Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 38-а з господарчими спорудами по вулиці Затишній у с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 05 серпня 2016 року. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 05 серпня 2016 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок № 38-а з господарчими спорудами по вулиці Затишній у с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області. Він є єдиним спадкоємцем після померлого. Він звернувся до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька. 19.04.2017 року державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За життя його батько в 1973 році збудував житловий будинок № 38-а з господарчими спорудами по вулиці Затишній у с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, право власності не оформив. У звязку з тим, що він не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлого батька, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним\~\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 05 серпня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачає ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер 05 серпня 2016 року. Проте, коли позивач, звернувся до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька, 19 квітня 2017 року державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на тій підставі, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Відповідно до довідки КП Павлоградське МБТІ право власності на будинок № 38-а по вулиці Затишній в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області та господарські будівлі, а саме: сіни -9,7 кв.м, навіс - 6,9 кв.м, котельня 40 кв.м, прибудова до літньої кухні 4,2 кв.м, гараж 32,3 кв.м, сарай 21,9 кв.м, огорожа, сарай 18,6 кв.м, тр. колодязь, сарай 17,8 кв.м, душ 1,1 кв.м, убиральня 2,6 кв.м, сарай 2,1 кв.м, колодязь 0,0 кв.м, погріб 17,8 кв.м, що розташовані по вулиці Затишній у с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області не зареєстровано. Однак, відповідно до технічної документації, виданої на ім'я [PERSON] встановлено, що він за життя, у 1973 році, збудував домоволодіння № 38-а по вулиці Затишній в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, а саме: будинок позначений літерою «А» площею 70,7 кв.м; сіни позначені літерою «а» площею 9,7 кв.м; навіс позначений літерою «а1» площею 6,9 кв.м; котельню позначену літерою «Б» площею 40 кв.м; прибудову до літньої кухні позначену літерою «б» площею 4,2 кв.м; гараж позначений літерою «в» площею 32,3 кв.м; сарай позначений літерою «Г» площею 21,9 кв.м; огорожу позначену літерою «1-3» площею 0,0 кв.м; сарай позначений літерою «Д» площею 18,6 кв.м; тр. колодязь позначений цифрою «4» площею 0,0 кв.м; сарай позначений літерою «Е» площею 17,8 кв.м; душ позначений літерою «Ж» площею 1,1 кв.м; убиральню позначену літерою «З» площею 2,6 кв.м; сарай позначений літерою «И» площею 2,1 кв.м; колодязь позначений літерою «к» площею 0,0 кв.м, погріб позначений літерою «пд.Е» площею 17,8 кв.м, однак належним чином зареєструвати своє право власності на нього не встиг. Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, а документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved