Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 16 травня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу з відповідачем мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час вона проживає з відповідачем, проте участі у вихованні дітей та їх матеріальному утриманні відповідач не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, мотивуючи тим, що не працевлаштований, крім того сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу. Діти знаходяться на її утриманні та її батьків, в зв»язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь на утриманні неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, які підлягають індексації до повноліття дітей. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа подала заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, оскільки позов пред»явлено з метою ущемити інтереси її дитини. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах. В них народилось двоє дітей, які знаходиться на утриманні позивачки та її батьків. Відповідач офіційно не працює, допомоги на утримання дітей не надає. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, проте стабільного доходу не має, сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, тому розмір стягуваних з нього аліментів судом визначається в сумі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що позов підлягає до задоволення повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved