Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.12.2012 року, між позивачем та відповідачем, було укладено комплексний (кредитний) договір № 2/1113561 (далі-договір), згідно п.п. 1.1, 1.3.1, 1.3.2 якого відповідачу було надано кредит в розмірі 25874,63 грн., строком з 20.02.2012 року по 19.02.2015 рік зі сплатою 12,00 % річних та комісійної винагороди в розмірі 1,75 % щомісячно. Проте, вказані зобов'язання за кредитним договором відповідачем не виконуються. Станом на 05.12.2013 року заборгованість відповідача становить: 17097,75 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 11915,70 грн.; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 3276,80 грн.; нарахованих відсотків в розмірі 81,42 грн., нарахованої комісії - 452,81 грн., рахунок простроченої комісії 905,62 грн., рахунок прострочених відсотків 332,38 грн. та пені 133,02 грн. Відповідно до п. 4.3.6 договору, банк має право, за невиконання зобов'язань по погашенню простроченої заборгованості протягом 30 днів з дати відправки повідомлення банком, вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 17097,75 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити і розглядати справу без його участі та проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні було встановлено, що 20.12.2012 року, між позивачем та відповідачем, було укладено договір, згідно п.п. 1.1, 1.3.1, 1.3.2 якого відповідачу було надано кредит в розмірі 25874,63 грн., строком з 20.02.2012 року по 19.02.2015 рік зі сплатою 12,00 % річних та комісійної винагороди в розмірі 1,75 % щомісячно. Згідно з п. п. 1.1, 1.3, 3.4, 4.2.2 договору, відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані проценти та комісію щомісячно до 20 числа кожного місяця. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором, який міститься в матеріалах справи, заборгованість відповідача за договором становить: 17097,75 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 11915,70 грн.; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 3276,80 грн.; нарахованих відсотків в розмірі 81,42 грн., нарахованої комісії - 452,81 грн., рахунок простроченої комісії 905,62 грн., рахунок прострочених відсотків 332,38 грн. та пені 133,02 грн. (а.с.4). Відповідно до п. 4.3.6 договору, банк має право, за невиконання зобов'язань по погашенню простроченої заборгованості протягом 30 днів з дати відправки повідомлення банком, вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором № 2/1113561 від 20.02.2012 року не виконував, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг по кредитному договору в розмірі 17097,75 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 229,40 грн. (а.с.1).

Outcome: approved