Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною вище заявою, яка обґрунтована тим, що з метою оформлення пенсії за віком заявник звернулася до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області з відповідною заявою про призначення їй пенсії. Однак, при перевірці її документів фахівцем ПФУ виявилося, що трудова книжка серії [NUMBER] оформлена неналежним чином, а саме: її прізвище зазначене як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », тож дана помилка не дозволяє прийняти вказану трудову книжку як документ, що належить саме їй. Таким чином, у зв`язку з викладеними обставинами [PERSON] в заяві ставиться питання про встановлення факту належності саме їй трудової книжки, виданої на ім`я « [PERSON] ». В судове засідання заявник не прибула, надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення вимог. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню таких підстав: Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту громадянина України, копію якого було оглянуто в судовому засіданні, Прізвище, ім`я та по батькові заявника по справі українською мовою зазначене як « [PERSON] » (а.с. 6). Однак, як убачається з копії трудової книжки серії [NUMBER] , прізвище заявника зазначене як « [PERSON] » (а.с. 13). З огляду на викладене суд зазначає наступне: Згідно зі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окрім того, відповідно п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. На підтвердження факту належності саме заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , нею надано копію паспорту громадянина України № [NUMBER] ; копію картки платника податків, з яких убачається, що прізвище заявника у справі « [PERSON] ». При цьому, дата народження заявника зазначена в усіх цих документах як 08 травня 1959 року, що в достатній мірі виключає сумніви суду щодо достовірності обставин, на які заявник посилається в обґрунтування своїх вимог. Таким чином судом з`ясовано, що прізвище заявника в його правовстановлюючих документах зазначене як « [PERSON] », що відрізняється від прізвища заявника по справі, яке зазначене в трудовій книжці серії [NUMBER] як « [PERSON] ». Відповідно листа\~\~ ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1\~\~\~ст. 256 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному\~конкретному випадку,\~виключним способом\~захисту права\~заявника \~є звернення\~до суду\~із заявою\~в порядку\~окремого провадження\~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення,\~а саме факту належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] від 24.11.2009 року, виданої на ім`я « [PERSON] » [INFO] . Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved