overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

У грудні 2013 р. [PERSON] звернулася із зазначеним позовом і прохала визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], який належав її батькові [PERSON], який помер [INFO] р.. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом зазначеного майна, яке належало померлому батькові, який не встиг оформити належним чином на нього право власності. В судовому засіданні позивач позов підтримала посилаючись на зазначені в позові обставини. Представник відповідача Пригарівської сільської ради та представник третьої особи Козельщинської держнотконтори в судове засідання не з'явилися про місце і час розгляду справи їх повідомлено належним чином та направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивачки і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [INFO] року помер [PERSON], якому в [ADDRESS] належали: літ. А - житловий будинок 1977 року побудови, літ. а - прибудова; літ. Б - гараж; літ. В - сарай; літ. Г - сарай; № 1 - огорожа; літ. к - колодязь питний, - загальною вартістю 113 997 грн. Право власності [PERSON] на будинок і господарські споруди підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок та заповітом. Суд враховує, що державним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Спадкоємицею майна померлого [PERSON] відповідно до заповіту є його донька [PERSON], інші спадкоємці відсутні. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У грудні 2013 р. [PERSON], пред'явила даний позов, яким просила виключити із актового запису про народження дитини запис про відповідача як батька дитини - сина [PERSON], який народився [INFO] в м. Миколаєві. Позов обґрунтований тим, що батьком дитини відповідач зазначений через реєстрацію розірвання шлюбу із ним вже після народження сина, а в дійсності батьком є [PERSON] В судовому засіданні позивачка під присягою позовні вимоги підтримала, погодилася на заочний розгляд справи. Надалі надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Третя особа [PERSON] під присягою підтвердив своє батьківство відносно дитини [PERSON] та підписання ним відповідної заяви, що долучена до позову [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивачки та третьої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Відповідно до копії актового запису про народження за №3543 від 24 жовтня 2013 р., складеного міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції [PERSON], народився [INFO] в м. Миколаєві. Актовий запис складений за заявою [PERSON] В актовому записі матір'ю зазначена громадянка України [PERSON], [INFO], а батьком - громадянин України [PERSON], [INFO]. Також міститься відмітка, про те що шлюб між батьками розірвано 17 жовтня 2013 р. Ленінським відділом РАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №178 (а.с.45). У відповідності до копії рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2009 р. у цивільній справі №2-4382/2009 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 вересня 1999 р. Рішення набрало законної сили 04 грудня 2009 р. (а.с.4). Свідоцтво про розірвання шлюбу між сторонами складено Ленінським відділом РАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 17 жовтня 2013 р., актовий запис №178 (а.с.2). Згідно ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. В даній справі позов пред'явлено у встановлений строк, належними доказами - поясненнями позивачки та третьої особи, яким подано заяву про батьківство відносно дитини [PERSON], його доведено, тому вимоги [PERSON] слід задовольнити. Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки судовий сбір при подачі позову не був сплачений, з [PERSON] слід стягнути судовий збір 114,70 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У грудні 2013 р. [PERSON] пред'явила до суду даний позов, яким просила визначити ідеальні частки квартири [ADDRESS] і виділити їй, її сину - [PERSON] та померлій доньці [PERSON] по 1/3 частини квартири. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що при оформленні свідоцтва про право власності незрозуміло яка власність власникам посвідчується даним документом: сумісна чи часткова. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що власники даної квартири володіли, користувалися та розпоряжалися квартирою на рівних правах, спору з цього приводу між ними не виникало, тобто фактивно кожному з них належало по 1/3 частки квартири. Відповідач проти позову не заперечував. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встанови наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] (а.с.8). Дана квартира, згідно відомостей ММ БТІ від 18 грудня 2013року, має 3 житлові кімнати, житлову площу - 43,5 кв.м., загальною площею - 62,7 кв. м. (а.с. 13). [INFO] померла співвласниця квартири - [PERSON] (а.с.14). Після її смерті приватним нотаріусом [PERSON] відкрита спадкова справа № 31/2013, з якої вбачається, що після її смерті прийняла спадщину її мати - [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2014 року встановлений факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на зазначену квартиру (а.с. 53). Згідно статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до даної норми закону та встановленим обставинам, позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У грудні 2013 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказав, що із 16.06.2011 р. сторони перебувають у шлюбі, від спільного подружжя життя неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб, оскільки причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, в результаті чого між подружжям виникали постійні сварки та непорозуміння, сторони неодноразово намагалися помириться та змінити своє ставлення один до одного, але це позитивних наслідків не дало, з лютого 2012 року шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони проживають окремо. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслала. Як вбачається з письмових заяв сторін від 20.01.2014 р.: позивач просить суд розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, примиритися не бажає; відповідач просить суд розглянути справу в її відсутність, позов визнає повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з лютого 2012 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 16.06.2011 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого неповнолітніх дітей немає. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 105 ч. 3, 110-113, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У грудні 2013 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказала, що із 25.12.1999 р. сторони перебувають у шлюбі, від спільного подружжя життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб, оскільки з червня 2013 р. сторони не можуть знайти спільних поглядів на життя, стали проживати окремо. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав. 09.01.2014 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, примиритись не бажає. 10.01.2014 р. відповідач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, примиритись не бажає. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні безспірно зз'ясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки із червня 2013 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 25.12.1999 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 105 ч. 3, 110-112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У грудні 2013 р. до суду звернулись ПАТ «АвтоКраз» з вказаним позовом до [PERSON] Зазначали, що холдинговою компанією «АвтоКраз» у формі відкритого акціонерного товариства (протоколом загальних зборів акціонерів № 21 від 21.03.2012 року найменування змінене на ПАТ «АвтоКраз») було надане у користування жиле приміщення відповідачу в гуртожитку позивача [ADDRESS]. [ADDRESS], належить на праві власності ПАТ «АвтоКраз», що підтверджується свідоцтвом № 181 про право власності на будівництво [ADDRESS] від 11.07.2001 року. Станом на 20.11.2013 року [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично у квартирі не проживає з грудня 2011 року, що підтверджується актом № 16 від 20.11.2013 року. Фактичне місце проживання відповідача невідоме. Просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 229,40 грн. Представника позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання в якому позовну заяву підтримав та просив розглядати справу без його участі. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не сповістив. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що холдинговою компанією «АвтоКраз» у формі відкритого акціонерного товариства (протоколом загальних зборів акціонерів № 21 від 21.03.2012 року найменування змінене на ПАТ «АвтоКраз») було надане у користування жиле приміщення відповідачу в гуртожитку позивача [ADDRESS]. [ADDRESS], належить на праві власності ПАТ «АвтоКраз», що підтверджується свідоцтвом № 181 про право власності на будівництво [ADDRESS] від 11.07.2001 року. Станом на 20.11.2013 року [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично у квартирі не проживає з грудня 2011 року, що підтверджується актом № 16 від 20.11.2013 року. Фактичне місце проживання відповідача невідоме. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибир місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може здійснюватись на підставі остаточного рішення суду (про позбавленні права власності на житлове приміщеня або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У грудні 2013 р. до суду звернулись ПАТ «АвтоКраз» з вказаним позовом до [PERSON] Зазначали, що холдинговою компанією «АвтоКраз» у формі відкритого акціонерного товариства (протоколом загальних зборів акціонерів № 21 від 21.03.2012 року найменування змінене на ПАТ «АвтоКраз») було надане у користування жиле приміщення відповідачу в гуртожитку позивача [ADDRESS]. [ADDRESS], належить на праві власності ПАТ «АвтоКраз», що підтверджується свідоцтвом № 181 про право власності на будівництво [ADDRESS] від 11.07.2001 року. Станом на 20.11.2013 року [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично у квартирі не проживає з серпня 2004 року, що підтверджується актом № 25 від 20.11.2013 року. Фактичне місце проживання відповідача невідоме. Просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 229,40 грн. Представника позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання в якому позовну заяву підтримав та просив розглядати справу без його участі. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не сповістив. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що холдинговою компанією «АвтоКраз» у формі відкритого акціонерного товариства (протоколом загальних зборів акціонерів № 21 від 21.03.2012 року найменування змінене на ПАТ «АвтоКраз») було надане у користування жиле приміщення відповідачу в гуртожитку позивача [ADDRESS]. [ADDRESS], належить на праві власності ПАТ «АвтоКраз», що підтверджується свідоцтвом № 181 про право власності на будівництво [ADDRESS] від 11.07.2001 року. Станом на 20.11.2013 року [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично у квартирі не проживає з серпня 2004 року, що підтверджується актом № 25 від 20.11.2013 року. Фактичне місце проживання відповідача невідоме. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибир місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може здійснюватись на підставі остаточного рішення суду (про позбавленні права власності на житлове приміщеня або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У грудні 2013 р. до суду звернулись ПАТ «АвтоКраз» з вказаним позовом до [PERSON] Зазначали, що холдинговою компанією «АвтоКраз» у формі відкритого акціонерного товариства (протоколом загальних зборів акціонерів № 21 від 21.03.2012 року найменування змінене на ПАТ «АвтоКраз») було надане у користування жиле приміщення відповідачу в гуртожитку позивача № 9, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Гуртожиток № 9 за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності ПАТ «АвтоКраз», що підтверджується свідоцтвом № 181 про право власності на будівництво гуртожитку № 9 від 11.07.2001 року. Станом на 20.11.2013 року [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично у квартирі не проживає з березня 2004 року, що підтверджується актом № 23 від 20.11.2013 року. Фактичне місце проживання відповідача невідоме. Просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у гуртожитку № 9 по [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 229,40 грн. Представника позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання в якому позовну заяву підтримав та просив розглядати справу без його участі. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не сповістив. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що холдинговою компанією «АвтоКраз» у формі відкритого акціонерного товариства (протоколом загальних зборів акціонерів № 21 від 21.03.2012 року найменування змінене на ПАТ «АвтоКраз») було надане у користування жиле приміщення відповідачу в гуртожитку позивача № 9, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Гуртожиток № 9 за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності ПАТ «АвтоКраз», що підтверджується свідоцтвом № 181 про право власності на будівництво гуртожитку № 9 від 11.07.2001 року. Станом на 20.11.2013 року [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично у квартирі не проживає з березня 2004 року, що підтверджується актом № 23 від 20.11.2013 року. Фактичне місце проживання відповідача невідоме. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибир місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може здійснюватись на підставі остаточного рішення суду (про позбавленні права власності на житлове приміщеня або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

У грудні 2013 р. заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та зазначила, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] [NUMBER] Як вказує заявник, у [NUMBER] р. в сім'ї [PERSON] та [PERSON] народилась заявник, а у [INFO] народився [PERSON] У 2001 р. мати заявника змінила свої анкетні дані у паспорті, а саме дату народження із « [NUMBER] р.н.» на « [NUMBER] р.н.», місце народження із «с. Тереховая Житомирської обл.» на «м. Київ» та по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]». Як вказує позивач, на даний час заявник її батько та брат - особи, в інтересах яких діє заявник мешкають та зареєстровані у [ADDRESS] На час подання позову, у 11 Київській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу, при цьому батько заявника - [PERSON] визнаний недієздатним за рішення Оболонського р/с м. Києва, а заявник є його опікуном. Тому заявник просить суд встановити факт того, що померла [INFO] [PERSON] є рідною матір'ю заявника [PERSON] та [PERSON], а також дружиною [PERSON] Заявник [PERSON] надіслала до суду свою заяву про слухання справи у її відсутність. Зацікавлена особа - ГУЮ в м. Києві у судове засідання представників не надіслав. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява підлягає задоволенню. Згідно до ч. 1,2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] [NUMBER] Як вбачається з матеріалів справи, заявник є донькою [PERSON] та [PERSON] та в неї є брат - [PERSON] [INFO] (а.с. 8-9). При цьому у жовтні 2013 р. заявник звернулась до зацікавленої особи - відділу РАГСу Оболонського РУЮ в м. Києві щодо внесення змін та доповнень до ату громадянського стану, але 24.10.2013 р. заявнику [PERSON] було відмовлено у зв'язку із різними даними у документах покійної [PERSON], яка у 2001 р. змінила свої анкетні дані у паспорті, а саме дату народження із « [NUMBER] р.н.» на « [NUMBER] р.н.», місце народження із «с. Тереховая Житомирської обл.» на «м. Київ» та змінила по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]». Як з'ясовано судом, батько заявника - [PERSON] визнаний недієздатним за рішення Оболонського р/с м. Києва від 29.11.2013 р., а заявник [PERSON] є його опікуном та мешкає із своїм батьком та братом у [ADDRESS]. Тому суд з'ясувавши усі обставини справи, вважає встановленим той факт, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю заявника [PERSON] та [PERSON] та дружиною [PERSON] [INFO], так як це підтверджено іншими документами в їх сукупності. А оскільки встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення права на спадщину, то заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному об'ємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved