Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 вересня 2007 року він уклала шлюб із відповідачем, зареєстрований у Липівській сільській раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 8. Від проживання у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, тому їх сім'я фактично розпалась та примирення між ними неможливе. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що між сторонами 02вересня 2007 року був укладений шлюб, зареєстрованийЛипівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 8 (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 липня 2008 року виконавчим комітетом Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області у сторін є донька [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки, в позовній заяві позивач [PERSON] просить судові витрати залишити за ним, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved