Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У грудні 2015 року до суду звернувся позивач із заявою, відповідно до вимог якої, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що після смерті його матері [PERSON], що мала місце у жовтні 2004 року, він своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з тих причин, що перебував за межами України. У судовому засіданні позивач виклав свої обґрунтування аналогічно, зазначеним у заяві (а.с.2-3). Крім цього, детальніше зазначив, що за межі України, зокрема у Російську Федерацію на роботу він після смерті матері виїжджав двічі. Так, вперше він поїхав приблизно, чи то у 2007 році, чи то 2008 році та вдруге перебував за кордоном з 2014 року по певний час 2015 року. Загалом зазначив, що заяву про прийняття спадщини він вчасно не подав, тому що не знав про існування такої вимоги. Вважає, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та просить визначити позивачу - її брату, строк для подання заяви про прийняття спадщини. Також зазначає, що позивач після смерті матері значний період часу перебував на території України та явних перешкод для звернення до нотаріуса про прийняття спадкових прав, у нього не було. Представник відповідача - Увинської сільської ради Радехівського району у судове засідання не з'явився. Надавши суду заяву, просив розгляд справи здійснити без його участі, а позов задовольнити (а.с.20). 11.03.2016 року суд своєю ухвалою із наведенням відповідних обґрунтувань відмовив у прийнятті визнання позову представником відповідача та [PERSON] (а.с.46-47) Вислухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань. У відповідності до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] (а.с.7), відкрилася спадщина, до складу якої увійшли право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства і земельні ділянки, що розташовані на території Увинської сільської ради Радехівського району (а.с.6,8) та, які має намір успадкувати [PERSON] (а.с.2). Перебування за кордоном, як зазначив позивач у 2007 або ж у 2008 році та у період з 2014 року по 2015 рік, не є підставою зазначати про наявність вагомих причин не звернення особи із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, яка мала місце у жовтні 2004 року. Також і посилаючись на факт звернення до нотаріуса та на винесену такою посадовою особою постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач дані обставини нічим не підтвердив, як і не надав суду постанови винесеної нотаріусом на яку він послався. Більше того, із листа-повідомлення приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В. №25/16/02-14 вбачається, що обставини, викладені у ньому стосуються питання відкриття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.33), а не [PERSON]. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до рекомендацій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на зазначені норми закону, причини пропуску строку на прийняття спадщини озвучені і перелічені позивачем в позові, суд не може віднести до поважних. Крім того, суд зазначає, що жодна з наведених обставин не підтверджена належними доказами у встановленому законом порядку (ст.59 ЦПК України). Таким чином, оскільки не встановлено поважності причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON], суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed