Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у відкритому сільськогосподарському акціонерному товаристві (далі ВСАТ) «Зоря» розміром 3,99 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 01 червня 1991 року його було прийнято на роботу у Старокостянтинівський бурякорадгосп імені Мануїльського відділу в с. Веснянка, який з 22 квітня 1996 року перейменовано у ВСАТ «Зоря». Під час роботи у вказаному підприємстві він був акціонером ВСАТ «Зоря» та на даний час залишається власником простих іменних акцій цього товариства. 25 березня 1999 року він припинив трудові відносини із ВСАТ «Зоря», однак залишився акціонером товариства. У 2001 році розпочалося паювання земель ВСАТ «Зоря» і 28 грудня 2001 року товариство отримало Державний акт на право колективної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ХМ № 35. Згідно рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації розмір земельної частки (паю) склав 3,99 умовних кадастрових гектара. Вказує, що на момент паювання він була членом ВСАТ «Зоря», однак його не включили до списку громадян членів товариства, які мають право на отримання земельної частки (паю). А тому вважає, що являючись на момент розпаювання земель членом ВСАТ «Зоря», він має право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ВСАТ «Зоря». В судове засідання представник позивача адвокат Кашин В.А. подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Вербородинська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у відсутності представника, позов визнала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.23 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року, що діяла на момент розпаювання земель, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Отже, право громадян, як співвласників колективної власності на землю, набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обов`язковим додатком - списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства. Судом встановлено, що 28 грудня 2001 року ВСАТ «Зоря» отримало Державний акт на право колективної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ХМ № 35. [PERSON] працював у ВСАТ «Зоря» та є власником 1972 простих іменних акцій ВСАТ «Зоря», що підтверджується записами у його трудовій книжці, сертифікатом серії [NUMBER], виданим на ім`я [PERSON] (випуск акцій ВСАТ «Зоря» зареєстровано в управлінні фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації за №213/1/96 від 27.09.1996 року). Оскільки [PERSON] є власником простих іменних акцій ВСАТ «Зоря», тому він на даний час є акціонером зазначеного товариства. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з наступними змінами та доповненнями, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки позивач на момент розпаювання землі 28 грудня 2001 року був акціонером ВСАТ «Зоря», однак не був включений до списку громадян - членів товариства, що додається до цього Державного акта на право колективної власності на землю, тому він набув право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Враховуючи, що на території Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області в наявності є землі не витребуваних паїв, які можуть бути передані у власність, що підтверджується довідкою Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №285 від 19 листопада 2019 року, суд вважає, що за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай) у ВСАТ «Зоря» у розмірі 3,99 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Outcome: approved