Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

у грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою до [PERSON], посилаючись на те, що з 17 січня 2009 року по 17 жовтня 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Із липня 2011 року між сторонами припинені фактичні шлюбні стосунки і з цього часу позивач із донькою проживають окремо. Із серпня 2012 року відповідач [PERSON] припинив спілкуватися із донькою, перестав цікавитись її життям, здоров'ям та досягненнями. Крім того, рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 26 жовтня 2011 року постановлено стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття [PERSON]. Однак відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 8 листопада 2013 року складає 27 408 грн 19 коп. У зв'язку із тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням доньки не займається, матеріально її не утримує, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], а також стягнути з нього пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 3 жовтня 2011 року по 8 листопада 2013 року в сумі 88 211 грн 14 коп. Позивач у судовому засіданні поданий нею позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Додала, що не створює перешкод для спілкування відповідача із донькою [PERSON]. [PERSON] самоусунувся від виховання дитини та її утримання, аліменти сплатив лише один раз у серпні 2013 року, іншої допомоги дитині не надає. Відповідач [PERSON] позов у частині позбавлення батьківських прав не визнав, у вирішенні питання про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів покладався на розсуд суду. Не заперечував наявність заборгованості по аліментах та пояснив, що вона утворилась через те, що він з 2011 року офіційно не працевлаштований, кошти сплачував позивачці особисто десь 386 грн на місяць, на даний час має нестабільний заробіток приблизно 70 грн на день. Відповідач докладає зусиль для налагодження спілкування з дитиною, однак позивач не дає йому можливості зустрічатись із донькою. При цьому визнав, що не намагався відвідати [PERSON] у дитячому садку. Підтвердив своє прагнення брати участь у вихованні дитини, а тому просив не позбавляти його батьківських прав. Представник третьої особи в судовому засіданні вважала, що немає підстав позбавляти [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON]. Представник прокуратури, посилаючись на відсутність підстав для позбавлення батьківських прав, також висловила аналогічну думку. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, думку прокурора, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Із пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, від якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON] (а. с. 7, 9). Після розірвання шлюбу [PERSON] стала проживати разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16, 18). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що після розірвання шлюбу із [PERSON] відповідач не спілкується із донькою, її життям не цікавиться, участі у вихованні не приймає, [PERSON] не знає його як батька. Зі слів [PERSON] свідкам відомо про те, що батько [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов'язки, однак через зайнятість по роботі спілкується із дитиною рідко, а останнім часом позивач висуває умови для зустрічей відповідача із донькою. Із приводу заборгованості по аліментам їм нічого не відомо. Однак суд відхиляє показання даних свідків, оскільки вони є близькими родичами відповідача: [PERSON] повнорідним братом, а [PERSON] - матір'ю, а тому не виключається можливість надання ними необ'єктивних показань. Із висновку Виконавчого комітету Пролетарської районної в м. Донецьку ради, видно, що орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав. Як зазначено у цьому висновку, за місцем проживання відповідач характеризується позитивно, проживає разом із співмешканкою та її двома малолітніми дітьми. Зі слів [PERSON] емоційного зв'язку із донькою він не втратив (а. с. 34). Вимагаючи позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [PERSON] вказує на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Як випливає з положень ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав тільки із передбачених цією статтею підстав. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не строюють умов для отримання нею освіти. Між тим в ході судового розгляду не здобуто безспірних доказів, які свідчать про ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків щодо виховання доньки, не встановлено винної поведінки відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, з урахуванням поведінки [PERSON], який має намір брати участь у вихованні доньки, суд вважає за можливе відмовити у позові в частині позбавлення [PERSON] батьківських справ щодо [PERSON], попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, то їх слід задовольнити частково. Із розрахунку Відділу ДВС Пролетарського РУЮ в м. Донецьку видно, що заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 8 листопада 2013 року становить 27 408 грн 19 коп. (а. с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснив Верховний Суд України у постанові Пленуму № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд виходить із того, що неустойка нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її несплати, при цьому нарахування не обмежуються лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. Із матеріалів справи видно, що заборгованість утворилась із 3 жовтня 2011 року, аліменти за жовтень 2011 року [PERSON] мав сплатити в сумі 795 грн у жовтні 2011 року, а з 1 листопада 2011 року на них нараховується (неустойка) пеня. Аліменти за жовтень 2011 року [PERSON] не сплатив, а позивач просить стягнути пеню по 8 листопада 2013 року. Отже, неустойка (пеня) вираховується з 1 листопада 2011 року до 8 листопада 2013 року, тобто за 739 днів таким чином: за жовтень 2011 року - 795 грн х 1% х 739 днів = 5 875 грн 05 коп.; за листопада 2011 року - 709 грн х 1% х 739 днів = 5 636 грн 55 коп.; за грудень 2011 року - 795 грн х 1% х 678 днів = 5 390 грн 10 коп.; за січень 2012 року - 820 грн 75 коп. х 1% х 647 днів = 5 305 грн 40 коп.; за лютий 2012 року - 820 грн 75 коп. х 1% х 618 днів = 5 305 грн 40 коп.; за березень 2012 року - 820 грн 75 коп. х 1% х 587 днів = 4 813 грн 40 коп.; за квітень 2012 року - 882 грн 75 коп. х 1% х 557 днів = 4 918 грн 31 коп.; за травень 2012 року - 882 грн 75 коп. х 1% х 526 днів = 4 644 грн 58 коп.; за червень 2012 року - 882 грн 75 коп. х 1% х 496 днів = 4 379 грн 68 коп.; за липень 2012 року - 915 грн 75 коп. х 1% х 465 днів = 4 259 грн 40 коп.; за серпень 2012 року - 915 грн 75 коп. х 1% х 434 днів = 3 975 грн 44 коп.; за вересень 2012 року - 915 грн 75 коп. х 1% х 404 дня = 3 700 грн 64 коп.; за жовтень 2012 року - 932 грн 25 коп. х 1% х 373 дня = 3 476 грн 36 коп.; за листопад 2012 року - 932 грн 25 коп. х 1% х 343 днів = 3 196 грн 76 коп.; за грудень 2012 року - 932 грн 25 коп. х 1% х 312 днів = 2 907 грн 84 коп.; за січень 2013 року - 949 грн 75 коп. х 1% х 281 днів = 2 669 грн 50 коп.; за лютий 2013 року - 949 грн 75 коп. х 1% х 253 днів = 2 403 грн 50 коп.; за березень 2013 року - 949 грн 75 коп. х 1% х 222 днів = 2 109 грн; за квітень 2013 року - 985 грн 75 коп. х 1% х 192 днів = 1 893 грн 12 коп.; за травень 2013 року - 985 грн 75 коп. х 1% х 161 днів = 1 587 грн 46 коп.; за червень 2013 року - 985 грн 75 коп. х 1% х 131 днів = 1 291 грн 66 коп.; за липень 2013 року - 985 грн 75 коп. х 1% х 100 днів = 2 669 грн 50 коп.; за серпень 2013 року - 609 грн 10 коп. х 1% х 69 днів = 2 669 грн 50 коп.; за вересень 2013 року - 985 грн 75 коп. х 1% х 39 днів = 384 грн 54 коп.; за жовтень 2013 року - 985 грн 75 коп. х 1% х 8 днів = 78 грн 88 коп. Усього сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2011 року по 8 листопада 2013 року складає 81 370 грн 98 коп. Водночас, враховуючи матеріальне становище відповідача [PERSON], який має нестабільний заробіток, на даний час проживає у цивільному шлюбі, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) та стягнути її в сумі 10 000 грн. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплатила судовий збір за вимогу про стягнення неустойки (пені) судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 229 грн 40 коп. у доход держави. Зважаючи на викладене, на підставі статей 155, 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial