Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У грудні 2019 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Миколаївської міської ради, в якій просить виділити в натурі Ѕ частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , яка належить її покійній матері [PERSON] , припинивши її право у праві спільної часткової власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 50/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Плехак О.В. для оформлення спадщини після смерті матері вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріально дії. Постанова нотаріуса вмотивована тим, що з наданням іншій 1/2 частці спірного житлового будинку, яка належала [PERSON] , окремої адреси, частка її матері, яка підлягає спадкуванню не відповідає розміру відповідно до правовстановлюючих документів. Оскільки 1/2 частка у праві спільної часткової власності на спірний житловий будинок з виділенням в окрему адресу фактично припинена співвласником [PERSON] , то виділивши в натурі 1/2 спадкову частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, яка належала матері позивача, право спільної часткової власності на цей житловий будинок припиняється. За такого позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 14.12.2020, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, причини його неявки не повідомив, правом на надання відзиву не скористався. Третя особа причини своєї неявки не повідомила, правом на подання пояснень щодо позовної заяви не скористалась. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1972, посвідченого Першою миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстровим №4-2879, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.1999, виданого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-1756, [PERSON] на праві власності належало 50/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Миколаївської міської ради від 27.06.2008 №1384 іншій 1/2 частці спірного домоволодіння, яка належить [PERSON] , надано нову адресу: [ADDRESS] , що підтверджується витягом вказаного рішення та листом Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10.05.2016. Відповідно до листа Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10.05.2016, адресованого [PERSON] , станом на 28.12.2012 [PERSON] була власником 50/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який складається із житлового будинку літ. «А», загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м.; літньої кухні літ. «Є»; тамбуру літ. «є»; огорожі № 3, 4; споруд № 2, 5, 6, І. Згідно наведеної в листі примітки, Ѕ часткі житлового будинку, яка належала [PERSON] , надана нова адреса: [ADDRESS] згідно рішення Миколаївської міської ради від 27.06.2008 № 1384. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.08.2008 підтверджується право власності [PERSON] на 1/1 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який складається із житлового будинку літ. «А» житловою площею 19,7 кв.м, загальною площею 30,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. Крім того, відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.03.2010 по справі № 2-59/2010, ухваленого за позовом [PERSON] , співвласникам [PERSON] виділено земельну ділянку загальною площею 273,5 кв.м., що відповідає ідеальній частці та складається з двох ділянок, які межують між собою через ділянку загального користування, та [PERSON] виділено земельну ділянку загальною площею 273,5 кв.м. Таким чином [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою по [ADDRESS] , який є виділеним в натурі від житлового будинку, який підлягає спадкуванню позивачем та належав померлій її матері. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №1992, [PERSON] померла [INFO] . Судом досліджено копію спадкової справи №26/2016, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері. Відомості щодо інших спадкоємців, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, в матеріалах спадкової справи відсутні. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Плехак О.В. від 14.11.2019 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на належну їй частку спірного домоволодіння, оскільки частка такого домоволодіння, яка належала померлій на теперішній час змінилась та не відповідає розміру частки, яка підлягає успадкуванню позивачем та підлягає перерахуванню. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що після виділу 1/2 частки спірного домоволодіння співвласнику [PERSON] в окрему адресу, відбулась зміна частки домоволодіння, належного померлій [PERSON] . Відповідно [PERSON] на праві власності належить ціла частина домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м. (коридор 1-1 площею 9,3 кв.м.; ванна 1-2 площею 5,4 кв.м; коридор 1-3 площею 4,9 кв.м.; житлова кімната 1-4 площею 14,5 кв.м.; житлова кімната 1-5 площею 8,3 кв.м.; кухня 1-6 площею 7.1 кв.м.); літньої кухні літ. «Є»; тамбуру до літньої кухні літ. «є»; огорожі № 3, 4; споруд № 2, 5, 6, І. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положенням статті 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень частини другої статті 1220, частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою. Разом із тим, згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги та у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , проте в позасудовому порядку позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину за законом з підстав, наведених вище. Оцінивши наявні у справи докази, а також враховуючи, що Ѕ частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належала співвласнику [PERSON] на теперішній час виділена в натурі в окрему адресу, що свідчить про припинення її права спільної часткової власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м.; літньої кухні літ. «Є»; тамбуру до літньої кухні літ. «є»; огорожі №3, 4; споруд №2, 5, 6, І; в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В задоволенні позовної вимоги про виділ в натурі Ѕ частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами слід відмовити так як така вимога є зайвою, з огляду на виділення співвласником [PERSON] в натурі своєї частки в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами в окрему адресу та оформлення на неї права власності як одноосібного власника.

Outcome: partial