Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У грудні 2016 р. позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] від 17.01.2014 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 41305764 та зобовязати [PERSON] відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт з легкового автомобіля марки MAZDA 6, 2008, р.в., колір сірий, № дв. L510227359, номер шасі (кузова, рами) JMZGH12L601177003, ДНЗ АХ4146ВО, накладений постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] від 17.01.2014 р. ВП № 41305764. В судове засідання представник позивача не зявились, надав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та надав клопотання про залучення до матеріалів справи доданих до клопотання документів. Представник відповідача [PERSON] ВДВС ХМУЮ в судове засідання не зявився, надав до суду до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності надав завірені копії матеріалів виконавчого провадження та просив винести рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про що є розписка про отримання судової повістки. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 28.10.2016 р. до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» надійшла заява від клієнта фізичної особи [PERSON] про те, що [PERSON] відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в ході проведення виконавчого провадження ВП № 41305764, на виконання наказу Господарського суду Харківської області № 922/1937/13 від 13.09.2013 р. про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ТОВ «АГРО-ПЛАНТ» суми боргу згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.01.2014 р. накладено арешт на рухоме майно, а саме на автомобіль MAZDA 6, 2008, р.в., колір сірий, номер шасі (кузова, рами) JMZGH12L601177003, р/н [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АХС № 140944, виданого ВРЕР № 1 ГУМВС України у м. Харкові 27 вересня 2008 р. та знаходиться в заставі ПАТ «Укрсоцбанк» згідно договору застави транспортного засобу № 842/1-27/40/8-051 від 29.09.2008 р., укладеного в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] (Ройко) О.М. за кредитним договором № 842/1-27/40/8-050 від 29.09.2008 р. ПАТ «Укрсоцбанк», вважає, що старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON], неправомірно задоволено вимоги стягувача ТОВ «АГРО-ПЛАНТ», що не є заставодержателем. В той час, як ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 р., що діяла на момент винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження), встановлено, що в задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (набув чинності 05.10.2016 р.) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто за положеннями Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р. Таким чином, законодавець поставив можливість звернення стягнення на майно боржника, в задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями в залежність від наявності обох зазначених обставин. Договори кредиту та застави були укладені між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 29.09.2008 р., а рішення по справі № 922/1937/13 про стягнення з останньої на користь ТОВ «АГРО-ПЛАНТ» суми боргу ухвалено Господарським судом Харківської області лише 17.06.2016 р. та змінено частково постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2013 р., тобто право банку як заставодержателя на вказаний вище автомобіль виникло раніше винесення рішення про стягнення з боржника коштів. На даний момент [PERSON] не виконала свої кредитні зобовязання перед ПАТ «Укрсоцбанк», має строкову заборгованість за договором кредиту, договір застави є діючим, вказаний автомобіль на цей час обтяжений заставою під забезпечення виконання боржником кредитних зобовязань; вільної від обтяження заставою частини немає. Право застави у ПАТ «Укрсоцбанк» виникло до ухвалення рішення апеляційним судом та винесення постанови про накладення арешту на майно боржника на користь особи, яка не є заставодержателем, що у відповідності до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» виключає можливість звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. З вищевказаного виходить, що на автомобіль MAZDA 6, 2008, р.в., колір сірий, номер шасі (кузова, рами) JMZGH12L601177003, р/н [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АХС № 140944, виданого ВРЕР № 1 ГУМВС України у м. Харкові 27 вересня 2008 р., згідно вимог законодавства України, не може бути накладено арешт та звернено стягнення без попередньої згоди заставодержателя. Стаття 58 Закону України «Про заставу» встановлює, що якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади акту, який не відповідає чинному законодавству, і порушуються права заставодержателя такий акт визнається недійсним судом. Старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON], ігноруючи відсутність підстав для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем, передбачених ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», в порушення вимог ст. 58 Закону України «Про заставу», без повідомлення заставодержателя в порушення вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» було накладено арешт на автомобіль боржника, чим порушено норми чинного законодавства та права ПАТ «Укрсоцбанк», як заставодержателя. На підставі наведеного, суд вважає, що з обтяженого заставою ПАТ «Укрсоцбанк» автомобіля MAZDA 6, 2008, р.в., колір сірий, номер шасі (кузова, рами) JMZGH12L601177003, р/н [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АХС № 140944, виданого ВРЕР № 1 ГУМВС України у м. Харкові 27 вересня 2008 р. має бути знятий арешт, накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 41305764 від 17.01.2014 р. Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є\~обґрунтованими та доведеними,\~\~у звязку з чим підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved