overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до суду. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що 31.10.2007 він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини склались невдало по причині різних характерів та поглядів на життя, що викликало сварки. Сварились, мирились і продовжували проживати разом. Спочатку вони проживали з батьками відповідачки, які втручались у їхні відносини. Вони перейшли жити до його матері. Однак їхні відносини не склались. Відповідачка залишила його, не пояснивши причини, сказала лише, що не бажає продовжувати жити з ним. Він неодноразово робив спроби помиритись, але відповідачка не бажає миритись. Із травня 2012 року вони припинили подружні відносини та спільне проживання. Шлюб існує формально. Примирення виключається так, як між ними втрачено взаєморозуміння та взаємоповагу. Просить шлюб з відповідачкою розірвати. У судове засідання позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає, строк для примирення просить не давати. Відповідач у судове засідання надіслала заяву про те, що справу просить розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згідна, строк для примирення просить не давати. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у тому числі права та інтереси дітей, оскільки проживання дітей у сім'ї, де відсутні любов, злагода, взаєморозуміння і взаємоповага, є сварки і взаємна неприязнь між батьками гірше впливають на дитячу психіку, ніж проживання дітей з одним із батьків, і примус батьків до спільного проживання всупереч їх волі та обставинам, що склалися, приведе до порушення прав дітей на належні умови життя. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила залишити їй теперішнє прізвище. Відповідач в судовому засідання проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 25 грудня 2010 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №772, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України позивачці слід залишити теперішнє прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між нею та [PERSON], с тягнути на скою користь удові витрати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила залишити їй теперішнє прізвище. Відповідач в судовому засідання проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 03 листопада 1995 р. у відділі реєстрації одружень м.Миколаєва, актовий запис №1556, мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України позивачці слід залишити теперішнє прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] посилаючись на припинення подружніх відносин В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засідання проти позову не заперечував. Бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 05 лютого 2005 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №69, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Спільне життя подружжя припинено, донька проживає разом з матір'ю, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 27). Відповідач у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 28). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просив розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явилвся, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 20). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 31 липня 2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції (а.с. 3) Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 22 березня 2008 року у Залізничному відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], однак подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Вони втратили один до одного почуття любові і поваги, припинили подружні відносини та ведення сумісного господарства, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив та пояснив, що сім'я розпалась остаточно та збереження шлюбу є неможливим. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони понад рік не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 30 жовтня 2010 року між нею та відповідачем відділом ДРАЦС Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстровано шлюб (актовий запис №195). Від шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, між ними часто виникали суперечки та непорозуміння, не було злагоди у вирішенні сімейних питань. З березня 2013 року вони припинили подружні стосунки і проживають окремо. Вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є не можливим. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлений позов та наполягає на розірванні шлюбу, строк на примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] позов визнав, вказавши, що також бажає розірвання даного шлюбу, строк на примирення просить не надавати. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 30 жовтня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом ДРАЦС Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №95). Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Сторони з 03 квітня 2013 року проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній їх волі, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін й розірвання шлюбу не призведе до порушення їх особистих та майнових прав, а також прав їхнього сина, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.04.2010 року між сторонами укладено шлюб. Згодом сторони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Через розбіжність у поглядах на життя спільне проживання сторін, існування сім'ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Шлюбні стосунки з відповідачем припинилися, спільного господарства вони не ведуть, на примирення не згодні. У зв'язку з цим Позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду сповіщався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 квітня 2010 року, виданим Виконавчим комітетом Зеленополянської сільської ради Поліського району Київської області. (а.с. 5) Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 3) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу і примирення між ними не можливе. Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року вимоги позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів роз'єднано. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 липня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). У судовому засіданні сторони зазначили, що вони з листопада 2012 року проживають окремо, з того ж часу не ведуть спільного господарства та не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки. Зазначили, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом позивач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня її звернення до суду і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу у неї та відповідача народився син [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, хоча спроможний таку допомогу надавати, так як має високий дохід, крім їхньої дитини інших утриманців не має та нікому аліментів не сплачує. В судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю та просить його задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечує проти стягнення аліментів, але заперечує у стягненні у в твердій грошовій сумі, так як офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, а тому просить стягувати аліменти в розмірі ? частини від його заробітку (доходу). Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач офіційно працевлаштований у СП «Петротранс» та отримує стабільну заробітну плату. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки; свідоцтвом про народження дитини; свідоцтвом про шлюб; довідкою про доходи [PERSON]; трудовою книжкою [PERSON]; довідкою про склад сім'ї від 04.12.2013 року № 5399. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому необхідно стягувати з часу подачі позову, а саме з 04.12.2013 року. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема враховується те, що відповідач працює у СП «Петротранс» та інших утриманців не має.

Outcome: partial