Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У грудні 2018 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за борговою розпискою, який був учточнений 09.01.2019 та 23.01.2019 на виконання ухвали суду від 19.12.2018 про залишення позову без руху. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики від 27.01.2017 у розмірі 17633,00 грн. та судові витрати у розмірі 1304,80 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов договору позики, позивач передав відповідачці грошові кошти у розмірі 14500,00 грн., які [PERSON] зобов'язалась повернути в термін до 01.06.2017, що підтверджується розпискою від 27.01.2017, яка була складена в присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON] Зазначає, що позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці позику у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідачка не повернула своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за позикою. У березні 2017 року [PERSON] віддала в рахунок погашення боргу 1000,00 грн. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за договором позики, відповідачка станом на день складання позову - 10.12.2018 має заборгованість у розмірі 17633,00 грн., яка складається з основної суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Саме цю суму позивач прохає суд стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь судові витрати у розмірі 1304,80 грн., які складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту суду про виклик до суду, яка міститься в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила. Відзив, у передбачений ухвалою від 22.02.2019 строк, суду не надала. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до боргової розписки від 27 січня 2017 року, [PERSON] отримала у борг від [PERSON] готівкові кошти в сумі 14500,00 грн., які зобов'язалась повернути в термін до 01 червня 2017 року щомісячними платежами в розмірі 3625,00 грн., починаючи з лютого 2017 року. Відповідно до даних, які містяться у вищевказаній борговій розписці, вона укладалась в присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] свої зобов'язання за договором позики виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці позику у розмірі 14500,00 грн., що підтверджується розпискою. Відповідачка [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти у розмірі 14500,00 грн. для погашення заборгованості за договором позики, лише у березні 2017 року відповідачка частково сплатила позивачу борг, віддавши в рахунок погашення боргу 1000,00 грн. Таким чином, у порушення умов договору позики, відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до копії висновку за матеріалами перевірки зареєстрованими в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 19.12.2017 та відповіді начальника Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Капітана А.О. від 20.12.2017, в ході перевірки заяви [PERSON] за фактом того, що [PERSON] взяла гроші в борг та не повертає, встановлено, що в діях [PERSON] не вбачається ознак кримінального чи адміністративного правопорушення, а передбачаються цивільно-правові відносини, у зв'язку з чим [PERSON] рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Станом на день складання позову - 10.12.2018 [PERSON] зобов'язана повернути позику у розмірі 13500,00 грн. Крім цього, з [PERSON] необхідно стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що складає 1651,00 грн. за 2017 рік та 1672,00 грн. за 2018 рік, а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 810,00 грн. за 2017-2018 роки. Відтак загальна сума заборгованості [PERSON] за договором позики становить 17633,00 грн. (13500,00 грн. + 1651,00 грн. + 1672,00 грн. + 810,00 грн.). Оскільки відповідачка не сплатила заборгованість за договором позики, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала розрахунок суми боргу та не надала власного розрахунку, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки в сумі 704,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Беручи до уваги, що позивачем до позову не надано договору про надання правничої допомоги, а також детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн. стягненню з відповідачки не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved