Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

У грудні 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду із даним позовом, в якому просило стягнути із [PERSON] на свою користь сплачене страхове відшкодування у розмірі - 9 143 грн. 69 коп. та судовий збір у розмірі - 1 600 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначалося про те, що 04 листопада 2015 року у місті Києві по проспекту Броварському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки «AUDI A6», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою суду від 28 грудня 2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахованою не була. У зв'язку із цим потерпіла особа звернулася до позивача із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту № 4947/11/15 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю, позивачем складено наказ № 4020 від 24 травня 2016 року про виплату страхового відшкодування у розмірі - 9 143 грн. 69 коп. У зв'язку з настанням страхової події, відповідно до вимог статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) бюро здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі - 9 143 грн. 69 коп., виконавши таким чином обов'язок покладений на нього Законом. З підстав компенсації страхового відшкодування товариство змушене звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача Давиденко А.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що не визнає себе винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржував, отримав страхове відшкодування від страхової компанії потерпілої особи у розмірі - 40 150 грн. 00 коп. Після дорожньо-транспортної пригоди власний автомобіль був відремонтований ним особисто. Судом до участі у даній справі в якості третьої особи залучено [PERSON] Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, 24 квітня 2018 року направила до суду заяву, в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить дану цивільну справу слухати у її відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Із матеріалів справи вбачається, що 04 листопада 2015 року у місті Києві по проспекту Броварському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки «AUDI A6», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києві від 28 грудня 2015 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн. 00 коп.) у дохід держави. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і справу відносно неї закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 05 листопада 2015 року власник автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]) звернулася до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до звіту № 4947/11/15 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», реєстраційний номер [NUMBER], вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 18 287 грн. 38 коп. Згідно із наказом МТСБУ № 4020 від 23 травня 2016 року власнику автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», реєстраційний номер [NUMBER] нараховано до виплати суму страхового відшкодування у розмірі - 9 143 грн. 69 коп. Відповідно до платіжного доручення № 4020 від 24 травня 2016 року МТСБУ у рахунок сплати страхового відшкодування згідно із наказом № 4020 від 23 травня 2016 року [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі - 9 143 грн. 69 коп. 19 липня 2017 року МТСБУ направило [PERSON] листа про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням виплати потерпілій особі. [PERSON] в добровільному порядку понесені витрати МТСБУ не компенсував. Між сторонами по справі склалися правовідносини щодо відшкодування МТСБУ здійсненої останнім виплати страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1. пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При розгляді даної справи по суті встановлено, що винними у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 04 листопада 2015 року у місті Києві по Броварському проспекту визнано обох учасників, а саме [PERSON] й [PERSON] Заперечуючи проти позовних вимог, [PERSON] зазначив, що не винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, вина останнього підтверджена належними та допустимими доказами. Постанова суду про притягнення відповідача до відповідальності набрала законної сили, оскаржена ним не була. З матеріалів справи також встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ/ЗК серії АІ № 8670728 терміном дії з 08 жовтня 2015 року по 07 жовтня 2016 року. При розгляді даної справи по суті відповідач підтвердив, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило йому суму страхового відшкодування у розмірі - 40 150 грн. 00 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач відшкодував власнику пошкодженого автомобіля завдану відповідачем матеріальну шкоду в розмірі - 9 143 грн. 69 коп., отже в порядку статті 38 вищевказаного Закону набув право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Позовні вимоги є обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У силу вимог статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню із відповідача на користь позивача у порядку статті 141 ЦПК України підлягає судовий збір у розмірі - 1 600 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved