Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

У вересні 2021 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що існують розбіжності у написанні її імені у свідоцтві № [NUMBER] на право особистої власності на квартиру від 19 травня 1992 року, яке видане Виконавчим комітетом Кременчуцької Ради народних депутатів, а саме: у вказаному документі зазначено ім`я власника квартири « [PERSON] », а в паспорті громадянина України - « [PERSON] ». Посилаючись на те, що зазначені розбіжності перешкоджають розпоряджатися вказаною квартирою, заявник просить суд встановити вищезазначений факт. Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження (а.с. 12). Заявник [PERSON] до суду надала заяву про слухання справи без її участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської областів судове засідання не прибув, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 19 травня 1992 року Виконавчим комітетом Кременчуцької Ради народних депутатів видано свідоцтво № 1392 на право особистої власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , який виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 09.08.2002 року, у якому ім`я зазначено « [PERSON] », а також міститься відмітка про місце реєстрації заявника за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою заявник зареєстрована з 05.04.1980 року (а.с. 4), адреса місця реєстрації співпадає з адресою, зазначеною у свідоцтві № [NUMBER] на право особистої власності на квартиру; також аналогічні відомості містяться і у довідці про реєстрацію місця проживання особи від 24.09.2021 року № 25537 (а.с. 7). На підставі наданих заявником доказів, суд приходить до висновку, що у вищевказаному свідоцтві № [NUMBER] на право особистої власності на квартиру допущено помилку, а саме у написанні імені заявника. У зв`язку з допущеною помилкою заявник не може розпоряджатися вказаною квартирою. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. У відповідності до п.6 ч.1 ст. ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 ЦПК України, відповідно до ст. 80 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Встановивши наявність помилки у правовстановлюючому документі, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу є необхідним для розпорядження квартирою, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved