Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

У вересні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 22 червня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Анатолівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, актовий запис № 02. Від шлюбу у них є двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, в них різні погляди на спільне життя, сімейні обов`язки. В сім`ї часто відбувалися сварки. Можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини припинилися з січня 2020 року. Позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 22 червня 2007 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у виконавчому комітеті Анатолівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, актовий запис № 02. Від шлюбу у них двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, в сторін різні погляди на спільне життя, сімейні обов`язки. В сім`ї часто відбувалися сварки, подружні відносини припинилися з січня 2020 року. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. У відповідності з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved