Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] з вимогами визнати земельні ділянки [ADDRESS], загальною площею 1200 кв. м. - об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку [ADDRESS], загальною площею 600 кв. м. та та зобов'язати відповідача сплатити їй 6805 гривен, що є 1/2 частиною спільних сумісних витрат подружжя. В процесі розгляду справи [PERSON] змінила позовні вимоги, просила суд визнати за нею право користування земельною ділянкою [ADDRESS], загальною площею 600 кв. м. та зобов'язати відповідача - [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою [ADDRESS] В обгрунтування заявлених вимог позивачка послалася на наступне. У 1998 році вона на праві членства отримала земельні ділянки [ADDRESS], загальною площею 1200 кв. м. Протягом десяти років за нею на правах членства були закріплені обидві ділянки, а у 2008 році, в наслідок сімейних стосунків з відповідачем, вона переоформила членство в дачному масиві «Авіатор», на обидві ділянки на його ім'я. Останнім часом відповідач почав її ображати та кривдити, учиняв сварки. В зв'язку з тим, що з відповідачем стосунки погіршились, останній почав коїти перешкоди у користуванні землею, не допускає її до саду. Звинуватив її у злочині, що не знайшло відображення в наслідок перевірці правоохоронними органами його заяви. Внаслідок таких обставин вона припинила з відповідачем спільне проживання та ведення сімейних відносин. Під час шлюбу на ділянках нею та відповідачем розпочате будівництво, засадажено фруктово-ягідні рослини та інше. А також набуто наступні речі, сплачено відповідні платежі: Метало-пластикове вікно, писок, керамзит, цемент, черепашник, компресори, шланги, зведення стін, водопровід, сбір на водо-насосну вежу, сбір на електро-трансформатор, пінопласт, дошки, сітка паркан. У 2008 році при здійснені певних дії щодо свого майна та прав, вона виходила з тої норми права, яка регулювала ці відносини на тої момент, звідси і витікали законні гарантії на права та майно, тож передавши відповідачу переважне право на членство у дачному масиві «Авіатор», вона виходила з того, що земельна ділянка є предметом матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки подружжя або жінки та чоловіка які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою. За таких обставин вона просить задовольнити позов та визнати за нею право користування земельною ділянкою [ADDRESS], загальною площею 600 кв. м. і зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою [ADDRESS] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка є його бабусею. Він з нею проживав в місті Одесі, а в літній період на дачі в ДМ «Авіатор», де вони разом доглядали за садом та городом, будували паркан, займалися господарством. Йому відомо, що позивачка дійсно проживала з відповідачем та вела з ним спільне господарство. Вона перебувала членом дачного масива «Авіатор» та за нею рахувалися земельні ділянки, які вона переоформила на ім'я [PERSON] Згодом відносини між сторонами погіршилися та вони припинили стосунки. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, а також витребувані документи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що позов [PERSON] належить задовольнити за таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно ч. 2 ст. 74 Сімейного кодексу України, на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 5 ст. 71 Сімейного кодексу України, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У 2011 статтю 61 Сімейного кодексу України доповнено частиною п'ятою згідно із Законом N 2913-VI від 11.01.2011 року, де об'єктом права спільної сумісної власності подружжя визнано зокрема: житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації; У 2012 році законом України від 17 травня 2012 року № 4766-VI до Сімейного кодексу України внесено зміни, якими земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України; визнано майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. В судовому засіданні встановлено, що у 1998 році [PERSON] на праві членства отримала земельні ділянки [ADDRESS], загальною площею 1200 кв. м., що підтверджується відповідною членською книжкою. У 2008 році, в наслідок сімейних стосунків з відповідачем, [PERSON] переоформила членство в дачному масиві «Авіатор», на земельні ділянки [ADDRESS] на ім'я [PERSON], що також підтверджується членською книжкою садовода, де викреслено ім'я [PERSON], та внесено ім'я [PERSON], та засвідчено печаткою СТ «Авіатор». Відповідач не приватизував ділянки та не отримав державні акти на право власності на земельні ділянки, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідями з Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області №13-13-04/836 від 24.03.2014 року та Реєстраційної служби Комінтернівського району за №20520585855 від 16.04.2014 року, №20586033 від 16.04.2014 року, №20586476 від 16.04.2014 року, №20586644 від 16.04.2014 року. За таких обставин в судовому засіданні заявлені вимоги знайшли своє підтвердження, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved