overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 15.05.2002 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та відношення до сім'ї, відповідач зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги дітям, сімї. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 22.12.2015 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, після розірвання шлюбу залишити прізвище Мороз. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224, ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Миротинською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 3. Від спільного сумісного проживання народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач в судове засідання не з'явився та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 29.07.2005 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, через різні погляди на життя, сімейні обов'язки, відсутнє взаєморозуміння. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 14.01.2016 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 11.01.2016 року, якою визнав позов, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 липня 2005 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 130, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.07.2005 року. Від спільного сумісного проживання народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що відповідач, який є батьком їхнього сина [PERSON], [INFO], проживає окремо з 2001 року, та відповідно до рішення Чемеровецького районного суду від 01.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано і матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає. Враховуючи, те, що відповідач ніде не працює, а тому позивач звертається в суд з позовом в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, щомісячно, на утримання сина починаючи з моменту подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач зявилася, позовні змінила просила, стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що в сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 097279 від 07.12.2000 року. Дитина проживає разом з матірю, знаходяться на її забезпеченні, що підтверджується довідкою виданною Закупненською селищною радою Чемеровецького району Хмельницької області № 1559 від 30.11.2015 року. Обовязок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обовязок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітньої дитини як її батько не надає.. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вище викладене, та те, що у відповідача нерегулярний, мінливий дохід, він ніде не працює, на його утриманні перебувають неповнолітні діти від іншого шлюбу, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно і до досягнення сином - [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1\~000грн. на кожну дитину. Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1\~000грн. на кожну дитину. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу жодних коштів на утримання доньки не надає, чим ставить її у важке матеріальне становище, так як вона не працює, знаходиться на обліку в Мукачівському центрі зайнятості, а коштів з отриманої соціальної допомоги не вистачає на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі, просила задоволити позовні вимоги, посилаючись на доводи викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти у сумі 500грн. на кожну дитину та пояснив, що не працює, має мінливий дохід із заробітків на сезонних роботах. Крім того, проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою під час якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Свідоцтвами про народження серії 1-ФМ №017893 та 1-ФМ № 119372 стверджується, що батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], 10.11.2008 року є відповідач [PERSON]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Діти [PERSON], та [PERSON] залишились проживати при матері. Відповідно до\~ ст.180 Сімейного кодексу України\~ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу їх матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів позову, відповідач офіційно ніде не працює, має нерегулярний дохід. Відповідно до ч.1\~ст. 184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії І-ФМ №290595 відповідач являється батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. При визначені розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини, вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України. Приймаючи до уваги вищенаведене та виходячи із положень\~ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньок [PERSON], та [PERSON] підлягають частковому задоволенню, у розмірі 800грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Крім того, відповідно до ст.\~88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд із заявою і просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла 18 лютого 2015 року, а саме, що [PERSON] була її рідною тіткою. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказала, що 18.02.2015 року померла її тітка [PERSON], яка була рідною сестрою її матері [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, інших спадкоємців крім заявниці немає. Постановою нотаріуса від 02.12.2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва по право на спадщину через відсутність належного підтвердження родинних відносин між нею та [PERSON] Зокрема у неї відсутнє свідоцтво про народження та смерть матері [PERSON] (до шлюбу Соломюк) [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області відсутній актовий запис про смерть [PERSON] А також в Державному архіві Хмельницької області відсутній актовий запис про народження [PERSON] В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заяву та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заяви заперечень не має. Заслухавши заявника, його представника, допитавши свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявницею є [PERSON], її рідною тіткою (по матері) є [PERSON] Після смерті тітки залишилась спадщина, спадкоємицею якої є заявниця. Встановлено, що перешкодою в оформленні спадкового права заявниці є відсутність належного підтвердження родинних відносин між заявницею [PERSON] та [PERSON] Зокрема у неї відсутнє свідоцтво про народження та смерть матері [PERSON] (до шлюбу Соломюк) Н.Я. Разом з тим, заявник позбавлена моживості відновити вкаане свідоцтво, оскільки у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області відсутній актовий запис про смерть [PERSON], а також в Державному архіві Хмельницької області відсутній актовий запис про народження [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються: постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], державним актом на право власності на земельну ділянку, свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON], довідкою сільської ради, свідоцтвом про смерть [PERSON]Я, копією спадкової справи після смерті [PERSON], підтверджені показаннями свідка [PERSON] За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності їй Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ВН № 025780, оскільки при його видачі в ньому помилково її фамілію записано «Вівчарик», внаслідок чого вона не може укласти договір оренди даної земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серія І-ВН № 025780 було видано на підставі рішення 18 сесії 3 скликання Жабокрицької сільської Ради народних депутатів від 03 грудня 2001 року на імя «Вівчарик Марії Павлівни», хоча згідно паспорту АВ №587416 її імя правильно пишеться «Овчарик Марія Павлівна». Всі інші дані відповідають паспортним даним. Встановлення цього факту для заявника має юридичне значення, так як дозволить їй розпорядитися своєю земельною ділянкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буделектросервіс», про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначила, що у грудні 2002 року вона вселилася в квартиру [ADDRESS] ( на той час Дніпропетровськ) та з того часу безперервно володіє та користується квартирою. Вказана квартира придатна для постійного проживання, є ізольованим житлом. В 2015 році позивач дізналася, що власником будинку №27 по вул. Артеківській у м.Дніпро є «Буделектросервіс». Відповідач ніколи не заперечував проти проживання позивача в квартирі, оскільки позивач сплачує за комунальні послуги, за власні кошти проводить ремонти в квартирі, доглядає за прибудинковою територією. Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на двокімнатну квартиру № 31, загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., що розташована на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку № 27, літ. А-5, по вулиці Артеківській у м. Дніпро, та складається з:1 коридор площею 11,6 кв. м, 2санвузол площею 3,6 кв.м., 3кухня площею 8,1 кв.м., 4житлова площею 12,9 кв.м., 5житлова площею 16,6 кв.м., І лоджія площею 1,4 кв.м.. В судове засідання позивач не зявилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направленим до суду листом просив розглядати справу у відсутності представника, позов визнав. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що у грудні 2002 року позивач вселилася в квартиру [ADDRESS] ( на той час Дніпропетровськ) та з того часу безперервно володіє та користується квартирою. Вказана квартира придатна для постійного проживання, є ізольованим житлом. В 2015 році позивач дізналася, що власником будинку №27 по вул. Артеківській у м.Дніпро є «Буделектросервіс». Відповідач ніколи не заперечував проти проживання позивача в квартирі, оскільки позивач сплачує за комунальні послуги, за власні кошти проводить ремонти в квартирі, доглядає за прибудинковою територією. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність) , якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 4 с. 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про визнання позову. Так, як [PERSON] з 2002 року безперервно користується та володіє квартирою № 31 в будинку №27 по вул. Артеківській у м. Дніпро ( на той час Дніпропетровськ), відповідач позов визнає, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання як матері, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги позивачка просила суд задовольнити у відповідності до статей 77, 79, 80, 84 СК України. В обґрунтування своїх вимог позивачка [PERSON] вказала, що з відповідачем [PERSON] з 25 липня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даних відносин вони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Вона, тобто позивачка, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач, згідно діючого законодавства повинен сплачувати також їй, як непрацездатній дружині, аліменти або надавати матеріальну допомогу добровільно. Але відносини з відповідачем припинені і добровільно матеріальну допомогу на її утримання відповідач не надає. Таким чином, вона має право на стягнення аліментів на своє утримання як непрацездатна дружина, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів. Оскільки ж відповідач не бажає надавати їй матеріальну допомогу на її утримання, то вона була змушена звернутися до суду з даною позовною заявою, та наполягає на задоволенні своїх вимог. Відповідач [PERSON] до суду з'явився і пояснив, що він дійсно знаходиться в зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON]. Від цього шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Він, тобто відповідач згоден платити аліменти на утримання непрацездатної дружини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох років. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. На утримання непрацездатної дружини відповідач, у відповідності до діючого законодавства, повинен надавати матеріальну допомогу добровільно або сплачувати аліменти за рішенням суду. Отримавши копію позовної заяви по справі, а також повістку у судове засідання, знаючи, коли буде розглядатися справа по суті, відповідач мав достатньо часу для підготовки до розгляду справи. На день розгляду справи відповідач не надав суду особисто, не направив до суду ніяких доказів іншим способом проти задоволення позовних вимог [PERSON] та не вказав суду на джерела таких доказів. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю, - у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно на її утримання, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 28 грудня 2015 року, та до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривна 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 12 січня 2012 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в них дітей немає. Подружнє життя не склалося по причині різності їх характерів, поглядів на життя, неможливість дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Протягом останніх двох років шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. На її неодноразові прохання до відповідача звернутися з письмовою заявою до органу РАЦС про розірвання шлюбу останній не реагує, у звязку з чим вона змушена звертатись з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved