Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 26 лютого 2011 року в смт. Томашпіль Вінницької області померла її мати [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Виноградна, 8 (колишня Островського, 10) в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та земельна ділянка площею 5,4863 га, розташована на території [PERSON] селищної ради Томашпільського району Вінницької області, належна [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 050945. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, однак коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 26 лютого 2011 року в смт. Томашпіль Вінницької області померла [PERSON]Я (а.с. 5). Після сметрі [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно довідки № 3586 від 07 грудня 2016 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Томашпільського району до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Виноградна, 8 (колишня Островського) в смт. Томашпіль Вінницької області та земельна ділянка площею 5,4863 га, розташована на території [PERSON] селищної ради Томашпільського району Вінницької області, належна [PERSON] на підставі державного акта на право на земельну ділянку серії ВВ № 050945. Крім того, в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем майна за законом залишилася дочка [PERSON], яка фактично спадщину прийняла (а.с. 8). Згідно довідки № 8585 від 07 грудня 2016 року, виданої [PERSON] селищною радою Вінницької області адреса будинку по вул. Островського, 10 після перейменування на підставі рішення 3 сесії [PERSON] селищної ради 7 скликання від 28 січня 2016 року та Рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради № 16 від 24 лютого 2016 року стала вул. Виноградна 8 (а.с. 9). Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 118 від 29 вересня 2016 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Виноградна, 8 в смт. Томашпіль Вінницької області зареєстровано за [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 050945, виданого 17 вересня 2004 року [PERSON] районною державною адміністрацією Вінницької області [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,4863 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] селищної ради Томашпільського району Вінницької області (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про народження серії V-УР № 0174848, виданого 18 січня 1972 року [PERSON] райбюрозагс [PERSON] дійсно є донькою покійної [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 412396, виданого 17 вересня 1991 року [PERSON] віділом ЗАГС Вінницької області 17 вересня 1991 року позивач вийшла заміж та змінила дівоче прізвища [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки, виданої [PERSON] районною державною нотаріальною конторою № 557/0116 від 13 грудня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у звязку відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 15). Згідно повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори № 559/0116 від 23 грудня 2016 року спадкова справа після померлої 26 лютого 2011 року [PERSON] заведена за № 325/2011 за заявами [PERSON] та [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 20-22). Як вбачається з копії свідоцтва про стмерть серії 1-АМ № 255990, виданого 29 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] помер 24 березня 2013 року в смт. Томашпіль Вінницької області (а.с. 23). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved