Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» (далі позивач) звернулося до суду з указаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Зазначив, що згідно з укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором №500964062 від 9.11.2014, позивач надав відповідачу кредит у сумі 30\~000,86 грн, який відповідач зобовязувався повернути, сплатити проценти за користування та інші платежі в сумі, у строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. Проте, одержавши кошти в кредит, відповідач, в порушення умов кредитного договору, свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 4.11.2015 вона має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 31\~552,97 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 27\~955,91 грн, заборгованості за відсотками в сумі 670,03 грн, заборгованості по комісії в сумі 1727,53 грн та 1199,50 грн штраф. Відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту. Однак, на даний час кредитна заборгованість не була погашена. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість 31\~552,97 грн та судовий збір у розмірі 1218 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. У заяві від 28.12.2015 представник позивача [PERSON], просить суд розглянути справу без присутності представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с. 31). У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом, заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а відтак, враховуючи згоду позивача, слід провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд установив, що 9.11.2014 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №500964062 (далі кредитний договір), за умовами якого позивач зобовязувався надати відповідачу кредит в сумі 30\~000,86 грн, а відповідач зобовязувався до 10.11.2019 повернути суму кредиту, сплатити проценти, розмір яких становить 15,99% річних, неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту (а.с. 4-8). Відповідач у порушення умов кредитного договору, свої зобовязання належним чином не виконала, у звязку із чим виникла заборгованість, яка станом на 4.11.2015 становить 31\~552,97 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 27\~955,91 грн, заборгованості за відсотками в сумі 670,03 грн, заборгованості по комісії в сумі 1727,53 грн та 1199,50 грн штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.12). 18.11.2015 відповідачу за вих. № 97264-102 б/б було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 13, 14). Однак, на час звернення до суду кредитна заборгованість погашена не була. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із договору позики, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, судом установлено факт не виконання відповідачем узятих зобовязань за кредитним договором, що, у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми кредиту та сплати відсотків, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 31\~552,97грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1218 грн.

Outcome: approved