Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

у грудні 2016 року позивач звернулася з вказаним вище позовом до суду та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: -зобов'язати [PERSON] та [PERSON] демонтувати бетонну огорожу (паркан), встановлену ними на місці проїзду загального користування за адресою: [ADDRESS] -зобов'язати [PERSON] та [PERSON] відновити безперешкодний проїзд загального користування до належної їй частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS], шириною не менше 3,0 метра і довжиною не менше 14 метрів, рахуючи від вїздних металевих воріт з провулку Карпенка - Карого у м.Полтава. Позов позивачем мотивований тим, що їй належить 2/5 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] яке судовим рішенням виділено в окрему одиницю. Дане домоволодіння знаходиться на неприватизованій земельній ділянці. За весь час її проживання існував проїзд, який знаходився у спільному користуванні усіх співвласників даного домоволодіння. Однак, відповідачі без її дозволу на території даного проїзду посадили плодові дерева, квіти, а в подальшому встановили бетонну огорожу висотою 1,8 м., довжиною близько 22 м. Дана огорожа перешкоджає їй та членам її сім'ї вільно проходити до свого домоволодіння, унеможливлює проїзду транспорту в разі необхідності. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Згідно даних Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Шевченківським районним у м.Полтава відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Полтавській області [PERSON] помер [INFO] року у м.Полтава, у зв'язку з чим 07.11.2017 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] закрито на підставі п. 6 ч. 1 ст.205 ЦПК України. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечили проти задоволення позову та пояснили суду, що у грудні 2015 року замість старого, непридатного для використання огорожі, у зв'язку зі сплином часу було облаштовано нову огорожу, яка зведена без порушення вимог чинного законодавства та прав інших співвласників домоволодіння. Так, поняття «огорожа» не охоплюються поняттям «нерухоме майно», а отже не потребує отримання спеціальних дозволів на її встановлення. Дана огорожа відмежовує територію, якою завжди користувалася відповідач та члени її сімї, на ній не розміщені будь - які об'єкти, які б перебували у власності позивача, остання не заявляла будь - яких претензій з приводу розміщення попередньої огорожі. Окрім цього, у зв'язку із похилим віком та за станом здоров'я у 2015 році вона забрала проживати до себе свою маму [PERSON], яка мала ряд хронічних захворювань, а тому з цих причин погано орієнтувалася у просторі, забувала дорогу додому, могла вийти за межі двору і не повернутися назад, у зв'язку з чим огорожа використовувалася для запобігання таких негативних наслідків. Такі ж проблеми стосувалися і здоров'я її батька, який за життя тяжко хворів, а тому потребував затишного подвір'я та меншої уваги сторонніх осіб. Треті особи: виконавчий комітет Полтавської міської ради, Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Полтавській області у судове не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Треті особи: [PERSON], [PERSON] позов підтримали, вважаючи його таким, що підлягає до задоволення. Третя особа: Шевченківська районна у м.Полтава рада у судове засідання не з'явилися, будучи належним повідомленими про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: згідно рішення виконкому Полтавської міськради депутатів трудящих від 21.02.1955 року № 75 «Про затвердження матеріалів обміру кварталів» за житловим будинком зареєстровано земельну ділянку під забудову площею 1042 кв.м. Рішенням Октябрської районної у м.Полтава раді тридцять четвертої сесії VI скликання від 27.06.2013 року усім співвласникам домоволодіння надано дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок по [ADDRESS], площами 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 77 кв.м. для ведення садівництва. (а.с.114). 16.11.2015 року рішенням Апеляційного суду Полтавської області апеляційна скарга [PERSON] на рішення Октябрського районного суду м.Полтава від 26.02.2015 року - задоволена частково. Рішення Октябрського районного суду м.Полтава від 26.02.2015 року скасовано у частині задоволення позовних вимог [PERSON] та зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] та зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено. В іншій частині рішення Октябрського районного суду м.Полтаа від 20.02.205 року залишено без змін. Із мотивувальної частини даного рішення слідує, що згідно висновку № 81/85 судової комісійної земельно - технічної експертизи від 13.10.2015 року, проведеної під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, визначити варіанти порядку користування земельною ділянкою площею 1077 м. кв. по [ADDRESS] у м.Полтава відповідно до часток співвласників домоволодіння, з врахуванням можливостей улаштування сторонам окремих в'їздів на їх земельні ділянки, обслуговування господарських споруд та комунікацій - не представляється можливим. З іншого боку за умовами пожежної безпеки та обслуговування інженерних комунікацій (газопроводу, водопостачання та водовідведення) улаштування проїзду до частин домоволодіння співвласників є технічною необхідністю. Тому єдиним технічним можливим варіантом є улаштування проїзду в загальному користуванні. Варіанта встановлення порядку користування земельною ділянкою, який би передбачав створення такого проїзду сторони не надали, тому рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2015 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ в окрему одиницю майна, що є у спільній частковій власності в окремий об'єкт нерухомого майна та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволений повністю. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ в окрему одиницю майна, що у спільній частковій власності в окремий об'єкт нерухомого майна та визначення порядку користування земельною задоволений повністю. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ в окрему одиницю майна, що у спільній частковій власності в окремий об'єкт нерухомого майна та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволений повністю. Виділено [PERSON] у власність 1/5 частину із майна, що перебуває у спільній частковій власності в окремий об'єкт нерухомого майна, а саме : житловий будинок літ. Б-1 з наступним складом майна приміщень: 1-1 сіни площею 2,6 кв.м, 1-2 кладова площею 3,3 кв.м, 1-3 кухня площею 13,2 кв.м, 1-4 кімната площею 14,0 кв.м.; господарські будівлі і споруди : И-сарай, Г-вбиральня, и1-навіс, №5-огорожа, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Виділено [PERSON] у власність 4/25 частини з майна, що перебуває у спільній частковій власності в окремий об'єкт нерухомого майна, а саме : квартира № 2 житлового будинку літ. А-1 у складі приміщень : 2-1 кімната площею 8,5 кв.м , 2-2 кімната площею 13,9 кв.м , V-тамбур площею 2, 5 кв.м , V1 кухня площею 11,2 кв.м , V111-тамбур площею 2, 4 кв.м , усього по квартирі № 2 - 38,5 кв.м., господарські будівлі і споруди : літ Д -вбиральня , літ д-навіс, огорожа № 3, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Виділено [PERSON] у власність 6\\25 частин із майна, що перебуває у спільній частковій власності в окремий об'єкт нерухомого майна, а саме : квартира № 3 житлового будинку літ А-1 у складі приміщень : 3-2 кухня пл. 11,3 кв.м , 3-3 кімната пл. 21, 6 кв.м , 1-сіни пл. 9,0 кв.м ,1Х кладова пл. 2, 9 кв.м, Х- коридор пл. 2, 8 кв.м, усього по квартирі № 3 -47,6 кв.м, господарські будівлі та споруди літ. Ж -навіс, Л-вбиральня, № 1 огорожа, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-13). 20.05.2016 року між [PERSON] (Дарувальник) та [PERSON] (Обдаровувана) укладено договір дарування, згідно якого дарувальник безоплатно передав у власність, а обдаровувана прийняла у власність як дарунок 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.88). Згідно даних із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві власності належить 4/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.45-46). Згідно положень ч. 2 ст. 152 ЗК України власник або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що кожному із власників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить певна частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] які згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтава від 26.02.2015 року виділені в окремий об'єкт нерухомого майна кожному співвласнику. За даним житловим будинком зареєстровано земельну ділянку під забудову площею 1042 кв.м. згідно рішення виконкому Полтавської міськради депутатів трудящих від 21.02.1955 року № 75 «Про затвердження матеріалів обміру кварталів». Дана земельна ділянка перебуває у спільному користуванні співвласників домоволодіння, порядок користування нею не визначено. На розгляд суду сторонами не надано будь - яких відомостей щодо фактичного порядку користування даною земельною ділянкою між співвласниками. Як вбачається із фототаблиці на а.с. 16 та не заперечується сторонами відповідачем [PERSON] встановлено паркан, яким відмежовано частину земельної ділянки за адресою вказаною вище, яка перебуває у спільному користуванні власників. На фототаблиці до висновку судової комісійної судово - технічної експертизи № 81/85 від 28.10.2015 року зображено загальний вигляд частини земельної ділянки (ворота) по [ADDRESS] у м.Полтава та загальний вигляд частини цієї ж земельної ділянки (фактичний прохід [PERSON] та [PERSON]) до встановлення огорожі у вигляді паркану. (а.с.119). За результатами розгляду справи суд приходить до висновку, що унаслідок встановлення відповідачем огорожі у вигляді паркану на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] було порушено право позивача [PERSON] щодо вільного користування земельною ділянкою, яка перебуває у спільному користуванні усіх співвласників та порядок користування нею не визначено. Окрім цього на даній земельній ділянці мається фактичний прохід [PERSON] та [PERSON] (а.с.119). При цьому суд вважає, що облаштування даного паркану створює позивачу незручності у проході до свого домоволодіння та в разі необхідності заїзду транспортних засобів ( фототаблиця на а.с.122- 126), позивач згоди на встановлення паркану у відповідності до її розмірів, не надавала та з нею, а також з іншими співкористувачами земельної ділянки, відповідач [PERSON], а також за життя [PERSON], це питання не узгоджували. Окрім цього, у рішенні від 16.11.2015 року Апеляційний суд Полтавської області звертав увагу на той факт, що за умовами пожежної безпеки та обслуговування інженерних комунікацій (газопроводу, водопостачання та водовідведення) улаштування проїзду до частин домоволодіння співвласників є технічною необхідністю. Тому єдиним технічним можливим варіантом є улаштування проїзду в загальному користуванні. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у позивача виникли перешкоди у користуванні земельною ділянкою, а також у безперешкодному проході (проїзді) до належного їй домоволодіння, а тому позов у частині зобов'язання [PERSON] демонтувати огорожу у вигляді паркану, встановлену на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, заявляючи вимогу про зобов'язання [PERSON] відновити безперешкодний проїзд загального користування до належної їй частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS] виходила з розрахунку, а саме зазначила ширину не менше 3,0 метра і довжину не менше 14 метрів, рахуючи від вїздних металевих воріт з провулку Карпенка - Карого у м.Полтава. Однак, суд вважає, що достовірність таких розрахунків не підтверджена належними доказами у справі, а улаштування проїзду, який перебуває у загальному користуванні усіх власників повинно відбуватися за їх спільний рахунок, а тому в цій частині позов до задоволення не підлягає. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено частково, то із відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial