на ліки, які складають 2\~802,95 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками (а.с.18-20). Згідно із наданими позивачем товарними чеками, останнім було понесено витрати на придбання одягу на суму 4\~747 грн. (а.с.21-25). З наданих відповідачем квитанцій вбачається, що [PERSON] перераховувала на ім`я [PERSON] 03.10.2019 року, 04.11.2019 року, 06.12.2019 року грошові кошти у розмірі по 1\~000 грн., 11.01.2020 року, 11.02.2020 року, 05.03.2020 року 06.06.2020 року, 08.08.2020 року грошові кошти у розмірі по 1\~110 грн. та 07.09.2020 року - 2800 грн. (а.с.38-40, ). У відповідності до ст.141 СК України, \~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо\~дитини, незалежно від того, чи перебували вони у\~шлюбі\~між собою; розірвання шлюбу\~між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В силу ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За положеннями статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За встановлених обставин, зважаючи на те, що з вересня 2019 року малолітній [PERSON] , [INFO] , фактично проживає разом із батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні, суд вважає, що позовні вимоги останнього до колишньої дружини [PERSON] , яка з 2018 року фактично проживає за межами України, щодо стягнення аліментів на дитину обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що дитина фактично проживає не разом із батьком, який проживає у іншому місці із новою сім`єю, а із дідусем та бабусею, оскільки дані твердження не підтверджено належними та допустимими доказами. Крім того, з довідок Тягинської сільської ради №№ 592, 593 від 17.08.2020 року вбачається, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] , де також зареєстровані та проживають його батьки [PERSON] та [PERSON] , а також син [PERSON] . Позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дитину, на думку суду, підлягають частковому задоволенню. Так, аналіз положень ст.185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Враховуючи, що придбання одягу та взуття відноситься до звичайних витрат на дитину, а не до додаткових, які зумовлені особливими обставинами, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про стягнення із відповідача половини цих витрат ( 4\~747 грн : 2 = 2\~373,50 грн.) слід відмовити. Крім того, судом враховано, що [PERSON] брала участь в утриманні сина, що підтверджується квитанціями про поповнення картки [PERSON] , батька позивача, яке майже щомісячно здійснювала [PERSON] , мати відповідача, з огляду на перебування [PERSON] за межами України. Разом із тим, витрати [PERSON] на придбання ліків для сина дійсно зумовлені негативним фактом станом здоров`я малолітнього [PERSON] , та підтверджені відповідними медичними та консультативними висновками, у зв`язку з чим є обґрунтованими та підлягають задоволенню в порядку ч.1 ст.185 СК України. При визначенні розміру додаткових витрат на утримання [PERSON] , суд враховує вік дитини, стан її здоров`я, необхідність лікування та погоджується із розміром частки, яку просить стягнути позивач (1/2 частину від фактично понесених витрат - 2\~802,95 грн. : 2 = 1\~401,50 грн.). Отже, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, а також половину додаткових витрат, понесених на придбання ліків для дитини, у розмірі 1\~401,50 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: partial