Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в якому вказував, що 22 грудня 2007 року помер його дід [PERSON], який на момент смерті був зареєстрований та проживав у Воронівському стаціонарному відділенні для постійного або тимчасового проживання. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 7,36 га. (що складається з ділянок площами 6,1700 га. та 1,1870 га.), розташована в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за правом представлення, у встановлений строк спадщину не прийняв в звязку з відсутністю відомостей про смерть дідуся, а також незадовільним станом здоров'я, тривалим лікуванням та, в зв'язку з цим, потребою в постійному сторонньому догляді. Тому [PERSON] просив про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, проте від останньої надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Прибужанівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи Управління соцзахисту населення в судове засідання не з'явилася, проте надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Першої Вознесенської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі осіб, що не зявилися в судове засідання, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Встановлено, що дідусь позивача - [PERSON], на момент своєї смерті 22 грудня 2007 року, був зареєстрований та проживав у Воронівському стаціонарному відділенні для постійного або тимчасового проживання. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна. Позивач, як спадкоємець за правом представлення, у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини не вчинив необхідних дій, що можуть свідчити про її прийняття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 37-39 ) вбачається те, що [PERSON] не подав вчасно заяву про прийняття спадщини в звязку з незадовільним станом здоров'я, тривалим лікуванням та, в зв'язку з цим, потребою в постійному сторонньому догляді і цю причину суд визнає поважною. Решта доводів сторони позивача не заслуговують на увагу. Тому суд, виходячи з обставин справи, вважає необхідним надати позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. Тому,

Outcome: approved