Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

у вересні позивач звернувся з вказаним вище позовом до суду та просить стягнути із відповідача на свою користь 181573, 87 грн., з яких заборгованість по виплаті винагороди за Договором від 01 вересня 2006 року за період з 24.07.2015 року по 01.09.2016 року включно 99436 грн., пеню за вказаний період у розмірі 74924, 37 грн., 3 % річних за вказаний період у сумі 3351 грн. та інфляційні збитки у сумі 3862, 50 грн. Позов позивачем мотивований тим, що 01.09.2006 року між ним, [PERSON] та КП ПОР «Полтававодоканал» з іншого боку було укладено договір про передачу працівникам роботодавцю майнових прав на обєкт права інтелектуальної власності, створених ними при виконанні службових обовязків, предметом якого була передача прав на одержання в Україні патенту на корисну модель «Пристрій для діагностики та блокування потоку рідини або газу низького тиску в трубопроводах». Згідно п. 8 відповідач зобовязався сплачувати винагороду щомісячно за використання Роботодавцем у власному виробництві у вигляді фіксованої суми у розмірі 5700 грн. до закінчення дії договору, а саме до 01 вересня 2016 року. відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання та за період часу із 24.07.2015 року по 01.09.2016 року грошові кошти не сплатив, у звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі 181573, 87 грн., яка складається з заборгованості по виплаті винагороди за Договором від 01 вересня 2006 року у розмірі 99436 грн., пені за вказаний період у розмірі 74924, 37 грн., 3 % річних за вказаний період у сумі 3351 грн. та інфляційні збитки у сумі 3862, 50 грн. Зустрічний позов подано комунальним підприємством Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», який 05.01.2017 обєднаний в одне провадження з первісним. Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати факт припинення правовідносин між комунальним підприємством Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» та [PERSON], що виникли з договору про передачу працівниками роботодавцю майнових прав на обєкт права інтелектуальної власності, створених ними при виконанні службових обовязків від 01.09.2006 року, з 24 липня 2015 року. Зустрічний позов мотивований тим, що на сьогоднішній час змінилися істотні обставини, якими сторони керувалися при укладанні договору про передачу працівниками роботодавцю майнових прав на обєкт права інтелектуальної власності, створених ними при виконанні службових обовязків від 01.09.2006 року. Зокрема, сторони втратили порозуміння, довіру один до одного та подальше виконання умов договору наносить істотні збитки комунальному підприємству Полтавської обласної ради «Полтававодоканал».Окрім цього корисна модель не використовується у роботі, так як вона є застарілою, не має перспектив корисного використання. [PERSON] неодноразово пропонувалося змінити умови договору або розірвати його, однак останній не погоджувався на такі пропозиції та внаслідок цього корисна модель була списана з баласну. З цією метою на підприємстві було створено комісію, яка обстежила пристрій та встановила, що він прийшов до повного фізичного зносу та не підлягає відновленню, непридатний для подальшого використання У судовому засіданні позивач [PERSON]ВА. та його представник [PERSON] первісний позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просять суд його задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просили суд відмовити за безпідставністю, оскільки позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування його вимог. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] заперечили проти задоволення первісного позову, оскільки корисна модель не використовується у роботі, так як вона є застарілою, не має перспектив корисного використання. [PERSON] неодноразово пропонувалося змінити умови договору або розірвати його, однак останній не погоджувався на такі пропозиції та внаслідок цього корисна модель була списана з балансу. З цією метою на підприємстві було створено комісію, яка обстежила пристрій та встановила, що він прийшов до повного фізичного зносу та не підлягає відновленню, непридатний для подальшого використання. Договірні відносини між сторонами є припиненими з 24.07.2015 року. Зустрічний позов просили задовольнити з підстав викладених у ньому. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази та вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку: 01.09.2006 року між [PERSON], [PERSON] ним, [PERSON] та КП ПОР «Полтававодоканал» з іншого боку було укладено договір про передачу працівникам роботодавцю майнових прав на обєкт права інтелектуальної власності, створених ними при виконанні службових обовязків (далі Договір), предметом якого була передача прав на одержання в Україні патенту на корисну модель «Пристрій для діагностики та блокування потоку рідини або газу низького тиску в трубопроводах», створених ними під час перебування з ним у трудових відносинах. Працівники зобовязуються не розголошувати конфіденційну інформацію, повязану з цим обєктом права інтелектуальної власності протягом 10 років. Роботодавець зобовязався сплачувати працівникам винагороду у наступному порядку: щомісячно за використання роботодавцем зазначеного у п.1 обєкта права інтелектуальної власності у власному виробництві у вигляді фіксованої суми у розмірі 7500 грн. [PERSON] та в розмірні 5200 грн. [PERSON], з урахуванням інфляції. Термін виплати щомісячно. (п.7 Договору). Умови Договору можуть змінюватися за письмовою згодою сторін. Зміни до цього Договору може бути оформлено додатковим договором або протоколом до цього договору з обовязковим його підписанням сторонами цього Договору. Умови Договору можуть бути переглянуті на вимогу однієї із сторін у випадку зміни цін і тарифів, установлених ними. (П.11 договору). Цей Договір укладено на 10 років та він набирає чинності з моменту його підписання сторонами Договору. (п.12 договору). Сторонами не заперечується та визнається, що із [PERSON] договірні відносини за вказаним вище договором розірвано та той помер. Згідно ч. 1 ст.651 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до частини 1 ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст.530 ЦК України). Пунктом 9 Договору сторони обумовили, що за несвоєчасну виплату винагороди роботодавець сплачує працівникам за кожний прострочений день пеню у розмірі 0,4 % від суми належної до виплати, але не більше загальної суми винагороди. (а.с.4-5). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтава від 30.09.2015 року позов [PERSON] до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» про стягнення заборгованості по виплаті винагороди за договором про передачу працівниками роботодавцю майнових прав на обєкт інтелектуальної власності, створених ними при виконанні службових обовязків задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» на користь [PERSON] з вересня 2006 року по 23 липня 2015 року суму заборгованості в розмірі 167420 грн., пеню у розмірі 11388 грн., 3 % річних у сумі 6265, 03 грн., інфляційні збитки у сумі 35520 грн., судові витрати у сумі 2205,95 грн., а всього 222798, 98 грн. (а.с.9-10). Таким чином, судом встановлено, що відповідач зобовязався на виконання умов Договору сплачувати позивачу щомісячно за використання роботодавцем зазначеного у п.1 обєкта права інтелектуальної власності у власному виробництві грошові кошти у вигляді фіксованої суми у розмірі 7500 грн. У позовних вимогах позивач просить суд стягнути на свою користь заборгованість за період часу із 24.07.2015 року по 31.08.2016 року, яка складає 99436 грн. Однак, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість зі період часу із 01.08.2015 року по 31.08.2016 року, оскільки умовами договору визначено сплату винагороди щомісячними платежами. Згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтава від 30.09.2015 року за липень 2015 року заборгованість за договором на користь позивача стягнуто. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем за період часу із 01.08.2015 року по 31.08.2016 року на виконання умов Договору від 01.09.2006 року становить 97500 грн., виходячи із розрахунку: 7500 грн. * 13 місяців = 97500 грн. Пунктом 9 Договору сторони обумовили, що за несвоєчасну виплату винагороди роботодавець сплачує працівникам за кожний прострочений день пеню у розмірі 0,4 % від суми належної до виплати, але не більше загальної суми винагороди. (а.с.4-5). При проведенні розрахунку пені суд виходить із правового висновку ВСУ \~у справі № 6-300цс16. Суд виходить з того, що сторони обумовили проведення розрахунку за Договором від 01.09.2006 року щомісячними платежами, а тому пеня повинна нараховуватися на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплаченого розміру винагороди за той місяць, в якому виникла заборгованість. Кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому винагорода не сплачувалися. Тобто пеня за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за винагородою за місяць помножена на 0, 4 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума пені визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, розмір пені внаслідок невиконання договірних зобовязань складає 11910 грн., виходячи із розрахунку: Із 01.08.2015 року по 31.08.2015 року, 7500*0,4/100*31= 930 грн. Із 01.09.2015 року по 30.09.2015 року, 7500*0,4/100*30= 900 грн. Із 01.10.2015 року по 31.10.2015 року, 7500*0,4/100*31= 930 грн. Із 01.11.2015 року по 30.11.2015 року, 7500*0,4/100*30=900 грн. Із 01.12.2015 року по 31.12.2015 року, 7500*0,4/100*31= 930 грн. Із 01.01.2016 року по 31.01.2016 року, 7500*0,4/100*31= 930 грн. Із 01.02.2016 року по 29.02.2016 року, 7500*0,4/100*29= 870 грн. Із 01.03.2016 року по 31.03.2016 року, 7500*0,4/100*31=930 грн. Із 01.04.2016 року по 30.04.2016 року, 7500*0,4/100*30= 900 грн. Із 01.05.2016 року по 31.05.2016 року, 7500*0,4/100*31= 930 грн. Із 01.06.2016 року по 30.06.2016 року, 7500*0,4/100*30= 900 грн. Із 01.07.2016 року по 31.08.2016 року, 7500*0,4/100*31= 930 грн. Із 01.08.2016 року по 31.08.2016 року, 7500*0,4/100*31= 930 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, то зобовязаний сплатити на вимогу позивача боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Так, відповідач прострочив виконання грошового зобовязання на 397 днів, а тому 3 % річних складають 3181,44 грн., виходячи із розрахунку 97500*3/100/365*397 = 3181,44 грн. Так, згідно даних Державного комітету статистики України розмір інфляції за досліджуваний період складає: Серпень 2015 року 99.2 % Вересень 2015 року 102.3 % Жовтень 2015 року 98.7 % Листопад 2015 року 102.0 % Грудень 2015 року 100.7 % Січень 2016 року 100.9 % Лютий 2016 року 99.6 % Березень 2016 року 101.0 % Квітень 2016 року 103.5 % Травень 2016 року - 100.1 % Червень 2016 року 99.8 % Липень 2016 року 99.9 % Серпень 2016 року 99.7 % Право на індексацію настає, коли індекс споживчих цін розрахований наростаючим підсумком, перевищить поріг індексації - 100 %. Таким чином інфляційні втрати підлягають стягненню за: Вересень 2015 року 102.3 %, 7500*102,3/100-7500 =172, 50 грн. Листопад 2015 року 102.0 %, 7500*102,3/100-7500 =150 грн. Грудень 2015 року 100.7 %, 7500*100,7/100-7500 = 52,50 грн. Січень 2016 року 100.9 %, 7500*102,9/100-7500 = 67,50 грн. Березень 2016 року 101.0 %, 7500*101,0/100-7500 = 75 грн. Квітень 2016 року 103.5 %,7500*103,5/100-7500 = 262,50 грн. Травень 2016 року - 100.1 %,7500*100,1/100-7500 = 7,5 грн. З урахуванням викладеного індекс інфляції становить 787, 50 грн. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення із стягненням із відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 196 про передачу працівниками роботодавцю майнових прав на обєкт права інтелектуальної власності, створених ними при виконанні службових обовязків від 01.09.2006 року, яка утворилася за період часу із 01.08.2015 року по 31.08.2016 року у розмірі 113378 грн. 94 коп., яка складається з наступного: 97500 грн. заборгованість з виплати винагороди за договором; 11910 грн. - пеня за несвоєчасну виплату винагороди за договором; 3181, 44 грн. - 3 % річних; 787 грн. 50 коп. інфляційні втрати. Одночасно суд залишає без задоволення позовні вимоги за зустрічним позовом, оскільки сторонами було обумовлено строк дії договору, а також передбачено порядок внесення змін та доповнень до нього. Договір від 01.09.2006 року укладено на 10 років, він набирав чинності з моменту його підписання сторонами Договору та діяв до 01.09.2016 року. (п.12 договору). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази, надані позивачем за зустрічним позовом у вигляді акту обстеження основного засобу постійно діючою комісією КП «Полтававодоканал», акт № 33 на списання основних засобів суд до уваги не приймає та вважає їх такими, що не можуть бути підставою для припинення договірних правовідносин. Судові витрати суд вирішує у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, а саме із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Таким чином із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1133, 78 грн.

Outcome: partial