Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про зміну способу стягнення аліментів на дитину. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Подільського районного суду міста Києва у справі №2-3889 шлюб між сторонами розірвано. На підставі Рішення Подільського районного суду міста Києва від 03.07.2013 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина. Разом із тим, позивач зазначає, що їх спільний син хворіє на невиліковне захворювання - прогресуючу м`язову дистрофію Дюшена . Захворювання характеризується швидким прогресуванням м`язової дистрофії, призводить до повної втрати здатності рухатися та в підсумку до смерті. Позивач дізналась, що доходи її колишнього чоловіка, у порівнянні з попереднім періодом, значно збільшились, тому вважає, що було б соціально справедливо збільшити розмір аліментів на дитину. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04.03.2021 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. Відповідач відзив у встановлений строк не подав, у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). На підставі Рішення Подільського районного суду міста Києва від 03.07.2013 року у справі №758/5735/13-ц стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 26.04.2013 року та до дня досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження передбачені частиною третьою статті 181 СК України. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. У Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно пояснень позивача судом встановлено, що відповідач працює у Службі безпеки України та отримує заробітну плату в розмірі 37000 грн. Отже, після ухвалення Рішення суду про стягнення аліментів, у сторін змінився майновий стан, а тому суд доходить висновку про можливість зміни розміру аліментів з твердої суми на частку від заробітку (доходу). З урахуванням наведеного, суд вважає, що зміна розміру аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу батька, встановивши її в розмірі 1/4 доходу відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до дня досягнення повноліття буде відповідати інтересам дитини та можливостям батька сплачувати аліменти у такому розмірі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Так, позивач подала позов 08.12.2020 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті. Враховуючи викладене, аліменти підлягають стягненню на користь позивача з дня подання позовної заяви до суду, тобто, з 08.12.2020 року. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У порядку статті 141 ЦПК України з урахуванням задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved