Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У грудні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказувала, що діти проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. Шлюб з [PERSON] позивач розірвала. Позивач зазначає, що відповідач з 2013 року ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, які стягнуті з нього рішенням суду, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. У зв`язку із цим, [PERSON] просила про задоволення позовних вимог. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Надав заяву про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із повноліттям [PERSON] , [INFO] . Представник Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засіданні не з`явився, подав через канцелярію суду заяву у якій підтримав позов та просив проводити судове засідання за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с10,11). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 , п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько вважається таким, що ухиляється від обов`язку по вихованню дитини, якщо він ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. Із довідки дошкільного навчального закладу №527 від 06.02.2013 року вбачається, що за весь період перебування з 2012 року по 2013 року в закладі [PERSON] , його батько [PERSON] не приймав участі в житті дитини та не цікавився його життям. Із висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав №103-1983/41/3 від 11.03.2021 року вбачається, що [PERSON] рекомендовано позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він ухиляється від виховання та утримання дитини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Оскільки батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає. Тому, суд вважає за потрібне відмовити [PERSON] у частині її вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , оскільки останній, на час ухвалення рішення суду, досягнув повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial