Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить зняти арешт із земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210600000000190053, накладений постановою державного виконавця Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 19 листопада 2010 року у рамках виконавчого провадження № 15052297 та скасувати заборону на здійснення відчуження даного майна, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна реєстраційний запис № 10509269 від 19 листопада 2010 року, а також стягнути із Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва понесені судові витрати. В обґрунтування вимог зазначається, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 жовтня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г., зареєстрованого у реєстрі № 3566, [PERSON] набула право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210600000000190053. Маючи намір продати земельну ділянку, позивач дізналася, що належне їй нерухоме майно обтяжено на підставі постанови державного виконавця Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 19 листопада 2010 року у рамках виконавчого провадження № 15052297 з виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі - 1 000 грн. 00 коп., щомісячно. З підстав скасування існуючих обтяжень позивач звернулася до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2021 року дану позовну заяву залишено без руху. 22 січня 2021 року на виконання вимог ухвали від 13 січня 2021 року позивачем подано клопотання про усунення недоліків. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] . Не з`явився, 19 квітня 2021 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує. Відповідачі Подільський районний відділ держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 жовтня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г., зареєстрованого у реєстрі № 3566, [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210600000000190053, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19 листопада 2020 року земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210600000000190053, власником якої значиться [PERSON] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , обтяжена, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер: 10509269, підстава обтяження: постанова відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 01 жовтня 2009 року, дата реєстрації: 19 листопада 2010 року. З інформації, отриманої листом від Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02 березня 2020 року вбачається, що виконавчі листи, в яких стороною є [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають. З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з підстав зняття помилково накладеного арешту на майно, що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до листа Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 06 травня 2020 року, на виконанні у відділ перебуває виконавче провадження № 15052297 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2790 від 17 вересня 2009 року Подільського районного суду м. Києва про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі - 1 000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 20 травня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. У рамках вказаного виконавчого провадження у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів, 19 листопада 2010 року відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві накладено арешт на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210600000000190053. Відповідно до статті 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та зняття обтяжень щодо спірного нерухомого майна. При цьому судом враховується, що арешт в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено після відчуження боржником [PERSON] на користь [PERSON] спірної земельної ділянки. Законні підстави для існування обтяження нерухомого майна, власником якого є позивач у справі відсутні. Наявність арешту перешкоджає позивачу як власнику вільно володіти, користуватися на розпоряджатися майном на свій розсуд. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення даного позову та зняття арешту з майна. Наявності типу обтяження у вигляді заборони на здійснення відчуження нерухомого майна судом при розгляді даної справи встановлено було. Щодо вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження, то її задоволення є недоцільним, оскільки рішення суду про зняття арешту з майна є підставою для вилучення таких відомостей з відповідного реєстру. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та враховуючи часткову обґрунтованість даного позову, стягненню із відповідача Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial