Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 15 лютого 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, а також через конфлікти та сварки між ними, наслідком яких стала втрата почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені з 27 листопада 2019 року. Вважає, що сім`я розпалась остаточно та збережена бути не може. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дітей, які виховуються в їх сім`ї. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Зазначила також, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 27 листопада 2019 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Зазначив також, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 27 листопада 2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 лютого 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 86, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15 лютого 2013 року (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 липня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 791 (а.с. 9). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім`ї стала відсутність між сторонами взаєморозуміння, наявність конфліктів та сварок, наслідком яких стала втрата почуття любові та поваги один до одного, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 27 листопада 2019 року, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved