Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 04 жовтня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вчинений Виконкомом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 16. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина сторін проживає разом з позивачем. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю та просила суд задовольнити його. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема згідно вимог ст.130 ЦПК України, про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових клопотань про відкладення розгляду справи, заперечення (відзив на позов) на позов не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 04 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 16, вчиненого Виконкомом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 14 від 13.07.2015 року, вчиненого Виконавчим комітетом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Дитина сторін проживає разом з позивачем. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сімї виникали сварки, примиритися не бажають, вважають, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечувала, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved