Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У грудні 2015 р. позивач звернулась до суду із зазначеним позовом вказуючи, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 17.09.2011 р. (актовий запис № 1449). [INFO]. у них народилась [PERSON]. Як вказує позивач, у відповідно до рішення Оболонського р/с м. Києві від 13.06.2014 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, а рішенням Оболонського р/с м. Києва від 06.02.2014 р. було стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на [PERSON] [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 15.01.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Як вказує позивач у позові, відповідач [PERSON] не виявляє будь-якої турботи про дитину, а саме: не цікавиться її життям та здоров'ям, не бере участь у її виховання, аліменти не сплачує, отже не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків. Тому позивач просить суд позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO], а також стягнути судовий збір із відповідача. У судовому засіданні позивач у судовому засіданні позовні вимоги збільшила щодо стягнення аліментів із відповідача із 600 грн. щомісячно на 1/3 частини від усіх видів його заробітку, а іншому залишила без змін. Відповідач [PERSON] у перші судові засідання з'явився та позов не визнав, а подальшому двічі не з'являвся. Представник 3 особи Служби у справах дітей та сім'ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання Оскільки позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як встановлено судом, дійсно з 17.09.2011 р. по 13.06.2014 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] (а.с. 6). При цьому рішенням Оболонського р/с м. Києва від 06.09.2013 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. У відповідності до п. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний моральний розвиток. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Як з'ясовано судом, рішенням Оболонського р/с м. Києві від 13.06.2014 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. У відповідності до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як з'ясував суд під час судового засідання, відповідач [PERSON] (і це на перший погляд кидається у очі) є особою, яка зловживає спиртними напоями та веде антисоціальний спосіб життя, тобто у платника аліментів відсутня можливість належно підтримувати свою дитину. При цьому за час слухання справи суд отримав довідку № 362314 від 04.05.2016 р. отриманої від Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерпія» відносно відповідача [PERSON] [INFO] останній з 11.01.2001 р. перебуває на обліку із діагнозом «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Вживання зі шкідливими наслідками». Таким чином з огляду на зазначене із врахуванням того, що відповідач [PERSON] не цікавиться, не виховує та не спілкується із дитиною [INFO], не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням та підготовкою до самостійного життя, тому суд позбавляє його батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] Що стосується позовних вимог про збільшення аліментів суд з'ясував наступне. Дійсно рішенням Оболонського р/с м. Києва від 06.02.2014 р. було стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на [PERSON] [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 15.01.2014 р. і до досягнення повноліття. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно довідки ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, станом на квітень 2016 р. у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі від 12600 - 15000 грн. (як вказано у довідці). Правовий аналіз вищезазначених норм законодавства дозволяє зробити висновок, що аліменти сплачуються на задоволення першочергових потреб дитини. Разом з тим, до таких потреб законодавцем не включені витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо), вказані витрати віднесені відповідно до ст. 185 СК України до додаткових витрат на дитину, розмір участі одного з батьків у яких визначається за рішенням суду. Отже, з огляду на вище викладене, вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів, суд враховує, що матеріальний стан відповідача змінився, він має заборгованість по аліментам, а тому вважає за необхідне збільшити розмір аліментів із 600 грн. до ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial