Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах свого малолітнього сина, [PERSON], до [PERSON], в якому просила стягнути з приватного підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 13109,30 грн. невиплаченої заробітної плати після смерті [PERSON]. В обґрунтування позову посилалася на те, що [PERSON] працював водієм згідно трудового договору №3436 від 19.12.2005 року у приватного підприємця [PERSON] з 19 грудня 2005 року по 29 травня 2009 року, звільнившись за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. В день звільнення, в порушення приписів ст.116 КЗпП України, йому не було виплачено заробітну плату за 2007-2009 роки в сумі 13109,30 грн. Факт невиплати заробітної плати [PERSON] був предметом розгляду цивільної справи №2-1956/10, розгляд якої був закритий у зв'язку із смертю позивача 01 березня 2013 року. Відповідно до положень ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, які належали спадкодавцеві, але не були ним отримані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Тому з дня відкриття спадщини, згідно ст.1216 ЦК України, право власності на невиплачену заробітну плату [PERSON] перейшло до його малолітнього сина [PERSON], як спадкоємця за законом першої черги. У березні 2014 року позивач уточнила позов в частині розміру нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, та просила стягнути з приватного підприємця-фізичної особи [PERSON] на користь її малолітнього сина [PERSON] 6870,05 грн. нарахованої, але невиплаченої заробітної плати [PERSON], який помер 01.03.2013 року. В обґрунтування цієї суми в позові послалася на те, що під час розгляду цивільних справ за позовом [PERSON] до [PERSON] №2-2009/11, 801/4399/2012 останній стверджував, що протягом 2005-2009 років він заробітну плату [PERSON] не нараховував і не сплачував, тобто факт невиплати заробітної плати відповідачем не заперечувався. На підставі звітів роботодавця до Єдиного державного автоматизованого банку даних про застрахованих осіб заносяться в електронні персональні облікові картки відомості про нараховану заробітну плату, страховий стаж і суму сплачених страхових внесків. Факт нарахування заробітної плати [PERSON] підтверджується витягом з Єдиного державного автоматизованого банку даних, відповідно до якого за період з 01.01.2007 року по 29.05.2009 року [PERSON] була нарахована заробітна плата в розмірі 6870,05 грн., яку відповідач відмовляється виплатити в добровільному порядку. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала уточнену позовну заяву із зазначених у ній підстав, просила задовольнити, пояснивши по суті позову. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що питання стягнення заробітної плати вирішувалося вже в у цивільній справі №2-246/11 з участю тих же осіб, за результатами розгляду якого судом винесена ухвала від 29.03.2013 року, яка набрала законної сили. Звільнений 29 травня 2009 року за власним бажанням [PERSON] звернувся до суду лише 17.12.2009 року, тобто через 6 місяців і 18 днів і в позові не посилався на довідку чи інші документи, які б підтверджували нарахування позивачу сум заробітної плати. Всі розрахунки, які долучені до позову, носять гіпотетичний характер, тобто є припущенням. В ухвалі по справі №2-246/11, зокрема, зазначено, що враховуючи викладене, не нарахована заробітна плата, а також індексація і середній заробіток за несвоєчасний розрахунок, про стягнення якого просить позивач і які оспорюються відповідачем, не входять до складу спадщини, оскільки нерозривно пов'язані з особою спадкодавця і не належали йому на момент відкриття спадщини. Дані обставини встановлені судовим рішенням і не потребують доведення відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно повідомлення Бердянської державної нотаріальної контори, що міститься в матеріалах цієї справи, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, а тому відсутній взагалі предмет спору про спадкування, тому позов задоволенню не підлягає за відсутності факту заборгованості по заробітній платі і за пропуском строку звернення до суду з позовом, відсутність доказів щодо спадкування спадщини спадкоємцями [PERSON] Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батько неповнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON] в період з 19 грудня 2005 року по 29.05.2009 року працював у Фізичної особи - підприємця [PERSON] водієм автомобіля, звільнився за власним бажанням, що підтверджується копією трудового договору №3436 від 19 грудня 2005 року. З копії ухвали Бердянського міськрайонного суду від 29 березня 2013 року по цивільній справі №2-246/11 вбачається, що [PERSON] звертався до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заробітної плати в сумі 13109,30 грн., індексації в сумі 5344,60 грн. та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі 18726,86 грн., проте провадження у зазначеній справі було закрито у зв'язку із смертю 1 березня 2013 року позивача [PERSON], а у задоволенні клопотання [PERSON], законного представника малолітньої дитини [PERSON], про зупинення провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.201 ЦПК України було відмовлено з посиланням на те, що померлому [PERSON] не була нарахована заробітна плата, індексація і середній заробіток, тому вони не входять до складу спадщин, не належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, бо пов'язані з особою спадкодавця. Ухвала не була оскаржена та набрала законної сили 30.04.2013 року. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом з'ясовано, що померлий [PERSON], звернувшись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, індексації та середнього заробітку ще в грудні 2009 року і до своє смерті 01 березня 2013 року та закриття провадження у справі так і не довів свого права на отримання, зокрема, заборгованості по заробітній платі від фізичної особи-підприємця [PERSON] Він вважав, що йому належить до виплати при звільненні 13109,30 грн., а позивач [PERSON] в уточненому позові просила стягнути на користь неповнолітньої дитини заробітну плату його померлого батька в розмірі 6870,05 грн., що є майже вдвічі меншою сумою, ніж вважав звільнений працівник. На переконання суду, не може бути належним доказом наявної заборгованості по заробітній справі на день звільнення працівника відомості управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі про нарахування заробітної плати застрахованій особі в період з 01.01.2007 року по 29.052009 року без підтвердження цього відповідною довідкою роботодавця щодо розміру нарахованої і невиплаченої заробітної плати та за наявності не скасованої ухвали Бердянського міськрайонного суду від 29.03.2013 року, в якій суд зробив висновок, що у склад спадщини ненарахована заробітна плата, яка оспорюється роботодавцем, не входить. Так само, виходячи з змісту ст. 1227 ЦК України, на яку посилається позивач в обґрунтування позову, можна зробити висновок, що за загальним правилом суми заробітної плати та інше, не включаються до складу спадкової маси, а передаються членам сім'ї, і лише в разі їх відсутності (тобто відсутності членів сім'ї) - входять до складу спадщини. Позивач же посилалася на те, що неповнолітній [PERSON] є членом сім'ї померлого [PERSON] та прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом без звернення його матері до нотаріальної контори. Таким чином, оскільки сума коштів в розмірі 6870,05 грн., не входила до спадкової маси на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], вона не може бути за рішенням суду стягнута з відповідача за нормами законодавства, що регулює питання спадкування. Крім цього, суд звертає увагу на те, що позов [PERSON] пред'явлений до [PERSON] як фізичної особи, проте в прохальній частині позову позивач просила стягнути кошти з приватного підприємця-фізичної особи [PERSON], хоча позов до ФОП [PERSON] не заявлявся. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed