Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що їй належить на праві власності будинковолодіння [ADDRESS]. У липні 2013 року їй стало відомо що відповідач приватизувала належну їй на праві користування земельну ділянку впритул до стіни житлового будинку позивача. З державного акту на право власності на земельну ділянку відповідача видно, що частина межі земельної ділянки від точки Б до точки В проходить по стіні житлового будинку позивачки. У зв'язку з тим, що відповідач приватизувала свою земельну ділянку впритул належного позивачу на праві власності житлового будинку, остання не має доступу до стіни житлового будинку і позбавлена можливості належним чином її утримувати та обслуговувати. Просила встановити постійний та безоплатний земельний сервітут на право проходу нею земельною ділянкою площею 0,0008 га., яка знаходиться між сусідніми будинками [PERSON] та [PERSON] та повинна бути розподілена між власниками будинків або перебувати у спільній сумісній власності, в наступних межах: від точки 1 в точку 2 довжиною 0,8 м., від точки 2 в точку 3 довжиною 8,49м., від точки 3 в точку 4 довжиною 1,08м., від точки 4 в точку 5 довжиною 0,57м., від точки 5 в точку 6 довжиною 0,85м., від точки 6 в точку 7 довжиною 8,7м., від точки 7 в точку 1 довжиною 1,04м., яка є частиною земельної ділянки площею 0,0210 га. по [ADDRESS], кадастровий №3222410300:01:027:5005, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і належить на праві власності [PERSON] Зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні встановленим земельним сервітутом та надати вільний доступ до частини земельної ділянки. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, та просили їх задовольнити. Відповідач проти позову заперечувала, просила в його задоволенні відмовити Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Положеннями ст. 98 ЗК України, передбачено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою ( ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. З огляду на ст. 99 ЗК України, власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортну засобі по наявному шляху; в) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; тощо. Виходячи зі змісту ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.11.2009 року. Рішенням № 33/1472 від 07 жовтня 2008 року ХХХІІІ сесії V скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 213 кв. м. для будівництва та обслуговування живого будинку та господарських споруд в [ADDRESS] [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0210 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Вказана обставина підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 29 грудня 2012 року. Позивач всупереч положень ст. 60 ЦПК України не довела та не надала належних доказів, що вона є власником або користувачем земельної ділянки на які розташований її будинок , як це передбачено положеннями ст. 125, 126 ЗК України і її порушене право підлягає захисту згідно ст. ст. 98, 99 ЗК України. Окрім цього позивачем не доведено порушення її прав з боку відповідача, а також можливості встановлення земельного сервітуту у спосіб який вона обрала. За таких обставин, коли вимоги позивача є недоведеними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed