Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Відділ з питань реєстрації місця проживання Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] . Крім нього, у цій квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який з вересня 2016 року в даній квартирі не проживає. Оскільки [PERSON] виїхав зі спірної квартири, в ній не проживає без поважних причин понад рік, але залишається зареєстрованим в цій квартирі, [PERSON] просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання представник третьої особи не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до договору купівлі частки квартири від 19.06.2019 року, [PERSON] продала [PERSON] 1/3 частку квартири [ADDRESS] (а.с. 5-8). Відповідно до договору купівлі частки квартири від 19.06.2019 року, [PERSON] продав [PERSON] 1/3 частку квартири [ADDRESS] (а.с. 9-11). Відповідно до договору купівлі частки квартири від 19.06.2019 року, [PERSON] продала [PERSON] 1/3 частку квартири [ADDRESS] (а.с. 13-15). Відповідно до довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА про реєстрацію місця проживання, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Як вбачається із змісту заяви від 04.11.2019 року, [PERSON] звертався до Відділу з питань реєстрації місця проживання Оболонської РДА про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , проте в задоволенні вказаної заяви йому було відмовлено (а.с. 23-24). Статею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Таким чином, право членів сім'ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є, а з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року у справі № 6-158цс14. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] придбав квартиру, в якій залишається зареєстрованим [PERSON] , який в цій квартирі не проживає, є сторонньою особою позивачу, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратив право користуватися спірним житлом з моменту припинення права власності на спірну квартиру попередніх власників за згодою яких, він був вселений у це жиле приміщення. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved