Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У грудні 2015 року позивачі - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та [PERSON] звернулися до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі наказу від 07.04.2011 № 30 на первинному обліку в службі перебувала малолітня [PERSON], [INFO], яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та перебуває під опікою родичів [PERSON] та [PERSON]. Мати дитини позбавлена відносно неї батьківських прав на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2013 року. Батько дитини [PERSON], засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2012 та 02.04.2015 року звільнений з місць позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі з відповідною заявою до служби у справах дітей щодо повернення йому дитини на виховання не звертався, веде асоціальний спосіб життя, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не утримує дитину матеріально, не цікавиться її життям та здоров'ям, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Просили позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини - [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь законного опікуна. Представник позивача - Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та задовльнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Прокурор Любенок М.Д. в судовому засіданні підтримала позов та просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини. За таких обставин та за відсутності заперечень учасників процесу, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно наказу від 07.04.2011 року за № 30 п/о Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON], [INFO] взята на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування (а.с.8). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2013 року мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Малолітній [PERSON], [INFO] відповідно до розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування в зв'язку з позбавленням матері дитини [PERSON] батьківських прав на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2013 року та засудженням батька дитини [PERSON] до покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2012 року, а також встановлено опіку та призначено її опікунами [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Батько дитини [PERSON] звільнений 02.04.2015 року з місць відбування покарання за відбуттям строку (7 років п/в) за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2012 року та прибув за місцем проживання : [ADDRESS]. (а.с.12). [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають реєстрацію місця проживання за адресою : [ADDRESS] (а.с.14). Під час обстеження житлово-побутових умов 01.07.2015 року за адресою : [ADDRESS] [PERSON] був залишений виклик до Служби у справах дітей для проведення бесіди з приводу з'ясування його думки та подальших дій щодо повернення дитини на виховання, на який останній не з'явився. 17.09.2015 року [PERSON] надав у службі пояснення, що не переймається питанням повернення йому дитини на виховання. Опікуни дитини підтвердили, що батько дитиною не займається, не піклується про її здоров'я, не займається її вихованням та розвитком, не утримує матеріально, оскільки не має власного доходу, а [PERSON] не сприймає його як батька. Згідно приписів ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач свої батьківські обов'язки не виконує, дитиною не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, коштів на утримання не надає. Згідно висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-10666/03 від 27.10.2015 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 26-28). Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про достатність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки відповідач свідомо відмовився від виконання батьківських обов'язків, дитиною взагалі не цікавиться, не піклується про її здоров'я, участі у її вихованні не приймає, коштів на утримання не надає. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав» ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні даного спору суд враховує безпосередньо інтереси дитини, які мають першочергове значення, вважаючи, що відсутність будь-якої участі батька у житті дитини, а також його низький батьківський потенціал та асоціальний спосіб життя перешкоджають духовному та фізичному розвитку дитини та її підготовці до самостійного життя. В діях відповідача суд вбачає свідоме нехтування своїми обов'язками батька, а також його винну поведінку щодо ухилення від батьківських обов'язків. Відповідно до положень ч. 2 ст. 166, ч. 2 ст. 193 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Беручи до уваги, що відповідач добровільно не приймає участь в утриманні доньки, суд вважає обгрунтованою і вимогу про стягнення з нього аліментів в зазначеному у позовній заяві розмірі, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved