Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні. На даний час відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на дитину в розмірі 1500 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій позов підтримав, просив розглянути справу у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача. Сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатного віку, наявність у нього рухомого та нерухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення. Слід зазначити,\~що\~відповідно\~до ч.\~2\~ст.\~182\~СК\~України\~розмір аліментів\~має\~бути\~необхідним та\~достатнім\~для\~забезпечення гармонійного\~розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач як батько також зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини нарівні із матір`ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги в частині щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини в сумі визначеної позивачем в розмірі 1500 гривень щомісяця. Слід зазначити,\~що відповідно\~до ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з чого слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, встановлюється законом, а не судовим рішенням, що повністю узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові ВСУ від 12 вересня 2018 року по справі № 459/2181/17. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дітей, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 24 вересня 2019 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі\~ст.ст.\~180-184\~Сімейного кодексу\~України,\~суд

Outcome: approved