Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є сином відповідача по справі [PERSON] На теперішній час він навчається у Маріупольському електромеханічному технікумі за денною формою навчання зі строком навчання до 01 березня 2018 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання на період навчання не надає, що ставить його у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення ним навчання. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що уточнює розмір аліментів, які просить стягнути з відповідача, а саме просить стягнути 1/6 частину з усіх видів заробітку батька. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 1998 року народився позивач, батьком якого є відповідач у справі [PERSON] (а.с.2). [PERSON] мешкає разом з матірю в [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні(а.с.4). Відповідно до довідки від 25.11.2016 року позивач навчається у Маріупольському електромеханічному технікумі за денною формою навчання зі строком навчання до 01 березня 2018 року(а.с.3). Згідно з ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав до суду відомостей про наявність у нього на утриманні інших осіб, у звязку із чим, враховуючи положення ст.ст. 10, 11, 61 ЦПК України, якими закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а докази подаються сторонами, з урахуванням того, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати своїх дітей, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. При цьому суд враховує також матеріальне становище платника аліментів та дитини, їх стан здоровя, склад їх сімей, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved