Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначала, що з 04.03.2000 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя шлюб було розірвано і 04.10.2007 року нею отримано свідоцтво про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2009 року проживання малолітньої [PERSON] було визначено разом з батьком [PERSON] На теперішній час позивач має постійне місце роботи та проживання, має на праві приватної власності двокімнатну квартиру, де мешкає одна, веде порядний спосіб життя. За місцем її проживання є всі умови для проживання дитини, її нормального розвитку та навчання. З 01.09.2013 року [PERSON] виявила бажання проживати разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 500 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району. В судовому засіданні позивач підтримала та просила його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимоги про визначення місця проживання доньки разом із матір'ю за умови доведеності належних умов для проживання доньки. Проти позовних вимог про стягнення аліментів заперечувала у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач має перед відповідачем борг за аліментами за період проживання дитини разом з батьком, які призначені були на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2010 року, а також на те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки в сумі 500 грн., оскільки в даний час не працює. Представник Орган опіки та піклування районного адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району в судовому засіданні підтримав висновок про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] і пояснив, що при складанні висновку були обстежені житлово-побутові умови проживання позивача, вислухана думка дитини, яка виявила бажання проживати разом з матір'ю. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2009 року було визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з її батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З 01 вересня 2013 року [PERSON] переїхала жити до матері - позивача у справі [PERSON], що підтвердив у судовому засіданні представник відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 01.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Згідно висновку районної адміністрації по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], від 12.05.2014 року № 01-10/1216, орган опіки та піклування, обстеживши житлово-побутові умови [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], вивчивши характеризуючи дані на позивача за місцем проживання та за колишнім місцем роботи, заслухавши думку з приводу зазначеного питання батька дитини та самої дитини - [PERSON], визнав за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] В судовому засіданні представник органу опіки та піклування підтвердив, що про проведенні обстеження житлово-побутових умов [PERSON] було встановлено, що в квартирі, де проживає позивач, є належні умови для проживання та виховання дитини. Враховуючи викладені обставини, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, бажання дитини на даний час проживати разом з матір'ю, у зв'язку з чим вона з 01.09.2013 року переїхала до неї жити, а також відсутність даних, які би свідчили про те, що проживання дитини разом із матір'ю буде суперечити інтересам дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання доньки [PERSON] разом із матір'ю є законними та обґрунтованими. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У силу ст. ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що раніше судом було визначено місце проживання дитини разом з відповідачем, а місце проживання дитини разом із матір'ю рішенням суду визначено лише з 10.06.2014 року, то, на думку суду, саме з цієї дати позивач має право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Відповідач в свою чергу зобов'язаний надавати дитині допомогу, достатню для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Заявляючи позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., позивач не надала суду жодного доказу на підтвердження заявленого нею розміру аліментів. Відповідач та його представник заперечуючи проти позовних вимог про стягнення аліментів посилались на те, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів перед відповідачем, а тому вказані вимоги вважали безпідставними. Проте, чинним законодавством не передбачено звільнення батька дитини від обов'язку по сплаті аліментів у зв'язку з наявністю заборгованості матері. В разі порушення його прав зі сторони позивача він має право на їх захист у спосіб, встановлений законом, а не шляхом звільнення від обов'язку утримувати дитину, яка проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Враховуючи наведені обставини, з урахуванням принципу справедливості, розумності та добросовісності. суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня визначення місця проживання дитини разом з матір'ю, 10 червня 2014 року, і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що позивач за подання позову про стягнення аліментів, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: partial