Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполь від 11 червня 2013 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? заробітної плати. Крім того, за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 01.06.2014 року з нього, також стягується аліменти на користь [PERSON] на малолітню дитину [PERSON], [INFO] у розмірі 16% заробітної плати. Також, за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.08.2014 року з мене стягується аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною- [PERSON], [INFO] трьох років. На підставі викладеного просить зменшити розмір аліментів по рішенню Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 11.06.2013 року на користь [PERSON], зменшити розмір аліментів по рішенню Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.08.2014 року на користь [PERSON] на її утримання. 17.02.2015 позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, якій просить змінити розмір аліментів на утримання [PERSON] з 800 грн. на 1/10 від його доходу. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про уточнення позовних вимог, якій просить змінити розмір аліментів на утримання [PERSON] з 800 грн. на 1/10 від його доходу, решту позовних вимог підтримує у повному обсязі. Просить суд справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась за невідомими суду причинами, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась за невідомими суду причинами, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, якій визнала позов у частині зменшення розміру аліментів на її утримання з 800 грн. до 1/10 грн. його доходів. Отримує 860 грн. допомогу від держави. Відповідно зі ст. 224 ЦПК України, суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів у відсутностість відповідачів, які не з'явились та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану платника. За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполь від 30.05.2013 року (Справа №264/3747/13-ц), позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполь від 19.06.2014 року (Справа №264/4260/14-ц), позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини , [PERSON], [INFO], у розмірі 16% з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 14.05.2014 року. Згідно рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполь від14 серпня 2014 року (Справа 264/5546/14-ц) з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON], [INFO], аліменти на її утриання у розмірі 800 грн., щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років. Як роз'яснив Пленум Верховного Верховного суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 №Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, розмір аліментів на одну дитину не може бути мешним, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 660-XIV „Про виконавче провадження максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд з урахуванням зміни матеріального та сімейного стану позивача [PERSON], вважає за необхідне зменшити розмір виплачуваних аліментів на утримання [PERSON], [INFO], з 1/4 на 1/6 частину заробітку (доходу) його батька [PERSON]. Зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON],[INFO] з 800 грн. на 1/10 частину, щомісячно, заробітку (доходу) [PERSON], до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO]. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 10 ч. 3 і ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 58 ч.ч. 1, 3 ЦПК України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Outcome: approved