Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

у грудні 2020 року позивач АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся у суд з позовом про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 11.02.2013 р., який був укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , останній було видано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач погодила, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послу», «Тарифами» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Завою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені. В редакції умов та правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми повернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюється за домовленістю строків у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4 для картки «Універсальна», 84,0 % для картки «Універсальна голд». Станом на 18 жовтня 2020 року заборгованість відповідача становить 87 922,76 грн., що складається з: - 58 322,09 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, - 16 217,92 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, - 1 3382,75 грн. заборгованість по пені. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року відкрито спрощене провадження у справі, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. (а.с. 100) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2013 року [PERSON] підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. (а.с. 22) Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Обґрунтовуючи поданий позов, АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідач належним чином не виконала умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 18 жовтня 2020 року складає 87 922,76 грн., що складається з: - 58322,09 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, - 16217,92 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, - 13382,75 грн. заборгованість по пені. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження умов кредитування АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 22), витяг з Тарифів обслуговування кредитних «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості. Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості у визначеній позивачем сумі. Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не містять підпису відповідача. Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Враховуючи викладене, суд, розглянувши справу на підставі наданих доказів, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» про стягнення із [PERSON] заборгованості за відсотками та пені. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 18 жовтня 2020 року заборгованість за тілом кредиту становить 58322,09 грн. Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial