Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

у грудні 2012 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 21.12.2007 року між ПАТ «Банк Київська Русь» та [PERSON] укладено кредитний договір № 45818-45.1/7-2, відповідно до якого Банк зобов*язався надати позичальнику споживчий мультивалютний кредит в сумі 2100 000 грн. чи еквівалентній сумі в доларах США, що становить 415842 дол. США строком до 20.12.2009 року. Відсоткова ставка по кредиту встановлюється в розмірі 14 % річних при наданні кредитних коштів в доларах США та відсоткова ставка по кредиту встановлюється в розмірі 17 % річних при наданні кредитних коштів в національній валюті. Відповідно до Договору про додаткові умови до Кредитного договору від 18.12.2009 р. сторони домовилися продовжити строк дії Кредитного договору до 25.01.2010 року. Відповідно до Договору про Додаткові умови до Кредитного договору від 25.01.2010 року сторони домовилися продовжити строк дії кредитного договору до 30.04.2010 року. В забезпечення виконання позичальником зобов*язання за Кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено Договір іпотеки від 29.03.2010 року , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 5020, за яким за забезпечення виконання позичальником основного зобов*язання за даним Кредитним договором Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме : - будинок , що розташований за адресою : [ADDRESS], загальною площею 590,9 кв.м. та складається : жилий будинок (літ.А), житловою площею 152, 7 кв.м., ; ворота (літ. № 1), огорожа (літ № 2). - земельна ділянка , загальною площею 0,2520 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, якій присвоєно кадастровий номер 3223155400:05:010:0114. У відповідності до положень розділу І договір іпотеки від 29.03.2010 року, вказаною іпотекою забезпечено виконання зобов*язань : позичальника [PERSON] за Кредитним договором від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2 (із змінами та доповненнями) та позичальника АТЗТ «Украгропромкомплекс» за Кредитним догором від 26.04.2006 року № 6912-47.02-02 (із змінами та доповненнями). 19.06.2013 року сторонами, а саме Головою правління ПАТ «Банк «Київська Русь» Братком В.І., Директором АТЗТ «Украгропромкомплекс» [PERSON] та фізичною особою [PERSON] підписано Протокол про врегулювання заборгованості за кредитами, положеннями якого : - підтверджено факт існування заборгованості [PERSON] перед Банком у загальному розмірі 3599691 грн. - визначено порядок розподілу коштів, одержаних внаслідок продажу Банку предмету іпотеки, в тому числі в частині погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2 у сумі, не меншій ніж 2 399 691 грн., щоб загальна сума заборгованості позичальника складала не більше 1200 000 грн. , - встановлено, що загальна сума заборгованості 1200 000 грн. [PERSON] за Кредитним договором від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2 має бути виплачена ним на протязі 2 років. ; -узгоджено, що одночасно з відчуженням будинку та земельної ділянки, які є предметом Договору іпотеки, сторонами одночасно буде підписано мирову угоду, або Додаткові угоди до Кредитних договорів, або договори про розстрочку. 19.07.2013 року сторонами укладено угоду про погашення заборгованості по Кредитному договору від 21.12.2007 № 45818 - 45.1/7-2, яка є невід*ємною частиною Кредитного договору (фактично Договором про внесення змін до нього) , положеннями якої зафіксовано залишок боргу Боржника [PERSON] у загальній сумі 1200 000 грн., який погашається ним на протязі 2-х років з дати підписання цієї угоди. Сторони, уклавши , відповідну угоду від 19.07.2013 року , внесли зміни в положення Кредитного договору лише в частині порядку нарахування відсотків, пені та штрафів за прострочення платежів за кредитом, порядку сплати існуючої заборгованості за кредитом Інші положення кредитного договору від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2 залишено без змін. Зокрема, сторонами за домовленістю визначено, що борг [PERSON] погашається ним на протязі 2-х років. Вказують, що фактично розстрочкою є сплата суми заборгованості частками, з певним інтервалом у часі. Укладаючи угоду від 19.07.2013 року про погашення заборгованості по Кредитному договору від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2 з огляду на : · положення Протоколу про врегулювання заборгованості за кредитами від 19.06.2013 року ( в частині обов*язку сторін укласти на майбутнє Договір про розстрочку) ; · симантичне значення слова протягом, як такого, що передбачає собою здійснення триваючих (періодичних) дій; · положення Кредитного договору від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2, невід*ємною частиною якого (фактично договором про внесення змін) є зазначена угода, в частині обов*язку позичальника здійснення саме щомісячних платежів по кредиту; · складний майновий стан позичальника, наслідком чого є неможливість погашення вказаної суми заборгованості єдиним платежем; зазначають, що сторонами передбачено саме розстрочку платежів рівними частинами ( оскільки інше - тобто інший розмір платежів, не визначено у вказаній угоді). Враховуючи вищенаведене, вважають, що місячний розмір платежів за Кредитним договором від 21.12.2007 року № 45818 - 45.1/7-2 з урахуванням змін, внесених від 19.07.2013 року Угодою про погашення заборгованості по кредитному договору становить 50 000 грн. (1200 000 грн. заборгованості за кредитом / на 24 місяці встановленої положеннями Кредитного договору розстрочки = 50 000 грн.) Зазначають, що [PERSON] не виконуються положення Кредитного договору від 21.12.2007 року № 45818 - 45.1/7-2 (із змінами та доповненнями) в частині сплати заборгованості за кредитом, починаючи з 19.07.2013 року й станом на дату подання відповідної заяви до суду не вчинено жодного платежу. Листи Банку про сплату коштів залишені без реагування. Відповідач змінив місце проживання і не повідомив адресу банку. Зазначають, що сторони не можуть погодити питання, яке виникає в розумінні (тлумаченні ними) пункту 4 Угоди від 19.07.2013 року про погашення заборгованості по кредитному договору від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2, яка ж невід*ємною частиною Кредитного договору саме в частині сплати наявної заборгованості за кредитом. В зв*язку з чим просять суд витлумачити положення п.4 Угоди від 19.07.2013 року про погашення заборгованості по кредитному договору від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2, які слід розуміти наступним чином : «заборгованість боржника, вказана у п.3 цієї угоди погашається Боржником на протязі 2-х років з дати підписання цієї угоди шляхом здійснення періодичних платежів рівними частинами в розмірі 50 000 грн. щомісячно». Стягнути з [PERSON] на користь позивача грошові кошти в сумі 1205004, 17 грн., а саме : за кредитом - 1200 000,00 грн., інфляційне збільшення суми кредиту , нараховане за період з 01.09.2013 року по 23.02.2014 року - 2200,00 грн., 3 % річних за прострочення виконання зобов*язання, нараховані за період з 20.08.2013 року по 23.02.2014 року - 2 804 грн. 17 коп. , судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з обставин викладених в позові, просив суд позов задовольнити. Відповідач та його представники проти позову заперечували з посиланням на те, що дійсно між сторонами укладено кредитний договір від 21.12.2007 року № 45818-45.1/7-2. 29.10.2010 року між позивачем на [PERSON] укладено договір іпотеки , відповідно до якого [PERSON] виступила майновим поручителем за зобв*язаннями [PERSON], які виникли на підставі кредитного договору від 21.12.2007 року № 15818-45.1/7-2 , укладеного між [PERSON] та Банком, та за зобов*язаннями АТЗТ «Украгромкомплекс», які виникли на підставі кредитного договору № 6912-47.2-02 від 26.04.2006 року , укладеного між АТЗТ «Украгромкомплекс» та позивачем. На забезпечення виконання зобов*язань відповідача перед позивачем та зобов*язань АТЗТ «Украгромкомплекс» перед Банком було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме : будинок , що розташований за адресою : [ADDRESS] та земельну ділянку , загальною площею 0,2520 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] На даний час зобов*язання перед позивачем є непогашеним. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.09.2012 року по справі за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до [PERSON], треті особи АТЗТ «Украгромкомплекс», [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки позов задоволено та звернуто стягнення на вищевказане майно за кредитним договором № 6912-47.2-02 від 26.04.2006 року , укладеного між АТЗТ «Украгромкомплекс» та позивачем. Проте, умовами договору , а саме п.4.3.3. встановлено порядок та черговість задоволення вимог позивача в разі звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: задовольнити свої вимоги , включаючи в першу чергу зобов*язання за кредитним договором укладеним з [PERSON] та в другу чергу зобов*язання за кредитним договором укладеним з АТЗТ «Украгромкомплекс» . В липні 2013 року між сторонами було досягнуто згоди про погашення частини боргу відповідача за рахунок коштів отриманих від продажу предмета іпотеки за договором іпотеки від 29.03.2010 року. В подальшому вказані домовленості було викладено в письмовому вигляді , шляхом укладення 19 липня 2013 року між позивачем та відповідачем Угоди про погашення заборгованості. Відповідно до п.1 вказаної угоди було визначено загальну суму заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 4518-45.1/7-2 від 21.12.2007 року, яка становить 3654038 грн. 12 коп. Згідно з п.2 Угоди частина заборгованості в сумі 2364038,12 грн. погашається за рахунок коштів отриманих від добровільного продажу предмета іпотеки, а саме : будинку №19 загальною площею 590,9 кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,2520 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яким відповідно до договору іпотеки від 29.03.2010 року, укладеного між відповідачем та [PERSON] забезпечено виконання зобов*язань позивача за кредитним договором. Відповідно до п.3 Угоди після погашення частини заборгованості згідно п.2 Угоди, залишок боргу Боржника складатиме 1200 000 грн. В п.4 Угоди відповідач та позивач визначили, що строк погашення заборгованості вказаної в п.3 Угоди погашається відповідачем на протязі 2-х років з дати підписання угоди, тобто до 19 липня 2015 року. На виконання цієї угоди 19 липня 2013 року [PERSON] було здійснено добровільний продаж предмету іпотеки ПАТ «Банк»Київська Русь» шляхом укладання договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки , вказані договори були посвідчені нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Продаж будинку та земельної ділянки було вчинено на загальну суму 5095 345 грн. В липні 2013 року відповідачем на виконання умов Угоди було винесено в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 45818-45.1/7-2 від 21.12.2007 року грошові кошти в сумі 2364038 грн. Таким чином залишок заборгованості за кредитним договором № 45818-45.1/7-2 від 21.12.2007 року становить 1200 000 грн., при цьому цей залишок є фіксованим на нього не нараховуються відсотки, пені, штрафи передбачені кредитним договором. Строк погашення залишку , яка зазначалася вище, протягом 2-х років з моменту укладення угоди, тобто до 19 липня 2015 року. Зазначали, що на даний час відсутня заборгованість відповідача перед позивачем як така, оскільки частково заборгованість погашена, і погашається наразі, а граничний термін сплати залишку заборгованості визначений п.4 угоди ще не настав, вважають, що позов є передчасним. Також вказували , що дійсно 19 червня 2013 року між позивачем та відповідачем було підписано Протокол про врегулювання заборгованості за кредитами, яким відповідно крім зазначених інших положень визначено факт існування заборгованості [PERSON] перед Банком у загальному розмірі 3599691 грн., визначено порядок розподілу коштів , одержаних внаслідок продажу предмету іпотеки, в тому числі в частині погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором в сумі не менше 2399691 грн., встановлено, що загальна сума заборгованості в сумі 1200 000 грн. [PERSON] має бути виплачена ним на протязі 2-х років. Також зазначали, що між позивачем та відповідачем не існувало та не існує на даний час жодного спору щодо тлумачення п.4 Угоди про погашення заборгованості від 19.07.2013 року. Тлумачення позивачем п.4 Угоди про погашення заборгованості від 19.07.2013 року, як нібито домовленість сторін про сплату боргу рівними частинами, а саме по 50 000 грн., є досить вільним та взагалі не підтверджується жодним обґрунтуванням та не є тлумаченням слова «на протязі». Угода про погашення заборгованості від 19.07.2013 року не містить положень які б встановлювали періодичність сплати заборгованості, обов*язковості сплати заборгованості частинами, графіку платежів, тощо, при цьому Угодою передбачено погашення погодженої заборгованості в розмірі 1200 000 грн. на протязі 2-х років, тобто до 19 липня 2015 року. Зазначає, що на сьогоднішній день строк погашення заборгованості не є простроченим , а тому відсутні підстави вважати, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору, просили в задоволенні позову відмовити. Крім того, відповідач зазначив, що про зміну ним місця проживання він повідомив банку. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 21.12.2007 року сторони уклали кредитний договір № 45818-45.1/7-2 (а.с.14-16). 19.06.2013 року між позивачем та відповідачем було підписано Протокол про врегулювання заборгованості за кредитами, яким відповідно крім зазначених інших положень визначено факт існування заборгованості [PERSON] перед банком у загальному розмірі 3599691 грн., визначено порядок розподілу коштів , одержаних внаслідок продажу предмету іпотеки, в тому числі в частині погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором в сумі не менше 2399691 грн., встановлено, що загальна сума заборгованості в сумі 1200 000 грн. [PERSON] має бути виплачена ним на протязі 2-х років. 19.07.2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] укладено угоду про погашення заборгованості по кредитному договору, яка станом на 19.07.2013 року складає : 2847 468 грн. - основна заборгованість по кредиту; 716570,12 грн. - заборгованість по нарахованих відсотках. Всього заборгованість Боржника по Кредитному договору становить 3654 038, 12 грн. (а.с.138). Частина заборгованості по кредитному договору в сумі 2364038 грн. 12 коп. погашається за рахунок коштів отриманих від добровільного продажу предмету іпотеки, а саме : будинку [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,2520 га, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], яким відповідно до договору іпотеки від 29.03.2010 р. укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] забезпечено виконання зобов*язань [PERSON] за Кредитним договором. Відповідно до п.3 вищевказаної угоди після погашення частини заборгованості відповідно до п.2 цієї угоди, залишок боргу боржника складатиме 1200 000 грн. Ця заборгованість встановлюється у національній валюті, є фіксованою та незмінною, та може бути змінена лише за згодою сторін шляхом укладання відповідної додаткової угоди. На зазначену заборгованість не нараховуються відсотки, пені, штрафи передбачені Кредитним договором. Пунктом 4 сторони передбачили, що заборгованість боржника, вказана у п.3 цієї Угоди погашається боржником на протязі 2-х років з дати підписання цієї угоди. Ця угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами, діє до повного виконання сторонами та є невід*ємною частиною кредитного договору. Таким чином залишок заборгованості за кредитним договором № 45818-45.1/7-2 від 21.12.2007 року становить 1200 000 грн., при цьому цей залишок є фіксованим на нього не нараховуються відсотки, пені, штрафи передбачені кредитним договором. Строк погашення залишку , яка зазначалася вище, протягом 2-х років з моменту укладення угоди, тобто до 19 липня 2015 року. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов*язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з*ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину із змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьої цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, установлена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту угоди від 19.07.2013 року про погашення заборгованості по кредитному договору від 21.12.2007 року вбачається, що сторони погодили, що боржник має сплатити залишок заборгованості в розмірі 1200000,00 грн. на протязі 2 років, тобто з дати підписання угоди -19.07.2013 року по 19.07.2015 року. Суд відноситься критично до доводів позивача стосовно того, що відповідач повинен виконувати умови угоди шляхом сплати щомісячних платежів рівними частинами по 50 000 грн., оскільки укладаючи угоду про погашення заборгованості 19.07.2013 року сторони не укладали графік сплати платежів, як і не передбачали угодою внесення коштів щомісячно. Судом встановлено, що проект угоди від 19.07.2013 року був підготовлений саме банком, а тому зазначні умови в ній викладені позивачем свідомо та з певною метою за допомогою кваліфкованих юристів. Значення викладеного слова «на протязі» взагалі не використовується щодо понять часу, не містить інфомації або умови щодо строку виконання умов договору. Разом з тим, розуміючи вислів «на протязі» в значенні «протягом», суд вважає, що це слово має значення як тривалий відрізок часу, а ніяк не - щомісячно та рівними частинами і в пенвій сумі, як це розуміє банк. Тлумачення ж банком ч.4 угоди від 19.07.2013 року суд розцінює як намагання банку встановити нові умови договору на свою користь, без врахування думки іншої сторони, що є неприпустимим і порушує право кредитора, яке підлягає судовому захисту. Суд вважає обґрунтованою вимогу банку про тлумачення п.4 угоди від 19.07.2013 року і такою, що підлягає задоволенню в частині права на тлумачення. Проте суд вважає, що п.4 угоди від 19.07.2013 року слід розуміти як обов»язок боржника погашати заборгованість протягом 2 років без визначення певних термінів, періодичності, графіку, часу та сум погашення. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Окрім того слід зазначити, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору є підписи представника Банку та безпосередньо позичальника . Таким чином на час розгляду справи погашення заборгованості не є простроченим, відповідно відсутні підстави вважати, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору в зв*язку з чим суд приходить до висновку, що вимога про стягнення заборгованості є передчасною , порушень умов угоди не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial