Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05 березня 2012 року. На даний час у будинку окрім нього зареєстровані: його дружина - [PERSON], син - [PERSON] та невістка - [PERSON]. Із травня 2011 року [PERSON] у спірному будинку фактично не проживає. Факт реєстрації відповідача у спірному будинку завдає позивачу додаткові матеріальні витрати на оплату комунальних послуг, у зв'язку із цим позивач і змушений звернутися із вказаним позовом до суду, у якому просить визнати [PERSON] такою що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та надав пояснення, такі які викладені у позовній заяві. Відповідач про місце, час та дату судового засідання повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку, що підтверджується матеріалами справи, причину неявки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні прийшов до наступного. Із матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності № 13 від 05 березня 2012 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 025235 виданого Руднянською сільською радою народних депутатів 06 вересня 2000 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,243 га із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: по вулиці Чапаєва, в селі Рудня, Броварського району Київської області (а.с. 8). Згідно довідки № 668 виданою Руднянською сільською радою Броварського району Київської області від 05 грудня 2013 року [PERSON] зареєстрована за адресою: будинок [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов від 06 грудня 2013 року, в результаті обстеження встановлено, що у будинку [ADDRESS] [PERSON] за даною адресою із травня 2011 року не проживає, участі у сплаті комунальних послуг не приймає (а.с. 12). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є дружиною позивача, підтвердила той факт, що [PERSON] із квітня 2011 року не проживає за місцем реєстрації, а саме у будинку [ADDRESS]. Дитина відповідача [PERSON], проживає із ними, а мати із 2011 року дитину не відвідує та не цікавиться її життям. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснила, що являється депутатом Руднянської сільської ради. Також підтвердила, що відповідач [PERSON] близько двох років за місцем реєстрації не проживає. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] понад один рік у будинку [ADDRESS]. Таким чином, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved