Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою несклалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Разом з тим, позивач стверджує, що з вини обох сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою судді від 01.10.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явився, проте подав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи та письмове клопотання позивача, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Згідно із ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та п. 12\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21.12.2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України \~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 02.02.1980 року Виконкомом Новоселицької сільської ради Тячівського району Закарпатської області України, про що складено актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 08.09.2021 року. В обґрунтуванні позову позивач стверджує, що вже тривалий час з відповідачкою не спілкуються, та не підтримують стосунки, тому подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Судом приймаються до уваги такі доводи, оскільки вони не заперечуються відповідачкою\~і будь-яких\~належних та\~допустимих доказів\~на їх\~спростування нею\~не подано.\~Позивач на\~розірванні шлюбу\~наполягає,\~відповідачка проти\~розірвання шлюбу\~не заперечує,\~оскільки доказів,\~що шлюбні\~стосунки між\~ними не\~припинені суду\~не надала. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому не вбачає підстав для вжиття заходів щодо їх примирення. З огляду на наведене, з`ясувавши взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Разом з\~тим,\~відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню понесені\~позивачем витрати\~по сплаті\~судового збору\~в розмірі\~908 грн. На підставі викладеного, у відповідності до ст. 280-283 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а також

Outcome: approved