Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У вересні 2020 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 06.02.2014, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому в письмовій формі. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 17600,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26.06.2020 має заборгованість 191793,05 грн, з яких: 9981,19 грн - заборгованість за кредитом; 181811,86 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Оскільки кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, заборгованість до стягнення становить 138294,93 грн., з яких: 9981,19 грн. заборгованість за кредитом, 128313,74 заборгованість по процентам за користуванням кредитом з 06.02.2014 по 26.09.2019. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». 08.10.2020 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що кредитну картку він не отримував, кредитний договір не укладав. Також вказав, що матеріали справи не містять доказів отримання ним кредиту та доказів ознайомлення його з умовами надання банківських послуг. Умови та Правила надання банківських послуг, які позивач долучив до матеріалів справи та на підставі яких збільшено строк позовної давності, не можуть вважатись складовою частиною кредитного договору, оскільки не містять підпису позичальника, тому він вважає, що у задоволенні позову слід відмовити зі спливом строку позовної давності. Крім того зазначив, що розрахунок заборгованості складений позивачем необґрунтовано. Посилаючись на вказані обставини, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання, підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил, що свідчить про укладання договору про надання банківських послуг. Також вказав, що згідно Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», відповідачу було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,3% (27,6% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, тобто сторонами при укладенні кредитного договору були обговорені усі істотні умови. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором, кредитний договір ніким не оспорений. Щодо строків позовної давності представник позивача посилалась на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, в якій зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою, кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки. Строк випущеної картки до останнього дня березня 2021 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 01.09.2020 року, тобто до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності при зверненні до суду позивачем дотримано. Посилаючись на вказані обставини, просив задовольнити позов в повному обсязі. У запереченнях щодо відповіді на відзив відповідач зазначив, що він мав зарплатну картку, кредитної ж картки він не отримував, як не отримував та не сплачував вказаний позивачем кредит. Всі письмові докази, які надані позивачем у копіях, є недопустимими доказами, оскільки не засвідчені належним чином. Позивач не навів доказів існування кредитного договору, тому відповідач вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. В письмових поясненнях представник позивача вказала, що додані до позовної заяви документи є належними та допустимими доказами по справі. Позовна заява з додатками підписана представником позивача, на підтвердження повноважень якого долучено довіреність на право підписувати копії документів та розрахунки заборгованості. Серія, номер паспорту та ідентифікаційного коду, які надав відповідач збігаються з даними, зазначеними в анкеті-заяві від 06.02.2014, що вказує на підписання саме відповідачем кредитного договору. Позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому порядку не заявлявся і предметом судового розгляду не був. Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Посилаючись на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 10.12.2020 представник позивача надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої, посилаючись на положення ч. 1 ст. 13, п.2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, просила зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 06.02.2014 у розмірі 7996 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 78 коп., з яких: 7631 (сім тисяч шістсот тридцять одна) гривня 19 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 365 (триста шістдесят п`ять) гривень 59 коп. заборгованість по пені. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 15.10.2020. 15.10.2020 розгляд справи відкладено до 11.11.2020, у зв`язку з незавершенням строку для подання відповіді на відзив позивачем. 11.11.2020, 02.12.2020 розгляд справи відкладено до 21.12.2020 за клопотанням представника позивача та представника відповідача. 21.12.2020 розгляд справи було відкладено на 20.01.2021 у зв`язку із визнанням явки відповідача в судове засідання обов`язковою. В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, аналогічні викладеним в заявах по суті справи обставинам, підтримала позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог. В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги в обсязі, зазначеному в заяві про зменшення розміру позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судовому засіданні відповідач просив розглянути справу за відсутності його представника. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 06.02.2014 між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» - позивач у справі) та [PERSON] (як позичальником - відповідач у справі) укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» (без дати) старт карткового рахунку № [NUMBER] відбувся 06.02.2014, 06.02.2014 відповідачу за виданою кредитною карткою було встановлено кредитний ліміт у сумі 17600 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що відповідач, одержавши кредитні кошти, не виконав належним чином своїх зобов`язань по їх поверненню та сплаті визначених умовами кредитного договору платежів, внаслідок чого в нього перед банком виникла заборгованість, яка з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог складає: 7996 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 78 коп., з яких: 7631 (сім тисяч шістсот тридцять одна) гривня 19 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 365 (триста шістдесят п`ять) гривень 59 коп. заборгованість по пені. За доводами позивача, вказана сума має бути стягнута з відповідача в судовому порядку. Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно\~ст.629 ЦК України\~- договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на положення ст. ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або\~інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України). У Постанові\~Верховного Суду\~від 01.03.2018р. №591/8058/15-ц висловлено правову позицію, згідно якої перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки. Таким чином, строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки позивач звернувся до суду в вересні 2020 року, а термін дії картки відповідача спливає у березні 2021 року. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором б/н від 06.02.2014 у розмірі 7996 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 78 коп., з яких: 7631 (сім тисяч шістсот тридцять одна) гривня 19 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 365 (триста шістдесят п`ять) гривень 59 коп. заборгованість по пені. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved