Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 10 жовтня 2015 року в Донецькому обласному клінічному територіальному медичному обєднанні. В обґрунтування заяви зазначила що в звязку з проведенням в м. Донецьку антитерористичної операції, вона з чоловіком виїхали до м. Бердянська, де стали на облік як особи, переміщені з тимчасово окупованої території та зареєструвались у знайомих. Наприкінці серпня 2015 року, з метою перевірки цілісності свого майна, вони поїхали до м. Донецьк. В звязку з погіршенням стану здоровя, [PERSON] було госпіталізовано до медичної установи, де 09, 14, 21.09.2015 року його прооперували. 10.10.2015 року [PERSON] помер. За місцем смерті вона отримала довідку про причину смерті та Лікарське свідоцтво про смерть. 13.10.2015 року вона поховала чоловіка в м. Донецьк, однак довідку про поховання їй не видали через відсутність свідоцтва про смерть. За місцем смерті чоловіка у неї відсутня можливість отримати свідоцтво про його смерть через те, що усі державні установи та організації переміщені за межі території проведення АТО. Встановлення факту смерті чоловіка необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть чоловіка встановленого зразка та подальшого оформлення спадщини. У судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала посилаючись на обставини викладені в ній. Просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Бердянському району Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області у судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.20-21). Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Згідно зі ст.ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті. Частиною 3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно пункту 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року N 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за N 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за N 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.24). Довідками Управління праці та соціального захисту населення виконкому Бердянської міської ради Запорізької області від 09.12.2014 року підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали в [INFO], і перемістилися з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в [ADDRESS] (а.с.6, 10). Копії паспорта громадянина України [PERSON] та [PERSON] також містять запис про реєстрацію місця їх проживання - [ADDRESS], (а.с.5, 7). Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Бердянському району Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області листом від 12.01.2016 року повідомляє, що у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України. Предявлене заявником свідоцтво про смерть не є документом, виданим українським органом охорони здоровя, а відповідно не може вважатись підставою для державної реєстрації смерті громадянина. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявник надала суду копії Лікарського свідоцтва про смерть №263 від 12.10.2015 року та довідку про причину смерті [PERSON], які видані їй на території так званої Донецької народної республіки. Суд не може прийняти ці докази, оскільки вони не є допустимими в розумінні ст. 59 ЦПК України, однак факт смерті [PERSON]Є про який в них зазначено дає підстави вважати вказану подію такою що мала місце. Відповідно до п.п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки вона матиме право на отримання свідоцтва в органах РАЦС. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved