Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У Віньковецький районний суд звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Зазначає, що вона є власником будинку [ADDRESS] . В цьому ж будинку зареєстрований відповідач, проте, в ньому не проживає та не зявляється. Відповідач не проживає у вказаному будинку з 2018 року. Незважаючи на непроживання тривалий час в будинку, відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні власністю. Він не сплачує комунальні послуги та орендної плати. Посилаючись на ст. 391, 405 ЦК України позивач вимагає усунення перешкоди пов`язаної з реєстрацією відповідача в його будинку через визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги з підстав оговорених нею у позовній заяві, позовні вимоги просить задовольнити. Вказала, що син надіслав їй на телефон повідомлення про те, що звернувся за допомогою електронної пошти із заявою до суду, про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи. Справа, відповідно до вимог ст. 223 ч.4 ЦПК України, розглянута без його участі. Дослідивши позовну заяву та представлені докази, слід вважати позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно довідки Зіньківської сільської ради № 2205 від 11.12.2019 року встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає в будинку [ADDRESS] . Позивач є власником цього домоволодіння на підставі договору дарування серія [NUMBER] від 09.09.2003 року. Права власника домоволодіння зареєстровані 11.09.2003 року в реєстрі нерухомого майна на ім`я [PERSON] . Допитана в якості свідка, згідно ст. 234 ЦПК України [PERSON] підтвердила дані нею суду пояснення в якості позивача, повідомивши, що прізвище відповідача тепер [PERSON] . Із змісту акту обстеження домоволодіння за адресою в будинку [ADDRESS] позивача від 22.03.2019 року слідує, що [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою не проживає останніх шість місяців. Згідно з положеннями частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За ст. 9 ЖК право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Право позивача порушується реєстрацією в його будинку іншої особи, яка не бажає добровільно знятись з реєстрації. Із аналізу доказів слідує, що відповідач втратив право на проживання в будинку [ADDRESS] на підставі ст. 71 ЖК України як наймач, який не проживаючи більше 6 місяців без поважних причин, не обслуговуючи, не ремонтуючи, не оплачуючи комунальні послуги. Згідно ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Позивач реалізовує право власності на домоволодіння. Вимога його про усунення перешкод, пов`язаних із реєстрацією сторонніх осіб в будинку підлягають задоволенню з підстав припису статті 391 ЦК України, яка вимагає усунути перешкоди у здійснені права користування будинком шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на проживання в житлі позивача, знявши його з реєстраційного обліку. Відповідач на час розгляду справи не проживає в будинку і не виявляє інтересу до житла з 2016 року, тому втратив право на користування ним. У зв`язку з зазначеним та відповідно до ст. 7 ч.2 п.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» [PERSON] підлягає зняттю з реєстрації, оскільки цим Законом оговорено, що зняття з реєстрації здійснюється на підставі інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування особи житловим приміщенням.

Outcome: approved