Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до Українського державного науково-дослідного і проектного інституту цивільного сільського будівництва «УкрНДІпроцивільсільбуд», треті особи - [PERSON] та [PERSON] про зупинення дії висновку № 1275 від 13 жовтня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 06 серпня 2010 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою та просив «… надати офіційний висновок Українського державного науково-дослідного і проектного інституту цивільного сільського будівництва «УКРНДІПРОЦИВІЛЬСІЛЬБУД» щодо можливості подовжити межі земельної ділянки в бік дороги до «червоних ліній», тобто до стаціонарної лінії електропередач на одному рівні з сусідами.». 13 жовтня 2010 року відповідач надав відповідь № 1275 від 13 жовтня 2010 року щодо можливості зміни конфігурації існуючої земельної ділянки шляхом приєднання земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS]. До висновку додано викопіювання з генерального плану [ADDRESS] станом на 13 жовтня 2010 рік зі змінами, з якого вбачається, що належна позивачу у приватній власності земельна ділянка опинилась за межами кадастрового плану, виготовленого землевпорядною організацією ТОВ «ЕКЕР» 18 травня 2006 року при оформлені технічної документації по складанню державного акту на право власності на землю, на яку було виготовлено та у березні 2008 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Про будь-які зміни конфігурації, чи зміни місце розташування приватизованої земельної ділянки, як нерухомого майна, позивача та третіх осіб не повідомляли. Згоди на зміну конфігурації чи зміну місце розташування приватизованої земельної ділянки позивач і треті особи у справі стосовно своїх земельних ділянок нікому не давали та ні з ким не погоджували. До початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] в порядку ст. 31 ЦПК України подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив суд зобов'язати відповідача виконати умови договору № 05275.10 від 13.08.2010 року та надати висновок щодо можливості подовження меж земельної ділянки. Третя особа [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою відносно Українського державного науково-дослідного і проектного інституту цивільного сільського будівництва «УкрНДІпроцивільсільбуд», треті особи: [PERSON], Ходосівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON], [PERSON], в якій просила зобов'язати відповідача конати умови договору № 05404.1 від 22.10.2010 року та надати висновок щодо можливості подовження меж земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 09 вересня 2010 року звернулась до відповідача з заявою та просила «… надати офіційний висновок Українського державного науково-дослідного і проектного інституту цивільного сільського будівництва «УКРНДІПРОЦИВІЛЬСІЛЬБУД» щодо можливості подовжити межі земельної ділянки в бік дороги до «червоних ліній, тобто до стаціонарної лінії електропередач на одному рівні з сусідами.», що підтверджується спільно підписаним договором № 05404.10 від 22 жовтня 2010 року. 28 жовтня 2010 року відповідач видав позивачу лист № 1367 від 27.10.2010 р. щодо зміни конфігурації існуючої земельної ділянки пл. 0,1644 га, шляхом приєднання земельної ділянки пл. 0.345 га. розташованій по [ADDRESS], а також викопіювання з генерального плану [ADDRESS] станом на 27 жовтня 2010 рік зі змінами, з якого вбачається, що належна позивачу у приватній власності земельна ділянка, площею 0,1644 га, опинилась за межами кадастрового плану, виготовленого землевпорядною організацією ТОВ «ЕКЕР» 18 травня 2006 року при оформлені технічної документації по складанню державного акту на право власності на землю, на яку було виготовлено та 24 липня 2008 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Про будь-які зміни місце розташування (перенесення) приватизованої земельної ділянки, як майна нерухомого, позивача жодним чином не повідомляли. Згоди на зміну місце розташування приватизованої земельної ділянки позивач у справі стосовно своєї земельної ділянки нікому не давала і ніхто з нею це питання не погоджував. Тобто, позивач не просила відповідача, що отримала та не отримала, що просила згідно заяви від 09 вересня 2010 року і договору № 05404.10 від 22 жовтня 2010 р., який фактично є не виконаним. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. Третя особа з самостійними позовними вимогами [PERSON] також підтримала позовні вимоги у позовному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представники відповідача проти позову заперечували, мотивуючи тим, що укладені договори виконані. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON], [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на їх необґрунтованість. Інші особи, які брали участь у справі, у судове засідання не з'явились. Суд, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у цивільній справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 13 серпня 2010 року між ДП «Український державний науково-дослідний проектний інститут цивільного сільського будівництва» та [PERSON] укладено договір № 05275.10, предметом якого є надання підприємством [PERSON] висновку з викопіюванням щодо можливості подовження меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS]. Умовами п. 4.1.1 цього договору відповідач зобов'язався здати позивачу роботи в порядку та на умовах, передбачених договором. Зокрема відповідач, згідно календарного плану робіт, зобов'язаний був виконати договір у 15 робочих днів за передбачених п. 2.2 Договору - 09 вересня 2010 року. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, після підписання Договору 17 серпня 2010 року здійснив 100 % оплату робіт (арк., 104 том 2 ц./с). Натомість відповідач своїх зобов'язань перед позивачем не виконав, надавши відповідь № 1275 від 13 жовтня 2010 року та на підставі накладної № 821 від 13 жовтня 2010 року видав висновок про можливість зміни конфігурації земельної ділянки площею 0.1614 га шляхом приєднання земельної ділянки площею 0.0350 га розташованій по [ADDRESS] (арк., 110 том 1 ц./с), що фактично не відповідає п. 1.1 предмета Договору. Крім того, 22 жовтня 2010 року між ДП «Український державний науково-дослідний проектний інститут цивільного сільського будівництва» та [PERSON] укладено договір № 05404.10, предметом якого є надання підприємством [PERSON] висновку з викопіюванням щодо можливості подовження меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS]. Умовами п. 4.1.1 цього договору відповідач зобов'язався здати позивачу роботи в порядку та на умовах, передбачених договором. Зокрема, згідно календарного плану робіт відповідач зобов'язаний був виконати договір у 15 робочих днів за передбачених п. 2.2 підписання і оплати Договору (арк., 195 том 1 ц./с). Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав, - після підписання Договору здійснив 100 % оплату робіт. Натомість відповідач своїх зобов'язань перед позивачем не виконав, надавши відповідь № 1367 від 27 жовтня 2010 року та на підставі накладної № 869 від 28 жовтня 2010 року видав висновок про можливість зміни конфігурації земельної ділянки площею 0.1644 га шляхом приєднання земельної ділянки площею 0.0345 га розташованій по [ADDRESS] (арк., 197 том 1 ц./с), що фактично не відповідає п. 1.1 предмета Договору. При вирішенні даної цивільної справи, суд виходить з того, що між сторонами існують договірні зобов'язання. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Суд виходить з того, що укладаючи 13 серпня 2010 року та 22 жовтня 2010 року договори на розроблення містобудівної документації, сторони даних договорів дійшли згоди щодо всіх істотних умов договорів та порядку виконання зобов'язань, що випливають з даних договорів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналізуючи зміст укладених договорів між сторонами у справі та порядок їх виконання, відповідно до умов яких відповідач Український державний науково-дослідний і проектний інститут цивільного сільського будівництва «УкрНДІпроцивільсільбуд» взяв на себе зобов'язання надати замовникам [PERSON] та [PERSON] висновки з викопіюванням щодо можливості подовження меж земельних ділянок (п. 1.1 договорів) та передати акт приймання-передачі виконаних робіт (п. 3.2 договорів) у випадку виконання замовниками зобов'язання щодо оплати вартості робіт, та враховуючи, що таке зобов'язання зі сторони замовників [PERSON] та [PERSON] виконано у повному обсязі, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів в частині зобов'язання відповідача виконати умови договорів, а саме: надати висновки щодо можливості подовження меж земельних ділянок. Доказів на спростування викладених позивачами обставин та належного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договорами № 05275.10 від 13.08.2010 року, укладеного з [PERSON], та № 05404.10 від 22.10.2010 року, укладеного з [PERSON], відповідач суду не надав, не містять таких доказів і матеріали цивільної справи. В іншій частині позовних вимог [PERSON] та [PERSON] суд зазначає, що оскільки останні не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, встановлених ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, правових підстав для задоволення позову [PERSON] та позову [PERSON] у вказаній частині відсутні. Враховуючи викладене,

Outcome: partial