Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити, що частки співвласників житлового будинку [ADDRESS] складають: [PERSON] 46/100, [PERSON] 46/100, [PERSON] 8/100. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер ї чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частки в житловому будинку [ADDRESS] , яку він за життя успадкував, проте не оформив свої спадкові права. Вказаний будинок належав батькам чоловіка: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 61/100 кожному, тобто 61/200. Іншим співвласниками будинку були [PERSON] та [PERSON] (на теперішній час власник їх частки - відповідач [PERSON] ), яким належало 34/100 частки будинку, та [PERSON] , якій належало 5/100 часток. У зв`язку з виділом 34/100 часток вказаного будинку в окрему адресу: будинок [ADDRESS] , частки інших співвласників змінились та згідно довідки КП «ММБТІ» стали складати: [PERSON] 46/100, [PERSON] 46/100, [PERSON] 8/100. При цьому [PERSON] померла [INFO] , але за життя залишила заповіт на померлого чоловіка позивача. Батько її чоловіка - [PERSON] помер [INFO] , залишивши заповіт на чоловіка відповідача [PERSON] [PERSON] , при тому, що спадкоємцями за законом, що мали право на обов`язкову долю в спадковому майні, були дружина померлого та мати чоловіка позивача [PERSON] , а також син спадкодавця та померлий чоловік позивача, який був інвалідом 3 групи, - [PERSON] . Крім того, [INFO] померла мати померлого чоловіка позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина в вигляді належної їй частки спірного житлового будинку та обов`язкової частки, яку вона прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] , проте не оформила її, яку фактично прийняли її сини: [PERSON] та [PERSON] , які фактично були зареєстровані та проживали з нею на час смерті. Також [INFO] помер брат померлого чоловіка позивача та чоловік відповідача [PERSON] , після смерті якого також відкрилась спадщина у вигляді частки будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] та 1/2 в спадковому майні після смерті матері [PERSON] . Спадкоємцем після його смерті є його дружина відповідач по справі [PERSON] . Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.10.2020, в якій нотаріус роз`яснив їй про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю визначення частки спадкодавця у спірному майні. Тому позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження правилами та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 20.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 19.07.2021, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Колесник Ю.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в заяві від 15.04.2021 позов визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Згідно зі\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей\~317,\~319\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частин першої та другої статті 355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 357\~ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Згідно зі статті 364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача по справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частки в житловому будинку [ADDRESS] , яку він за життя успадкував, проте не оформив свої спадкові права (а.с.5,14-15). [PERSON] та [PERSON] , які були батьками її померлого чоловіка, належали по 61/100 частки вказаного будинку, тобто 61/200. Іншим співвласниками будинку були [PERSON] та [PERSON] (на теперішній час власник їх частки - відповідач [PERSON] ), яким належало 34/100 частки будинку, та [PERSON] , якій належало 5/100 часток (а.с.8,10). [PERSON] померла [INFO] , але за життя залишила заповіт на померлого чоловіка позивача [PERSON] (а.с.7,9). На підставі рішення Миколаївської міської ради № 391 від 29.03.2010 34/100 часткам будинку [ADDRESS] надано нову адресу: будинок [ADDRESS] (а.с.16). В результаті цього частки інших співвласників змінились. Згідно довідки № 2-4651, виданої 20.08.2020 Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, ідеальні частки співвласників у домоволодінні до перерахунку станом на 28.12.2012 складали: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 61/100 кожному, та [PERSON] належало 5/100 часток, а після перерахунку часток стали складати: [PERSON] 46/100, [PERSON] 46/100, [PERSON] 8/100 (а.с.10). Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.10.2020, в якій нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю визначення часток в праві спільної часткової власності на майно, яке залишилося після виділення в окрему адресу частки житлового будинку (а.с.13). Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи факт визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, а також те, що позивачем доведено, що частки спадкодавців в праві спільної приватної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] після виділу частки будинку в окрему адресу та перерахунку часток змінились, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення часток у праві спільної часткової власності обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved