Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи судом. При цьому посилається на те, що 06.05.2011 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір під № АN7GСС9FTD0032, за яким останньому надано кредит у сумі 20000 грн. за умов сплати 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення не пізніше ніж 04.05.2014 р. Умови договору відповідач належним чином не виконував, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків і комісії не проводив, таким чином загальна заборгованість станом на 03.10.2013 р. становить 55178,96 грн., яку у добровільному порядку [PERSON] погасити відмовляється. Сторони у судове засідання 02.12.2013 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с. 30-31/ Відповідач про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом у відповідності до вимог, передбачених статтями 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим листом у зв'язку із закінченням терміну зберігання. /а.с. 28-29/ При цьому, заперечень на позов до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалось. /а.с. 32/ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та уповноваженого представника позивача, що відповідає положенням, що передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 06.05.2011 р. ПАТ КБ «Акцент - Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір за № АN7GСС9FTD0032, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 20000,00 грн. за умов погашення тіла кредиту, а також сплатою 0,12 % річних і остаточним терміном повернення не пізніше ніж 04.05.2014 р. /а.с. 6/ У зв'язку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 03.10.2013 р. утворилась заборгованість у сумі 55178 грн. 96 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 10574,53 грн., заборгованість по відсоткам і комісії за користування кредитом - 5612,87 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 35887,80 грн., штраф за несвоєчасність виконання зобов'язань згідно положень пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам - 3103,76 грн. (500 грн. - фіксована частина та 2603,76 грн. - процентна складова). /а.с. 4-5/ Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до норм статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, задоволенню повністю підлягають пред'явлені позовні вимоги у частині стягнення основного боргу у сумі 10574,53 грн., та заборгованості по відсоткам і комісії за користування кредитом у сумі 5612,87 грн. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Правовими наслідками порушення зобов'язання є сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). У відповідності до норм ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку, якою згідно із ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки нарахований позивачем розмір пені значно перевищує основну заборгованість відповідача за кредитом, суд вважає за необхідне зменшити пеню до 2000 грн. Разом з тим, штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань згідно п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам у сумі 3103,76 грн. підлягає стягненню у повному обсязі. У відповідності до норм, передбачених ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial