Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до Октябрського районного суду м.Полтави із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Вона є єдиною спадкоємецею. При звернені до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О., за усною консультацією, стосовно оформлення відповідним чином своїх спадкових прав, їй було повідомлено про неможливість у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус пояснила , що відповідно до положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюста від 22.02.2012 року №295/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця пробивання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово- експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем або рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. До моменту звернення до нотаріуса вона вважала, що своєчасно прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, її батьком, і заяви про прийняття спадщини в термін до шести місяців їй подавати не потрібно, так як вона фактично проживала в своїй квартирі разом з ним. На той час йому було 79 років і так як самостійно проживати він не міг, вона переїхала до нього. Просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт постійного проживання [PERSON] , з [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття його спадщини. Ухвалою суду від 04.12.2020 року відкрито провадження у справі. 23.12.2020 року від заінтересованої особи Полтавської міської ради надійшов письмовий відзив на заяву [PERSON] , де останні просили відмовити у задоволенні заяви. Суд, вивчивши заяву та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 21.06.2010 року. Заявниця, [PERSON] , є дочкою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2021 року № 24/02-31 приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Гура Л.Б. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як випливає із положень ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, що посвідчує факт, який має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі і факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщина, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 80 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Факт постійного проживання померлого [PERSON] та його доньки [PERSON] на день відкриття спадщини підтверджується поданими до суду документами. Встановлення факту постійного проживання разом, має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявниця документально не може підтвердити факту постійного проживання з спадкодавцем на день смерті. З письмових пояснень заявниці, викладених в заяві та оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає що [PERSON] надано суду достатньо доказів для підтвердження факту постійного проживання з померлим на день відкриття спадщини.

Outcome: approved