Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить зняти арешт на все його нерухоме майно. Свою вимогу обґрунтовує тим, що в жовтні 2017 року позивач дізнався що на все його нерухоме майно накладено арешт. У зв»язку з цим, 29.10.2017 р. позивач звернувся до відповідача з приводу відомостей з єдиного реєстру виконавчих проваджень та з приводу відомостей з єдиного реєстру заборон відчкження об»єктів нерухомого майна. У відповідь на звернення, відповідач зазначив, що виконавчі документи, боржником за яким є [PERSON], на примусовому виконанні у відділі не перебувають, а надання інформації за виконавчими документами, які перебували на примусовому виконанні у відділі та були завершеними за період включно по 2012 р. не вбачається можливим зважаючи на закінчення терміну їх зберігання. Зважаючи на це, позивач просить зняти арешт з майна, оскільки підстав для обмеження його права власності не інснує. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Передставник відповідача у судове засідання не з'явився. До суду надійшов лист від Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві в якому просить розглянути справу буз участі представника відділу. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 1035 від 04.04.2007 р. (а.с. 8) та свідцтва про право на спадщину за заповітом від 06.10.2008 р., зареєстрованого державним нотаріусом Дванадцятої Київської нотаріальної контори Основенко Л.М. в реєстрі за №4-2629 (а.с. 7), є власником квартири [ADDRESS]. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об»єктів нерухомого майна на все майно [PERSON] накладено арешт згідно постанови ВДВС у Ленінградському районі м. Києві № 6-638/41 від 22.07.2003 року (а.с.6). Відповіддю державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУ юстиції у м. Києві Дербіна Л.В.№ 25329/15.8-25 від 29.10.2017 р. було повідомлено, що перевіркою відомостей ЄДРВП та АРМ встановлено, що виконавчі документи, боржником за яким є [PERSON], на примусовому виконанні у відділі не перебувають, а надання інформації за виконавчими документами, які перебували на примусовому виконанні у відділі та були завершеними за період включно по 2012 р. не вбачається можливим зважаючи на закінчення терміну їх зберігання (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст. 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Надані позивачем докази та на підставі ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», дають суду підстави вважати, що знищене виконавче провадження закінчено, а виконавчі документи, боржником за яким є [PERSON], на примусовому виконанні у відділі не перебувають, тому арешт підлягає зняттю.

Outcome: approved