Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У вересні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О. В. про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді рухомого та нерухомого майна, зокрема: 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,094 га, кадастровий номер 6125580400:02:001:1274, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за вищевказаною адресою. Згідно заповіту від 5 листопада 2009 року [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, а також державний акт на право власності на земельну ділянку і грошові заощадження, заповіла [PERSON] . З листа приватного нотаріуса Доліби О. В. від 09.08.2021 року за № 387/02-14 вбачається, що 11 березня 2021 року за заявою позивачки про прийняття спадщини заведено спадкову справу до майна спадкодавця, до якої долучено заяву дочки [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. 9 серпня 2021 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/7 частки земельної ділянки було відмовлено та повідомлено, що земельна ділянка належить сторонам на праві спільної сумісної власності, в результаті чого не визначено розмір частки спадкодавця у праві власності земельної ділянки. Договір між співвласниками про визначення ідеальних часток у праві власності на дану земельну ділянку не укладався, а також рішення суду з цього питання не виносилось. З врахуванням наведеного, нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для визначення частки у спільному майні спадкодавця та визнання права власності на спадкове майно. Тому [PERSON] просить змінити правовідношення шляхом зміни спільної сумісної власності на спільну часткову власність з визначенням часток співвласників у спільній частковій власності на земельну ділянку площею 0,094 га по 1/7 частці земельної ділянки за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за [PERSON] - 2/7 частки; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 1/7 частки зазначеної земельної ділянки після смерті [PERSON] . Від представника позивачки [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Доліба О. В. в підготовче судове засідання не з`явився, від третьої особи надійшло клопотання про слухання справи без участі представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 0,094 га, кадастровий номер 6125580400:02:001:1274, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Також сторони [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками по 1/7 частки, а [PERSON] - 2/7 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/7 частки земельної ділянки площею 0,094 га, кадастровий номер 6125580400:02:001:1274, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] після смерті баби відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна за заповітом і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне змінити право спільної сумісної власності на земельну ділянку на спільну часткову власність, визначити сторонам частки у спільній частковій власності на земельну ділянку, яка знаходиться по [ADDRESS] , по 1/7 частці кожному, відповідачці [PERSON] - 2/7 частки, та визнати право власності за позивачкою на 1/7 частки зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті баби, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачі позовні вимоги визнають, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 908 гривень згідно квитанції про сплату АТ «Ощадбанк» № 42866 від 7 вересня 2021 року, що становить 454 гривні.

Outcome: approved