Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У грудні 2015 р. позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем з 13.10.1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. 01.06.2007 р. вони придбали у власність житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та земельну ділянку площею 0,0500 га, що розташовані в [ADDRESS] 27.12.2007 р. вони придбали у власність квартиру [ADDRESS] 24.01.2008 р. вони придбали у власність житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,0830 га, що розташовані по [ADDRESS] Визнавати за нею право на 1/2 частину зазначеного нерухомого майна відповідач відмовляється, тому вона змушена звертатися до суду. Просила визнати за нею право власності по 1/2 частині на вищезазначене майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності як подружжю. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі, а справу розглянути за її відсутністю. В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.10.1993 р., про що свідчить актовий запис, зроблений Каховським міськвідділом РАГС у Херсонській області за № 336 (а.с.7). За час перебування у шлюбі сторони придбали у власність житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та земельну ділянку площею 0,0500 га, що розташовані в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.06.2007 р. (а.с.12). Право власності зареєстровано на [PERSON], що вбачається з витягу Каховського БТІ (а.с.14) Також ними була придбана квартира [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.12.2007 р. (а.с.15). Право власності зареєстровано на [PERSON], що вбачається з витягу Каховського БТІ (а.с.17). Крім цього, вони придбали у власність житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,0830 га, що розташовані по [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.01.2008 р. (а.с.8-9). Право власності зареєстровано на [PERSON], що вбачається з витягу Каховського БТІ (а.с.11). Отже враховуючи вищевикладене суд, приходить до висновку, що зазначене нерухоме майно придбано сторонами у період шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, що не заперечується сторонами. Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч .3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші та інше майно, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК Ураїни дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування, і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 4 ст.89 Земельного кодексу України визначено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення її частки. Відповідно до ст.65 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст 69 СК України). Відповідно до ч.1 ст.70 СК України та ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири; жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; продуктивна і робоча худоба; засоби виробництва; транспортні засоби; грошові кошти; акції та інші цінні папери; паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Приймаючи до уваги наведене, а також те, що позивачка не наполягає на розподілі майна в натурі, суд вважає за необхідне визнати нерухоме майно та земельні ділянки для обслуговування будинків спільною сумісною власністю подружжя та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частку вищевказаного нерухомого майна.

Outcome: approved