Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив стягнути з Моторного (Транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) у відшкодування заподіяної майнової шкоди (збитку) страхове відшкодування в розмірі 25 348,36 грн., витрати на лікування в розмірі 1253,44 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 липня 2016 року близько 17 год. 15 хв. по вул. 1 Травня в районі будинку №173 сталася ДТП за участю автомобілів „Шкода Октавіа, д.р.н. СВ7083АО, під керуванням водія [PERSON] та „Фольцваген Джетта, д.р.н 09564СА, під керуванням позивача, який на час пригоди являвся законним володільцем автомобіля. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігів від 21 вересня 2016 року [PERSON], був визнаний винним у порушенні п.2.1 «г», п. п.11.4, 13.3 Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП. [PERSON] керував автомобілем без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому в даному відшкодування шкоди покладено на МТСБУ. Згідно звіту №288 про результати автотоварознавчого дослідження КТЗ від 07 вересня 2016 року відновлювальний ремонт транспортного засобу «Фольцваген Джетта» перевищив його ринкову вартість (матеріальний збиток), тому відшкодуванню підлягає 25 348,36 грн (47 959,06 грн (вартість матеріального збитку, яка дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент ДТП) 22 610,70 грн. (оціночна (ринкова) вартість КТЗ після ДТП)) та витрати на лікування в розмірі 1253,44. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2017 року позов задоволено частково; стягнуто з МТСБУ на користь [PERSON] 25 348 грн. 36 коп. у відшкодування матеріальної шкоди; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з відповідача на користь держави 640 грн. судового збору. В апеляційній скарзі МТСБУ просить рішення суду скасувати в частині стягнення з нього 25 348 грн. 36 коп. матеріальної шкоди та 640 грн. судового збору і постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову за рахунок МТСБУ; в іншій частині рішення суду залишити без змін. Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що [PERSON], як особа, яка користувалась автомобілем [NUMBER] на підставі п. 2.2 ПДР України, не має права на отримання у відшкодування суми різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б, від імені власника автомобіля, засвідчували право [PERSON] на отримання такого відшкодування. Крім того, постановляючи рішення, суд першої інстанції не обґрунтував чому судом, під час визначення суми збитків, було взято до уваги висновки спеціаліста, надані зі сторони позивача в частині визначення вартості транспортного засобу до ДТП, а не ті, які перебували в матеріалах страхової справи МТСБУ. Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на лікування сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до вимог ст. 303 ЦПК України апеляційним судом не переглядається. Судом встановлено, що 20 липня 2016 року, близько 17 год. 15 хв., в м. Чернігові, по вул. 1-го Травня, в районі будинку № 173, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Шкода Октавіа» д. р. н. СВ 7083 АО під керуванням водія [PERSON] та «Фольцваген Джетта» д. р. н. 09564 СА під керуванням позивача [PERSON] В результаті ДТП пошкоджено ТЗ «Фольцваген Джетта» д. р. н. 09564 СА, а позивачу були заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, що підтверджується висновком СМЕ № 97 від 03.08.2016 року.( а.с. 102-106) Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12016270010006883 від 20 липня 2016 року, було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ. ( а. с. 9-10) Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 05 серпня 2016 року вбачається, що у діях водія автомобіля «Шкода Октавіа» д. р. н. СВ 7083 АО, [PERSON], маються порушення п. п. 2.1 (Г), 2.3 (Б), 13.3 ПДР, який керував без полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою і її змінами під час зустрічного роз'їзду не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Фольцваген». Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2016 року по справі № 750/7802/16-п [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу. [PERSON] був інвалідом війни 2 групи, а тому відповідно до норм ст.13.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є інвалід війни, проводиться МТСБУ. На час розгляду справи апеляційним судом [PERSON] помер.( а.с.177) Право регресної вимоги у МТСБУ відсутнє, а тому відсутня необхідність залучення до участі в справі його правонаступників. 25 липня 2016 року позивач в порядку передбаченому ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП, що підтверджується копією повідомляння та поштовою квитанцією. За фактом такого звернення МТСБУ було заведено страхову справу № 35119.( а.с.12-14) В подальшому на виконання вимог Закону автомобіль [NUMBER] було оглянуто представником (оцінювачем) МТСБУ - [PERSON]. Згідно звіту № 288 про результати авто товарознавчого дослідження КТЗ від 07 вересня 2016 року, ринкова вартість легкового автомобіля [NUMBER] на момент ДТП 20.07.2016 року, склала 47 959,06 грн. Вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 20.07.2016 року, включно з сумою ПДВ склала 139 005,63 грн. Значення коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля [NUMBER] на момент ДТП скалала 0,70. Вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, включно з сумою податку на додану вартість, склала 61 026,89 грн.( а.с.19-45) З вище вказаного звіту авто товарознавчого дослідження вбачається, що відновлювальний ремонт ТЗ «Фольцваген Джетта» д. р. н. 09564 СА перевищив його ринкову вартість (матеріальний збиток). Сторони не заперечували, що транспортний засіб «Фольцваген Джетта» д. р. н. 09564 СА є фізично знищеним, оскільки його відновлювальний ремонт перевищив його ринкову вартість станом на день ДПТ, тобто є економічно необгрунтованим. Згідно додаткового дослідження до звіту № 288/1 від 07.10.2016 року загальна середня вартість окремих найбільш ліквідних частин та придатних до подальшого використання складових автомобіля [NUMBER] станом цін на час ДТП -20.07.2016 р. складає 22827 грн.47 коп.( а.с.110-129) Позивач надав суду проведений за його особистим зверненням звіт № 008/0117 від 16.01.2017 року, про визначення оціночної (ринкової) вартості КТЗ «Фольцваген Джетта» д. р. н. 09564 СА, відповідно до висновків, якого після ДТП: оціночна (ринкова) вартість КТЗ «Фольцваген Джетта» д. р. н. 09564 СА, після ДТП на дату оцінки склала - 22 610,70 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СІС № 076844 [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER]. ( а.с.8) Відповідно до вимог п.2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] мав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тобто керував транспортним засобом «Фольцваген Джетта» д. р. н. 09564 СА на відповідній правовій підставі п.2.2 Правил Дорожнього руху України та був особою, яка правомірно експлуатувала транспортний засіб, отже був законним користувачем. З адресованої заяви [PERSON] суду вбачається, що останній ніколи не зустрічався з позивачем [PERSON] та його представником і ніяких прав на автомобіль не давав. Приблизно за рік до отримання ним повістки з викликом в судове засідання, [PERSON] звертався до нього в телефонному режимі з проханням видати на його імя довіреність на управління автомобілем.( а.с.60) В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача пояснював, що позивач придбав автомобіль у третьої особи на імя якої було [PERSON] видано довіреність, термін дії якої вже закінчився . Вказана третя особа передала автомобіль позивачу та відповідний реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Доказів правомірної передачі власником майна [PERSON], права володіння , розпорядження та користування транспортним засобом «Фольцваген Джетта» д. р. н. 09564 СА позивачу [PERSON], суду не надано. Відповідно до ст.396 ЦК України особа, яка має право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень гл.29 ЦК України. Виходячи з обставин справи та положень ст.396 ЦК України, позивач [PERSON] має право виключно на захист свого права користування пошкодженим у ДТП транспортним засобом. Відповідно до п.1.3 ст. 1 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоровю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспорної пригоди з використанням транспортного засобу. Виходячи з вище вказаної норми закону [PERSON], не є потерпілим, оскільки не є власником транспортного засобу, а його право користування автомобілем [NUMBER] фізично знищеним в наслідок пошкоджень отриманих в ДТП. З відсутністю предмету ( автомобіля) право позивача на користування та володіння транспортним засобом «Фольцваген Джетта» д. р. н. 09564 СА припинилось в силу знищення автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді та припиненням у звязку з цим права власності у деліктного власника на транспортний засіб п.4 ст.346 ЦК України. Виходячи з вище зазначеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення відшкодування майнової шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу, а тому рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову. Статтею 5 Закону України « Про судовий збір» передбачені пільги, щодо сплати судового збору до переліку, яких не відносяться позови позивачів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок адміністративних правопорушень. При подачі позову до суду позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 551,20 грн., який ним не сплачено, а тому виходячи з норми ч.5 ст.88 ЦПК України при ухваленні судом апеляційної інстанції нового рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Outcome: approved