Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на земельну ділянку. Як підставу позову представник позивача зазначив, що 4 червня 2004 року померла тітка позивача [PERSON], якій за життя на праві власності належала земельна ділянка площею 5,11 га, що розташована на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Право на земельну ділянку належало померлій на підставі державного акту. Заповіт померлою складений не був. Сестра позивача та племінниця померлої [PERSON] на час смерті спадкодавця проживала окремо від неї, спільного господарства не вела, із заявою про прийняття спадщини та за свідоцтвом про право на спадщину не зверталась. Вказує, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON]. Вважає, що [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на момент смерті [PERSON] проживав з нею до дня її смерті та здійснював за нею догляд. З метою набуття права власності на земельну ділянку позивач звернувся до Аркадівської сільської ради із заявою про державну реєстрацію права власності земельної ділянки, проте отримав відмову. Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину, також отримав відмову, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України. В зв»язку з викладеним просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача та третя особа у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів, позов визнали. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 4 червня 2004 року у м. Бєлгород Російської Федерації померла [PERSON] (а.с. 7). На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 078167, виданого розпорядженням Шевченківської райдержадміністрації Харківської області № 260 від 12.12.2002 року та зареєстрованого 20.12.2002 року у книзі реєстрації державних актів за № 287 (а.с. 8) [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,11 га, яка розташована на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. За повідомленням відділу держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 27.10.2015 року в архіві відділу відсутня технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 5,11 га згідно державному акту серії І-ХР № 078167 (а.с. 9). Згідно довідці Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 289 від 15.10.2015 року [PERSON] проживав [PERSON] до дня її смерті 04.06.2004 року за адресою: вул. Садова-1, с. Аркадівка, Шевченківський район, Харківська область, здійснював догляд та вели спільне господарство (а.с. 10, 54). Відповідно до листа від 12.10.2015 року [PERSON] відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 5,11 га, розташованої на території Аркадівської сільської ради на підставі державного акту серії І-ВЛ № 078167 (а.с. 11). Як вбачається з інформації Шевченківської державної нотаріальної контори від 10.11.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України (а.с. 12). Згідно інформаційним довідкам зі спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів, наданих Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області від 15.01.2016 року, після смерті [PERSON], померлої 04.06.2004 року, із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини в передбачений законом строк ніхто не звертався, спадкову справу не заведено, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіти від імені померлої не посвідчувалися, спадкові договори відсутні (а.с. 30-48). Частиною 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. Положеннями частини 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1272 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно частин 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Outcome: approved