Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Ужгородська районна державна адміністрація, як органа опіки та піклування звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Ужгородська місцева прокуратура про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що на підставі обліку служби у справах дітей з 13.07.2015 р. перебуває дитина [PERSON] як такий, батьки якого ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Батько [PERSON] - [PERSON] мати - [PERSON] 03.07.2015 р. до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшов лист служби у справах дітей виконкому Ужгородської міської ради, відповідно до якого 25.06.2015 р. за повідомленням пенсіонера [PERSON] співробітники міліції виявили у закинутому будинку в [ADDRESS] малолітню дитину віком до 2,5 років, про що було складено акт органу внутрішній справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. В той же день знайдену малолітню дитину було доставлено в Ужгородську міську дитячу клінічну лікарню. До вказаного листа було додано копію свідоцтва про народження [PERSON] та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [INFO] р. № [NUMBER]. Батьком дитини вказаний [PERSON], [INFO], матірю вказана [PERSON], [INFO] З метою зясування причин порушення прав та інтересів дитини [PERSON] та [PERSON] було запрошено до служби у справах дітей Ужгородської райдержадміністрації. У письмовій заяві [PERSON] та [PERSON] просили влаштувати свого сина [PERSON], [INFO] в будинок дитини м. Свалява у зв'язку з сімейними обставинами та відсутністю матеріальної можливості його утримувати. За час перебування малолітнього [PERSON] [INFO] в обласному будинку дитини м. Свалява, мати [PERSON] та його батько [PERSON] жодного разу не відвідали сина та не цікавилися його долею. 29.08.2016 р. в приміщенні райдержадміністрації в присутності працівників служби у справах дітей Ужгородської райдержадміністрації, [PERSON] була написана власноручно заява в якій він зазначив, що [PERSON], [INFO] не є його сином і він не має наміру його утримувати. Крім того, [PERSON], не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO] Просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON] батьківських прав щодо їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] Стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на особовий рахунок № [NUMBER] в «Укргазбанк» в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 10.10.2016 р. і до досягнення повноліття дитиною. Представник позивача Ужгородської районної державної адміністрації, як органа опіки та піклування у судове засідання не зявилася, надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву відповідно до якої проти позбавлення її батьківських прав не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, будучи належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду справи через оголошення у пресі (газета «Урядовий Курєр» № 53 (5922) від 21.03.2017 рік), про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За ч. 9 ст. 76 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник Ужгородської місцевої прокуратури в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] видного виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району 17.05.2013 р. [PERSON] народився [INFO] р. та його батьками є [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що 03.07.2015 р. до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшов лист служби у справах дітей виконкому Ужгородської міської ради, відповідно до якого 25.06.2015 р. за повідомленням пенсіонера [PERSON] співробітники міліції виявили у закинутому будинку в [ADDRESS] малолітню дитину віком до 2,5 років, про що було складено акту органу внутрішній справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. В той же день знайдену малолітню дитину було доставлено в Ужгородську міську дитячу клінічну лікарню. Відповідно до письмової заяви [PERSON] та [PERSON] просили влаштувати свого сина [PERSON], [INFO] в будинок дитини м. Свалява у зв'язку з сімейними обставинами та відсутністю матеріальної можливості його утримувати. Відповідно до наказу Ужгородської районної державної адміністрації служби у справах дітей № 40 від 13 липня 2015 р. [PERSON] було взято на облік, у зв'язку з ухилення одного з батьків від виконання обов'язків з виховання дитини. Як встановлено судом за час перебування малолітнього [PERSON] [INFO] в обласному будинку дитини м. Свалява, мати [PERSON] та його батько [PERSON] жодного разу не відвідали сина та не цікавилися його долею. Відповідно до заяви [PERSON] 29.08.2016 р. в приміщенні райдержадміністрації в присутності працівників служби у справах дітей Ужгородської райдержадміністрації, ним була написана власноручно заява в якій він зазначив, що [PERSON], [INFO] не є його сином і він не має наміру його утримувати. Крім того, [PERSON], не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до висновку Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області за № 825/03-38 від 04.10.2016 р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] орган опіки та піклування вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON], щодо їх малолітнього сина [PERSON] Згідно зі ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» № 3 від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Отже свідомо нехтуючи своїми обов'язками, відповідачі ухиляються від виховання дитини, не піклуються про його здоровя, не приймають участі у його фізичному, моральному і духовному розвитку, не проявляє ніякої зацікавленості до долі дитини, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу. Враховуючи наведене, вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 25.10.2016 року аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved