Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом в якому вказували, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 6,74 умовних кадастрових гектарів, що перебуває в колективній власності КСП «Україна». Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном та звернулися до нотаріуса за місцем її відкриття з метою оформлення спадкових прав щодо спірного паю. Проте нотаріус відмовив позивачам у вчиненні відповідних нотаріальних дій в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно, який є втраченим. Виходячи з цих обставин, враховуючи неможливість поновлення (отримання дубліката) правовстановлюючого документа на пай в адміністративному порядку, а тому позивачі просили в судовому порядку визнати за ними в рівних частках право на земельну частку (пай) розміром 6,74 умовних кадастрових гектарів, що перебуває в колективній власності КСП «Україна» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, проте надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Мічурінської сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим розглядати справу без особистої участі позивачів та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 6,74 умовних кадастрових гектарів, що перебуває в колективній власності КСП «Україна». Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном та звернулися до нотаріуса за місцем її відкриття з метою оформлення спадкових прав щодо спірного паю. Проте нотаріус відмовив позивачам у вчиненні відповідних нотаріальних дій в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно, який є втраченим. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Право на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). При цьому, відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З матеріалів справи, зокрема довідок відділу у Вознесенському районі Головного Управління Держгеокадастру від 23 січня 2018 року та від 10 травня 2018 року (а.с. 13, 16, 36) вбачається, що [PERSON] дійсно набув право на земельну частку (пай) розміром 6,74 умовних кадастрових гектарів, що перебуває в колективній власності КСП «Україна» та отримав сертифікат серії [NUMBER], про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зроблено запис за №85 від 25 серпня 1997 року. За встановлених обставин суд вважає, що право на земельний пай увійшло до спадкової маси після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 525 ЦК України 1963 року (чинного на час відкриття та прийняття спадщини) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Частки усіх спадкоємців за законом однієї черги є рівними (ст.ст. 529, 530 ЦК України 1963 року). З положень ст. 548 ЦК України 1963 року вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він подав відповідну заяву про прийняття спадщини або вчинив дії, що свідчать про вступ у володіння або управління спадковим майном. Як раніше встановлено судом, [PERSON] (дружина спадкодавця), а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] (діти спадкодавця) прийняли спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку, проте не мають можливості оформити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved