Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

У грудні 2018 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягнути на її користь з [PERSON] грошові кошти у розмірі еквівалента 1 963,18 євро у гривнях за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення, посилаючись на те, що 07.09.2015 р. [PERSON] взяв у неї в борг грошові кошти у розмірі 1 906,00 євро, які зобов`язався провернути до 31.12.2015 р., однак грошові кошти не повернув. Від [PERSON] заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило. Судом з`ясовано, що відповідно до розписки від 07.09.2015 р. [PERSON] взяв на відпочинок у [PERSON] 1 500,00 євро, які зобов`язався повернути до кінця 2015 р., + 406,00 євро (а. с. 10). Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином між [PERSON] та [PERSON] 07.09.2015 р. було укладено договір позики, на підставі якого перша передала у власність другого грошові кошти у розмірі 1 906,00 євро, при цьому другий зобов`язався повернути першій ці грошові кошти до кінці 2015 р., тобто до 31.12.2015 р. Як вбачається зі змісту позовної заяви, зобов`язань з повернення до 31.12.2015 р. [PERSON] грошових коштів у розмірі 1 906,00 євро [PERSON] не виконав. Доказів, які б це спростовували, [PERSON] не подав. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від 1 906,00 євро за період з 01.01.2016 р. по день звернення з позовом (18.12.2018 р.) становить 169,50 євро, проте у позовній заяві [PERSON] просить стягнути три проценти річних за період з 18.12.2017 р. по 18.12.2018 р., що становить 57,34 євро, хоча у позовній заяві зазначено, що це становить 57,18 євро. Суд,

Outcome: approved