Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (далі - ПАТ «ЕК Одесаобленерго») звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є споживачем послуг ПАТ «ЕК Одесаобленерго» за адресою: [ADDRESS], відповідно до укладеного договору №823293 від 07 квітня 2014 року. Оскільки відповідач своєчасно не здійснює оплату за спожиту електричну енергію, позивач просив стягнути з останнього суму заборгованості за період з 01 лютого 2016 року по лютий 2017 року у розмірі 2422,33 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача, діюча за довіреністю від 16 січня 2018 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідача в судове засідання (а.с. 35). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 34). Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення\~ заборгованості за спожиту електроенергіюпідлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг ПАТ «ЕК Одесаобленерго» за адресою: [ADDRESS], відповідно до укладеного договору №823293 від 07 квітня 2014 року, за умовами якого позивач зобовязався забезпечувати надійне постачання електричної енергії, а відповідач зобовязався оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору (а.с. 10-10-звор.). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомо майна від 08 листопада 2017 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Судом встановлено, що особовий рахунок №823293 на квартиру [ADDRESS] відкритий на імя [PERSON] (а.с. 7). Через невиконання зобовязань за договором №823293 від 07 квітня 2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за період з 01 лютого 2016 року по лютий 2017 року у розмірі 2422,33 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електричну енергію по особовому рахунку №823293 (а.с. 8). \~Згідно\~ст.714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання. Режим використання електричної енергії передбачений\~Правилами користування електричною енергією\~для населення. Положеннями ст.ст. 20,21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обов'язком виконавця-надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання послуг згідно з типовим договором. Згідно положень ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. \~\~Стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до комунальних послуг відносить централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення тощо. \~Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п.п.20-22 вказаних вище Правил, між енергопостачальником та споживачем розрахунки проводяться за таких умов: розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць; плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця; знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця, а енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача за власним рішенням; оплата спожитої електричної енергії здійснюється за платіжними документами , які виписуються енергопостачальником. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобовязання щодо внесення оплати за поставлену і спожиту нею електричну енергію не виконав, внаслідок чого відповідач має заборгованість в сумі 2422,33 грн. і ця сума не сплачена. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом, для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1600,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.1).

Outcome: approved