Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку позивача, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця. В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] у позивача народилась дочка та виплата аліментів на користь [PERSON] ставить його у тяжке фінансове становище. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 17 жовтня 2017 року Центральним районним судом м.Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] (колишнє призвище - [PERSON]) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON], починаючи з 08.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 20.10.2017 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] та залишив її призвище, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER]. [INFO] у позивача від шлюбу з [PERSON] народилась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.04.2017 року, та яка знаходиться на його утриманні. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що у позивача на даний час змінився сімейний стан, він перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу у них народилася спільна дитина донька [PERSON], дружина та дитина перебувають на його утриманні, у звязку з цим, наявні підстави для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини на утримання неповнолітнього сина [PERSON], на думку суду, є розумним. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України у редакції, яка діє на даний час, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved