Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем у 2008 році. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя не склалося, є різними людьми, без спільних цілей та інтересів, подальше спільне життя та відновлення сім'ї неможливо, однією родиною не проживають з квітня 2013 року,сумісного господарства не ведуть, спільних дітей не мають. На зазначених підставах просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але з'явився його представник діючій на підставі належним чином оформленої довіреності [PERSON].(а.с.12) Представник позивача у судовому засіданні позов свого довірителя підтримала та просила суд його задовольнити, шлюб розірвати на підставах викладених довірителем у позовній заяві. Додатково пояснила, що сторони тривалий час не проживають разом, за цей час спроб примиренні не було. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти розірвання шлюбу, але зазначила, що не згодна з обставинами які зазначив позивач як причину розірвання шлюбу. Додатково пояснила, що причиною розірвання шлюбу стало те, що жити з позивачем було не можливо, відносини були брехливими, зазначила, що шлюбні відносини припинені з 13 квітня 2013 року. Після розірвання шлюбу бажала залишити собі шлюбне прізвище. Представник відповідача [PERSON], діючій на підставі належним чином оформленого договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні підтримав думку свого довірителя, збереження родини буде суперечить інтересам його довірителя. (а.с.15) Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача засновані на законі та повинні бути задоволені за наступних підстав: Згідно зі ст.112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в АР Крим, актовий запис № 831, однак з 13.04.2013 року однією сім'єю не проживають.(а.с.3) Від шлюбу дітей не мають. Враховуючи фактичні взаємини сторін, приймаючи до уваги те, що шлюб має формальний характер, суд вважає, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно наданого суду позивачем свідоцтва про реєстрацію шлюбу, відповідач [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», відповідач висловила бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Таким чином, очевидні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Позивачем сплачені витрати у вигляді судового збору в сумі 229,40 грн., що підтверджується квитанцією.(а.с.1) Отже, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved