Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У грудні 2016 року позивачка пред'явила у суді вказаний позов, у якому просить визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона та [PERSON], з якою укладено договір про розподіл спадкового майна, є спадкоємцями першої черги за законом після матері, [PERSON], яка померла [INFO]. Оскільки за життя право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] не було зареєстровано, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання сторони не з'явилися. До суду спрямували заяви, у яких позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Третя особа [PERSON] не заперечила проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази, відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України, суд приймає визнання представником відповідача позову, та задовольняє позов з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] (а.с.7, 8, 10). З довідок Озадівської сільської ради №344, 486 від 12.04.2016 та 08.10.2014 вбачається, що відповідно до погосподарської книги №12 за 2011-2015 [PERSON] була головою двору будинку [ADDRESS]. Правовстановлюючі документи на будинок не виготовлялися. На день смерті разом з [PERSON] зареєстрованих осіб не було ( а.с. 16, 17, 18). З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачка спадщину прийняла. Крім неї, спадкоємцем за законом першої черги до майна не охопленого заповітом являється [PERSON] Договором про розподіл спадкового майна від 20.10.2016 [PERSON] та [PERSON] погодили, що будинок [ADDRESS], а також ? частика земельної ділянки площею 0,7755 га., розташованої за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину у власність [PERSON] ( а.с. 29-44). Постановою від 20 жовтня 2016 року державний нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS], через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння за [PERSON] (а.с.6). Згідно погосподарських книг за 2011-2015 роки власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON], правовстановлюючі документи на будинок не виготовлялись (а.с.17). На це будинковолодіння виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що житловий будинок збудовано у 1937 році (а.с. 14-15). Згідно довідки БТІ № 514 від 28.04.2016 право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.17). Відповідно до частини п'ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення права на спадщину у спадкоємця, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину, та не здійснення його державної реєстрації (стаття 1299 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Оскільки позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS]. згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON], зважаючи, що на час завершення будівництва будинку (1937 рік) законодавством не передбачалося його державної реєстрації та виникнення права власності у особи саме після державної реєстрації права на нерухомість, - за позивачкою слід визнати право власності на вказаний будинок з господарськими спорудами.

Outcome: approved