Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У грудні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та Публічного акціонерного товариства «Племптахорадгосп Броварський» про звільнення майна з-під арешту та припинення розшуку транспортного засобу. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 13.06.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Полтавської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», в подальшому реорганізованого в Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір №014/0014/73/108144, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 15176,00 доларів США на придбання транспортного засобу. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між нею та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Полтавської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» 13 червня 2008 року був укладений договір застави рухомого майна - автомобіля марки Opel Actra 0TGF69, 2008 р.в, № дв. [NUMBER], № кузова [NUMBER] д.н.з. [NUMBER], що належить позивачці на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого Кременчуцьким МРЕВ ДАІ ГУМВС України в Полтавській області 13 червня 2008 року. Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ було відкрито зведене виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Племптахорадгосп Броварський» боргу на загальну суму 182 743 грн. 76 коп. 31.10.2013 року постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON], у тому числі на вищевказаний автомобіль, та оголошено заборону його відчуження. 13.08.2014 року постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ було оголошено розшук майна боржника [PERSON] - автомобіля марки Opel Astra 0TGF69, 2008 р.в, № шасі (кузова, рами) [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. Позивачка зазначає, що між нею та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» досягнуто домовленості про погашення існуючої заборгованості за кредитним договором шляхом добровільної реалізації заставного автомобіля, але наявність арешту та оголошення розшуку транспортного засобу унеможливлює його добровільну реалізацію. Просила суд звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 31.10.2013 року, належне їй рухоме майно, яке знаходиться у заставі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а саме: автомобіль марки Opel Astra 0TGF69, 2008 р.в., № дв. [NUMBER], № куз. [NUMBER] д.н.з. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] видане Кременчуцьким МРЕВ ДАІ ГУМВС України в Полтавській області 13.06.2008 року; припинити розшук заставного автомобіля марки Opel Astra 0TGF69, 2008 р.в., № дв. [NUMBER], № куз. [NUMBER] д.н.з. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] видане Кременчуцьким МРЕВ ДАІ ГУМВС України в Полтавській області 13.06.2008 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула. Представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позовні вимоги визнав, просив суд розглядати справу без участі їхнього представника. Представники Публічного акціонерного товариства «Племптахорадгосп Броварський» та Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Полтавської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», в подальшому реорганізованого в Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір №014/0014/73/108144, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 15176,00 доларів США на придбання транспортного засобу. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Полтавської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» 13 червня 2008 року був укладений договір застави рухомого майна - автомобіля марки Opel Actra 0TGF69, 2008 р.в, № дв. [NUMBER], № кузова [NUMBER] д.н.з. [NUMBER], що належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого Кременчуцьким МРЕВ ДАІ ГУМВС України в Полтавській області 13 червня 2008 року. У Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ на виконанні перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Племптахорадгосп Броварський» боргу на загальну суму 182 743 грн. 76 коп. В межах вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 31.10.2013 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON], у тому числі на автомобіль марки Opel Astra 0TGF69, 2008 р.в, № шасі (кузова, рами) [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], та оголошено заборону на його відчуження. Постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 31.10.2013 року оголошено розшук майна боржника [PERSON] - автомобіля марки Opel Astra 0TGF69, 2008 р.в, № шасі (кузова, рами) [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 25 серпня 2015 р. виконавчий документ про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Племптахорадгосп Броварський» боргу на загальну суму 182 743 грн. 76 коп. було повернуто стягувачам без виконання. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язань забезпечується, зокрема заставою. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», у разі порушення боржником основного зобов'язання, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі переважно перед іншими особами. Згідно ст. 572 ЦК України, п. 2.2. договору застави рухомого майна від 13.06.2008, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Норма даної статті кореспондується із положеннями ст. 18 Закону України «Про заставу». Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, а також якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Таким чином накладення державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ арешту на автомобіль Opel Actra 0TGF69, д.н.з. [NUMBER], який є предметом застави, порушує права заставодержателя АТ «Райффайзен Банк Аваль» на одержання задоволення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/0014/73/108144 від 13.06.2008 року за рахунок заставленого майна та унеможливлює добровільну реалізацію транспортного засобу з метою погашення існуючої заборгованості перед кредиторами. Зі змісту ч. 5 ст. 60 закону України «Про виконавче провадження» слідує, що арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 3-4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно частини 1 статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи ( причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч.1,3,4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2),

Outcome: approved