Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [PERSON] є донькою [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року у м. Луганськ, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 13 листопада 2017 року №61. Заявник звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у м. Харкові із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті, оскільки лікарське свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я № 545 від 08.08.2006 року. Смерть [PERSON] відбулася на тимчасово окупованій територій України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Тому заявник просила встановити факт смерті [PERSON], померлого [INFO] року у м. Луганськ. Заявник та її представник в судове засідання не прибули, звернулись до суду із клопотанням в якому просили, розглядати справу за їх відсутністю. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у м. Харкові в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 61 від 13 листопада 2017 року, [PERSON], [INFO], помер [INFO] у в м. Луганськ. Правилами статті 2571 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року та Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» зазначене в заяві місце смерті [PERSON] - місто Луганськ є тимчасово окупованою територією України. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у м. Харкові із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті, оскільки лікарське свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я № 545 від 08.08.2006 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Луганськ, де діяльність органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. Оскільки смерть [PERSON] відбулася на тимчасово окупованій територій України, заявник не має змоги отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актив цивільного стану. Відповідно до положень ч. 1 п. 8 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність сумнівів щодо смерті [PERSON], [INFO], у м. Луганськ. З вищенаведених причин заявник - донька померлого, позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть батька, яке є легітимним на території України, тому вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved