Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулася із вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що вона є дочкою відповідача [PERSON] , проте проживає разом із матір`ю [PERSON] та повністю перебуває на її утриманні, оскільки шлюб між її батьками було розірвано у встановленому законом порядку. На даний час вона є повнолітньою та навчається на денній формі навчання в Інституті філології Київського університету імені Бориса Грінченка за спеціальністю «Філологія», у зв`язку з чим позбавлена можливості працевлаштуватись та самостійно отримувати заробіток. Із урахуванням наведених обставин, посилаючись на ст. 199 СК України та навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на її утримання, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання. Ухвалою судді від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечуючи щодо ухвалення судом заочного рішення. Крім того, позивачем надано до суду довідку щодо підтвердження факту працевлаштування відповідача [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими повідомленнями про вручення йому рекомендованих поштових відправлень. Про причини неявки він суд не повідомив. З огляду на наведене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в м. Київ та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що, зокрема, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, копія якого наявна в матеріалах справи. Згідно з довідкою Київського університету імені Бориса Грінченка № 650 від 01 жовтня 2020 року [PERSON] є студенткою Інституту філології вказаного університету та навчається на І курсі денної форми навчання за спеціальністю «035Філологія», спеціалізація «035.065 Східні мови та література (переклад включно)», освітня програма «Мова і література (китайська)», термін закінчення навчання у якому 30 червня 2024 року. Згідно з доводами позивача, наведеними у позовній заяві, вона проживає разом із її матір`ю [PERSON] та повністю перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час позивач [PERSON] , яка є дочкою відповідача, є повнолітньою, оскільки на час розгляду справи судом їй виповнилося повних 18 років, вона продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, оскільки, навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються доводи позивача, наведені нею в обґрунтування позову, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Зокрема, із наданої позивачем довідки Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 2140/15.3-34 від 03 лютого 2021 року вбачається, що на примусовому виконанні вказаного відділу ДВС перебуває виконавче провадження № 16464236 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнення заборгованості по сплаті аліментів проводиться із заробітної плати боржника з ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат». Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу його повнолітній дочці [PERSON] , оскільки з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність у відповідача, як батька дитини, можливості надавати матеріальну допомогуна утримання його повнолітньої дочки. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Зокрема, визначаючи можливість позивача [PERSON] брати участь у матеріальному забезпеченні дочки [PERSON] , суд враховує, що позивач працює в ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», що підтверджується вищенаведеною довідкою відділу ДВС. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання [PERSON] , але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнена від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved