Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 20 вересня 2011 року в м. Дніпропетровську відповідач, керуючи автомобілем «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER], порушила вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що належить [PERSON] Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2011 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. Висновком автотоварознавчого дослідження 126/2011 від 05 грудня 2011 року визначено, що розмір завданих збитків внаслідок ДТП складає 7722,44 грн. У відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування. Таким чином, до позивача, відповідно до діючого законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи - відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов'язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач, згідно уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 3974,75 грн., витрати на збір документів аварійним комісаром, огляд транспортного засобу, витрати на визначення розміру збитку в сумі 720,00 грн., а також судові витрати по справі. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши поштою заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позові підстав, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечуючи тим, що сума витрат не обґрунтована, визначена позивачем в односторонньому порядку, оскільки з висновку автотоварознавчого дослідження вбачається що шкода, завдана автомобілю 7722,44 грн., тоді як відшкодовано лише 3974,75 грн. та невідомо за яким страховим випадком, тому просив у позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 20 вересня 2011 року о 18 год. 05 хв. в м. Дніпропетровську по пр. ім. Газети «Правда» [PERSON], керуючи транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. [NUMBER], в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималася безпечної дистанції руху, скоїла наїзд на зупинившийся попереду автомобіль «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с.8). Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2011 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вказане правопорушення, яка набрала законної сили 07 листопада 2011 року (а.с.8). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Mitsubishi Pajero», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], та яким на підставі довіреності на розпорядження транспортним засобом від 25 червня 2011 року володів та керував [PERSON] (а.с.20, 17) і внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної події зазнав механічних пошкоджень, застраховано в ПАТ СК «Првідна», на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АА/4794103 укладеного з [PERSON] 30 березня 2011 року та дійсного до 29 березня 2012 року (а.с.7). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 126/2011 від 04 листопада 2011 року вартість матеріального збитку завданого володільцю автомобіля «Mitsubishi Pajero», д.н.з. [NUMBER], склала 7722,44 грн. без урахування втрати товарної вартості (а.с 9-17). Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Разом з тим, наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №3525 від 28 грудня 2011 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]» визначено до сплати 3974,75 грн. (а.с.22). Рішення про відшкодування саме такого розміру заподіяної шкоди було прийнято на підставі розрахунку М(Т)СБУ, що підтверджується довідкою-розрахунком №1 про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих від 22 грудня 2011 року (а.с.23) Згідно платіжного доручення № 5910 від 28 грудня 2011 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] на загальну суму 3974,75 грн. (а.с. 24). Письмова пропозиція позивача від 05 червня 2012 року щодо вирішення справи в добровільному порядку відповідачем залишена без реагування (а.с.21). Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та роз'ясненнями наданими в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року (з послідуючими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 3974,75 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мав до відповідача, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доводи представника відповідача про те, що позивачем виплачене страхове відшкодування невідомо за яким страховим випадком суд до уваги не приймає, оскільки такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема, пошкодження, зазначені в протоколі огляду від 30 вересня 2011 року узгоджуються з пошкодженнями, які були предметом автотоварознавчого дослідження від 04 листопада 2011 року та довідка про розмір відшкодування і наказ про відшкодування шкоди містять єдиний номер страхової справи та дату страхового випадку, а розмір шкоди відшкодований за вирахуванням суми втрати товарної вартості автомобіля відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». До витрат, які підлягають відшкодуванню належать і витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 720,00 грн., розмір яких складається з витрат по збору документів по страховій справі - 200,00 грн., витрат по проведенню огляду транспортного засобу - 200,00 грн., витрат по визначенню розміру заподіяних збитків потерпілому, та підтверджено відповідними актом виконаних робіт від 27 вересня 2011 року, рахунком від 16 листопада 2011 року, платіжними дорученнями №5656 від 16 грудня 2011 року (а.с.25, 26, 27). З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved