Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 22.08.1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2019 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття стягувалися з відповідача на підставі рішення Шевченківського районного суду від 20.06.2019 року. 26.07.2019 року донці виповнилося 18 років. Відповідач сплачував аліменти до повноліття доньки. На теперішній час донька продовжує навчання, є студенткою І курсу денної форми навчання на контрактній основі, факультет менеджменту Запорізького національного університету. Донька проживає разом із позивачкою, та на теперішній час перебуває на повному утриманні матері, оскільки не працює та не отримує доходів. В зв*язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батьків, а доходів матері недостатньо для забезпечення всіх щомісячних обов*язкових потреб повнолітньої дитини,пов*язаних з її навчанням. Посилаючись на те,що відповідач має можливість приймати участь в утриманні повнолітньої доньки на час її навчання,та з підстав визначених ст.. 199, 200 СК України просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно,починаючи з дати подачі позову до суду на весь період навчання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач [PERSON] у передбачений законом строк надав до суду відзив, за змістом, якого позов визнає частково, з наступних підстав. На теперішній час він створив нову родину, в якій утримує восьмирічного сина його цивільної дружини, надає матеріальну допомогу тяжко хворому батьку, який потребує постійного лікування та придбання коштовних ліків, тому вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) з урахування матеріального положення позивачки, буде достатнім для забезпечення потреб доньки на навчання. Позивачкою [PERSON] в порядку ст. 179 ЦПК України надано відповідь на відзив, в якому вона не визнає доводи відповідача, посилаючись на те, що батько відповідача отримує пенсію у відповідності до «ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто його пенсія є значно вищої за середній розмір пенсійних виплат. Посилання відповідача на створення іншої родини та утримання сина своєї цивільної дружини, жодним чином не можуть впливати на розмір аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання. Крім того, нею була придбана квартира за кошти, які вона отримала в борг і тепер вимушена не тільки самостійно забезпечувати доньку, а віддавати борги. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [PERSON] навчається у Запорізькому національному університеті на денні формі навчання, є студенткою 1 курсу факультету менеджменту, про що надана копія довідки. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання ( ч. 3 ст. 199 СК України ). За роз`ясненнями, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, являються: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. [PERSON] на час розгляду справи судом виповнилось 18 років, вона як студентка не має змоги працевлаштуватись та частково себе забезпечувати. Всі витрати пов*язані з утриманням [PERSON] після досягнення останньою 18 років несе її мати, що відповідачем не оспорювалось, доказів про надання допомоги в іншій спосіб відповідачем не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] , не має самостійних доходів, знаходиться на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги від батька. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При розгляді справи судом було встановлено, що позивачем в обґрунтування своїх вимог не надано доказів щодо розміру щомісячних витрат та коштів, необхідних на утримання та навчання [PERSON] . Проте, суд враховує, що встановлений чинним законодавством прожитковий мінімум, необхідний для задоволення щомісячних витрат, підлягає захисту та має бути достатнім для забезпечення дитини яка продовжує навчання та не має самостійного заробітку. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів про наявність у нього інших утриманців, стягнень по виконавчим листам, обмеженість у можливості отримувати доходи за станом здоров*я. Доводи відповідача про наявність на його утриманні дитини іншої жінки, батька похилого віку, свого підтвердження не знайшли, оскільки не підтверджені достовірними доказами. Тому, при визначені розміру аліментів, суд у контексті визначення справедливого їх розміру враховує такий елемент, як інтереси дитини, яка з віком потребує значно більших витрат, урахування притаманного конкретній країні рівня життя, адже некритичне слідування заявленим вимогам у частині визначення розміру аліментів може призвести до істотного порушення балансу інтересів сторін. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З урахуванням цього суд дійшов до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) батька, щомісячно до закінчення донькою навчання, але не пізніше ніж до досягнення останньою 23 років, що є достатнім для забезпечення потреб дитини з урахуванням всіх інших встановлених по справі обставин, та обов*язку матері також приймати участь в забезпеченні повнолітньої доньки на період її навчання. Підстав для звільнення відповідача від участі у належному утриманні повнолітньої доньки на період її навчання судом не встановлено. На підставі ст. 141 ЦПК України,Закону України «Про судовий збір»,з відповідача у дохід держави суд стягує судовий збір у розмірі 768грн.40 коп. На підставі ст.182,199,200 СК України, На підставі ст. 12,13,76,81,141,258,259,265,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: partial