Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - ПАТ «ПриватБанк», банк, позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідача 18789,17 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 01 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та сплатою 36 % річних за користування кредитом. Оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, допустив заборгованість, яка разом з відсотками та штрафом складає 18 789,17грн., тому банк змушений звернутись в суд. Представник позивача в судове засідання не з'явився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоч належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, а представник позивача у поданому до суду клопотанні не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ЗАТ КБ «Приватбанк») та відповідачем - [PERSON] було укладено договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та сплатою 36 % річних за користування кредитом. Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім цього, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався при порушенні строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, оплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Пунктом п.5.5.1 «Правил користування платіжною карткою» передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань, (користування кредитом і овердрафтом), відповідач сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороди банку. Відповідно до п.5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання відповідачем своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 599 цього ж Кодексу передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка складає 18789, 17 грн., з яких: 3632,14 грн. заборгованість за кредитом, 13786,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, штраф - 1370, 91грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved