Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

У грудні 2019 року ГУ ДФС у Рівненській області звернулося до Печерського районного суду м. Києва з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи - підприємця [PERSON] , а саме інформацію, яка перебуває у володінні АТ КБ «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ЄДРПОУ 14360570) про обсяг та обіг коштів на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , із зазначенням призначення платежу, дати платежу, назви та коду ЄДРПОУ контрагентів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року. В судове засідання представник заявника не з`явився. В прохальній частині заяви просив слухати справу у його відсутність. В судове засідання заінтересована особа - ПАТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, не з`явився, представників не направили, відзиву на заяву не надали. Відповідно до ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. За наведених обставин, суд визнав можливим розглядати заяву у відсутність осіб, які не з`явилися. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до затвердженого плану - графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік, запланована перевірка ФОП [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік, тривалістю 10 робочих днів з 11.06.2018 року. Відповідно до вимог п.77.4 ст.77 ПКУ на податкову адресу ФОП [PERSON] було направлено копію наказу ГУ ДФС у Рівненській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» від 29.05.2018 року №1578 та повідомлення від 29.05.2018 року №456/17-00-13-05. Згідно наказу ГУ ДФС у Рівненській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» від 29.05.2018 року №1578, планова документальна перевірка ФОП [PERSON] розпочинається з 11.06.2018 року. Встановлено, що 11.06.2018 року ФОП [PERSON] з`явився в приміщення ГУ ДФС у Рівненській області, за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 8, каб. №521 та повідомив посадових осіб контролюючого органу про те, що не допускає до проведення планової документальної перевірки. В направленнях на перевірку ФОП [PERSON] зазначив, що до перевірки не допускає у зв`язку з відсутністю службових посвідчень та оскарженням наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 29.05.2018 року №1578 та повідомлення № 456/17-00-13-05 від 29.05.2018 року про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП [PERSON] ФОП [PERSON] було пред`явлено довідки, видані ГУ ДФС у Рівненській області, а саме: довідку від 27.02.2017 року №736/10/17-00-04-117 про те, що [PERSON] працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно - перевірочної роботи фізичних осіб та довідку від 26.06.2017 року №2998/10/17-00-04-117 про те, що [PERSON] працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Рівненській області. Також пред`явлено паспорти громадянина України вказаних посадових осіб ГУ ДФС у Рівненській області. Так, з метою створення належних умов для виконання службових обов`язків працівниками органів Державної фіскальної служби, встановлення однакового підходу до оформлення та видачі службових посвідчень ДФС України, затверджено наказ «Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби» від 23.10.2014 №207. Відповідно до п.3 Наказу №207 начальникам головних управлінь, митниць Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, ДПІ (СДПІ), спеціалізованих департаментів та органів, що утворені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 06.08.2014 року надано право видавати працівникам довідки про їх приналежність до посадових осіб органів ДФС, які використовувати виключно з паспортом громадянина України. Таким чином, повноваження посадових осіб, які прибули на перевірку позивача, було підтверджено відповідними довідками, які було надано для огляду позивачу перед початком перевірки разом із паспортами громадян України, наказом про проведення перевірки та направленнями на проведення перевірки. Факт недопуску до перевірки зафіксовано в акті від 11.06.2018 року за № 223/17-00-13-05/2755919137, складеному головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Рівненській області Панчук Н.О. та головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Рівненській області Щербанюком М.В. Враховуючи той факт, що в ГУ ДФС у Рівненській області, наявна інформація щодо порушення податкового законодавства та у зв`язку з неможливістю розпочати проведення документальної планової виїзної перевірки для здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства, виникла необхідність у одержанні від АТ КБ «ПриватБанк» інформації про обсяг та обіг коштів із зазначенням контрагентів по вищевказаним розрахунковим рахункам підприємця за № [NUMBER] , № [NUMBER] за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року. Пункт 75.1.2. Податкового кодексу України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Статтями 347-350 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Суд зазначає, що порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність», якою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту п.2 ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є, серед іншого, рішення суду. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених а постанові № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Суд звертає увагу, що Постановою Правління Національного банку України від 14.07.06 №267 затверджено «Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці», де п. 3,2 зазначено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви ГУ ДФС у Рівненській області, про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо ФОП [PERSON] , оскільки судом встановлено наявність правових підстав для надання такої інформації, а саме ст. 78.1.7 Податкового кодексу, а також повноважень заявника на отримання вказаної інформації.

Outcome: approved