Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з останнього на свою користь грошові кошти в сумі 55640,54 грн з яких неповернута сума авансу в розмірі 52248 грн, та 3392,54 грн - 3% річних за користуванням коштами з 12.07.2017 року по 09.09.2019 року. Позовна заява мотивована тим, що 12.06.2017 року відповідач отримав від позивача 2000 доларів США, що еквівалентно 52248 грн на день передачі коштів в рахунок майбутнього укладення договору купівлі-продажу автомобіля MAN з крановим маніпулятором і причепом KRAVE. Оскільки зазначений договір укладений не був, просив стягнути передані кошти із застосуванням норм статті 625 ЦК України. Ухвалою суду від 27.09.2019 року накладено арешт на належний на праві власності [PERSON] автомобіль Mercedes-Benz B-200, 2006 року, дата реєстрації: 13.06.2019 року, об`єм двигуна 1992 в розмірі позовних вимог - 55640.54 грн. Ухвалою суду від 02.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 03.01.2020 року представник [PERSON] - [PERSON] . подав до суду відзив, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позиву. Мотивував тим, що договір купівлі-продажу автомобіля не був укладений з вини [PERSON] , який порушив своє зобов`язання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник зазначив, що відповідач не надав доказів можливості укладення угодикупівлі- продажу, зокрема документи, які б свідчили, що [PERSON] мав право власності на транспортний засіб, який хотів купити [PERSON] . Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав викладених у відзиві та просив суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні допитаний в якості свідка - [PERSON] повідомив, що [PERSON] займається бізнесом з купівлі-продажу автомобілів. Знає, що у відповідача перебував автомобіль MAN з крановим маніпулятором і причепом KRAVE, який він хотів придбати, однак літом 2017 року його придбала інша особа. З приводу домовленостей сторін йому нічого не відомо. Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами що 12.06.2017 року [PERSON] отримав від [PERSON] аванс у розмірі 2000 доларів США за автомобіль MAN з крановим маніпулятором і причепом KRAVE загальною вартістю 48000 доларів США (на 4 а.с.). 15.07.2019 року [PERSON] направив на адресу [PERSON] вимогу про повернення авансу у розмірі 2000 доларів США (на 5 а.с.). Договір купівлі-продажу автомобіля укладено не було, аванс отриманий [PERSON] не повернуто. Згідно із ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу. Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля, між сторонами укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий догорів в майбутньому, передана грошова сума в розмірі 2000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 року у справі № 6-176цс12. Можливість стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат передбачено за прострочення саме грошового зобов`язання. Стягнення з відповідача суми попередньої оплати не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу. За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 ЦК України, тому підстави для нарахування 3% річних відсутні. Враховуючи викладене суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок повернення авансу 49074 грн, які згідно офіційного курсу НБУ станом на день ухвалення рішення становить 2000 доларів США. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 677,73 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору, розрахованого пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial