Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 230 гривень 72 копійки та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що 13 вересня 2011 року між банком та позичальником [PERSON] укладено кредитним договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 9 000 гривень на поточні потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних, щомісячною комісією за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення до 13 вересня 2014 року. Відповідно до умов договору, зокрема, п.п. 2.5.2 позичальник взяла на себе зобов'язання щомісячно поповнювати свій поточний рахунок, таким чином сплачувати суму кредиту відповідно до графіку платежів та умов укладеного кредитного договору. Проте, взятих на себе обов'язків позичальник [PERSON] не виконала, у зв'язку із чим станом на 15 жовтня 2013 року виникла заборгованість зі сплати основної суми кредиту у розмірі 8 017 гривень 32 копійки, процентів за користування кредитом у розмірі 1 606 гривень 94 копійки, комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2 520 гривень. Крім того, відповідно до п.п. 2.7.1 кредитного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти постановлення заочного рішення у справі. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явилася, про день, час та місце судового засідання була повідомлений судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України порядку. Судові повістки повернулись до суду без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 13 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № BLаЖГА00073391 (далі - Кредитний договір), відповідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9000, 00 гривень на поточні потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних, щомісячною комісією за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення до 13 вересня 2014 року( а.с. 6-17). Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу зазначені вище кошти. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду надано не було. Згідно з умовами договору кредиту [PERSON] зобов'язалася погашати кредит щомісячно поновлювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту та суми нарахованих відсотків (п. п. 2.5., 3.3.2. кредитного договору, а.с. 9,11). Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON], всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконав їх, у встановлені графіком терміни не погашав кредит та проценти за користування ним. Відповідно до п. 3.3.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п. 2.5. загальної частини цього договору. Не пізніше визначеного п. 2 спеціальної частини цього договору терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу банку сплачувати можливу неустойку (штраф/пеню) (а.с. 11). Згідно п. 4.1. договору за повне або часткове невиконання стороною умов цього договору спричинило іншій стороні збитки, винна сторона відшкодовує їх протягом п'яти робочих днів з моменту одержання письмової вимоги від сторони, якій такі збитки завдано. Відшкодування заподіяних збитків не звільняє винну сторону від обов'язку з виконання зобов'язань, передбачених цим договором, в повному обсязі. У випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору. При тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань перевищило шістдесят календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штрафу у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини договору (п. 4.2. договору, а.с. 12). У випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору (п. 4.3. договору, а.с. 12). Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань станом на 15.10.2013 року заборгованість останньої за кредитним договором становить 19 230 гривень 72 копійки, що складається із: суми заборгованості за кредитом - 8 017 гривень 32 копійки; Відсотків - 1 606 гривень 94 копійок; Комісії за РО - 2 520 гривень; Неустойки - 7 086 гривень 46 копійок. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майн, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконати його обов'язку. Відповідно зі ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на викладене, враховуючи, що станом на день розгляду справи відповідачем не надано суду доказів про виконання взятих на себе обов'язків за Кредитним договором суд надходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а зазначена сума позову підлягає стягненню з відповідача відповідно до укладеного кредитного договору. З урахуванням задоволення позову на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved