Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У грудні 2016 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. Свій позов мотивують тим, що 28 червня 1986 року помер їх батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок по вул. Кошового, 1 в с. Кищинці Фастівського району Київської області. 02 травня 1987 року померла їх мати [PERSON], яка після смерті чоловіка, юридично не оформила своїх спадкових прав. Позивачі зазначають, що звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на житловий будинок № 1 по вул. Кошового в с. Кищинці Фастівського району Київської області, однак отримали відмову, оскільки ними не надано правовстановлюючих документів на даний будинок. Тому, вони змушені звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суд заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позову не заперечує, просить його задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер, 28 червня 1986 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, [PERSON] III -БК № 431449, від 30 червня 1986 року. (а.с.5). [PERSON] померла, 02 травня 1987 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим повторно, [PERSON] I -ОК № 387859, від 03 листопада 2016 року. (а.с.6). Як вбачається, із Свідоцтва про народження Серія ЯС № 866409 від 20 травня 1949 року, [PERSON] та [PERSON], є батьками позивача [PERSON], який народився 17 травня 1949 року. (а.с.10). Окрім того, [PERSON] та [PERSON], є батьками позивача [PERSON], яка народилася 23 жовтня 1946 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим повторно, [PERSON] I -ОК № 344093, від 20 жовтня 2016 року. (а.с.11). Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] I-АБ № 394151 від 16 грудня 1967 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище на «Хижна». (а.с.12). Позивачі звернулися до Фастівської районної державної нотаріальної контори із питанням про оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: село Кищинці, вулиця Кошового, 1, Фастівського району Київської області. Однак, Фастівським районним державним нотаріусом [PERSON], листом № 1035/01-16 від 24 листопада 2016 року, позивачам відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 02 травня 1987 року [PERSON]. Разом з тим, нотаріус повідомив позивачів проте, що для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 1 по вул. Кошового в с. Кищинці Фастівського району Київської області, який [PERSON], фактично прийняла після смерті свого чоловіка, [PERSON], який помер 28 червня 1986 року, але юридично не оформила свої спадкових справ, їм необхідно надати правовстановлюючі документи на них. Оскільки, позивачами не надано правовстановлюючі документи на будинок, нотаріус рекомендувала їм звернутися до Фастівського міськрайонного суду із позовною заявою про визнання права власності на вищевказаний житловий будинок. (а.с.7). Разом з тим, з відповіді Фастівського районного державного нотаріуса № 89/02-14 від 01.02.2017 року вбачається, що спадкові справи після померлого 28 червня 1986 року, [PERSON] та померлої 02 травня 1987 року, [PERSON], згідно Інформаційних довідок з Спадкового реєстру № 46614501 та № 46614483 від 01 лютого 2017 року по Фастівській районній державній нотаріальній конторі відсутні. (а.с.37-39). Відповідно до Довідки № 492 від 01 листопада 2016 року, виданої Пилипівською сільською радою Фастівського району Київської області, вбачається, що згідно Витягу із по господарської книги за 1986-1990 року, членами сім»ї по вул. Кошового, 1 в с. Кищинці, Фастівського району Київської області були: [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], яка померла 02 травня 1987 року та син - [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Відповідно до Довідки № 27 від 01 лютого 2017 року, виданої Кищинською сільською радою Фастівського району Київської області, в будинку № 1 по вул. Кошового в с. Кищинці зареєстрований [PERSON]. (а.с.43). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] померлої 02 травня 1987 року, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, [PERSON], який помер 28 червня 1986 року, але юридично не оформила свої спадкових справ. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає вимоги позивачів доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved