Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. В позові зазначила, що [INFO] вона народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач. На час народження доньки прізвище позивачки було [PERSON], з 16.09.2005р. вона уклала шлюб з [PERSON], взявши його прізвище. З відповідачем проживали сім'єю без укладення шлюбу, а з 2003 року фактичні шлюбні відносини припинилися. Донька весь час проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. Відповідач протягом останніх 10 років взагалі не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Додатково пояснила, що вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається позивачка і її чоловік [PERSON], позбавлення батьківських прав відповідача, проти чого він не заперечує, не порушить права дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про те, що позов визнає у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району проти позову не заперечував, надав висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району щодо позбавлення [PERSON], просив справу розглянути за його відсутності. Прокурор пояснив, що і даному випадку заперечення проти задоволення позову відсутні, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини. Заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] (згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER], виданого 31.12.2013р.), являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (виданим повторно) серія [NUMBER]. Дитина мешкає разом з матір'ю [PERSON], яка на час народження дитини мала прізвище [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються довідкою про склад сім'ї №1551 від 10.09.2013р., а також свідоцтвом про шлюб між [PERSON] і [PERSON] Неповнолітня [PERSON] навчається у колегіумі «Елінт», згідно характеристики з місця навчання, вихованням доньки займається мати [PERSON], батько [PERSON] жодного разу не з'являвся у школі, участі у вихованні доньки не приймає. Ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків ним не заперечується. Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про позбавлення [PERSON] батьківських прав, [PERSON] на засіданні комісії пояснив, що не спілкується з донькою з 2003 року, в подальшому налагоджувати стосунки, приймати участь в матеріальному утриманні, наміру не має. З урахуванням встановлених обставин орган опіки та піклування районної адміністрації дійшов висновку, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, і про доцільність позбавлення його батьківських прав. Оскільки судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає будь-якої участі у забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, а також взагалі не спілкується з дитиною, не бажає цього і не має наміру в подальшому житті будь-яким чином цікавитися життям і розвитком дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, злісно ухиляється від їх виконання та байдужий до подальшої долі доньки, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Наслідки прийняття рішення про позбавлення батьківських прав, передбачені ст. 166 СК України, сторонам роз'яснені.

Outcome: approved