Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у якому просила суд стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом та до закінчення навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано. Від сумісного життя мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який не працює, так як є студентом І курсу Донецького Національного університету ім. Василя Стуса, за спеціальністю «Історія та Археологія». За таких умов повнолітній син [PERSON] не має можливості належним чином самостійно утримувати себе без фінансової допомоги батька, продовжувати навчання, оскільки потребує коштів на своє утримання, оздоровлення та розвиток. Відповідач має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу синові, але добровільно не надає. Вказане змусило позивачку звернутися із даним позовом до суду. Представник позивача\~-\~адвокат Пориваєва\~Т.Г.в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частки від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду, на період навчання його у Донецькому Національному університеті ім. Василя Стуса. Представник відповідача - адвокат Денисюк В.А. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 3500 грн. щомісячно, пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 28). Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 06.02.2008 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 2). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.03.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, [PERSON] , [INFO] є сином відповідача [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.12.2008 року було стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини даного віку, починаючи стягнення з 09.09.2008 року і до повноліття дитини (а.с. 15). Повнолітній син сторін [PERSON] проживає та зареєстрований разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №7849 від 28.03.2017 року та довідкою МКП «УК «Господар Люкс» №05-21/4405 від 23.10.2019 року (а.с. 6, 47). Повнолітній син сторін [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання за контрактом Донецького Національного університету ім. Василя Стуса, за спеціальністю «Історія та Археологія». Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року, що стверджується довідкою №027/6.5.0-39 від 04.09.2019 року та договором №383/77-10/19 про надання освітніх послуг від 01.09.2019 року (а.с. 5, 14). З довідки ГУ ДПС України у Вінницькій області від 28.10.2019 року вбачається, що позивачка [PERSON] з 26.10.2015 року перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець (спрощена система 3 група 5%), її сукупний дохід за період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 року склав 4900 грн. (а.с. 48). Як вбачається із довідки №4886 від 07.10.2019 року, виданої МКП «УК «Житло Гарант» відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстровані і проживають, крім відповідача, його дружина [PERSON] та неповнолітній син [PERSON] , 2011 року народження (а.с. 29). Довідкою про доходи №634 від 29.08.2019 року підтверджується, що відповідач [PERSON] працює у Навчально-методичному центрі цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Вінницької області, займає посаду: майстер виробничого навчання, з 29.08.2018 року служба по контракту із збереженням середнього заробітку. За період з лютого по серпень 20019 року відповідач отримав фактично дохід в розмірі 35101,19 грн. (а.с. 12). Із відповіді Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Вінницької області №634 від 29.08.2019 року вбачається, що [PERSON] станом на 29.08.2019 року звільнений від роботи з 28.08.2018 року на період проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу терміном на три роки, зі збереженням на цей період місця роботи в НМЦ ЦЗ та БЖД Вінницької області (а.с. 9). Витягом з наказу військового комісара [INFO] №161 від 28.08.2018 року підтверджується, що підполковника [PERSON] прийнятого на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу на три роки та призначеного наказом Міністра оборони України від 13.07.2018 року №429 на посаду начальника штабу - першого заступника командира кадру [NUMBER] окремої бригади територіальної оборони [INFO] з 28.08.2018 року, зараховано до списків особового складу [INFO] та на всі види забезпечення, встановлено посадовий оклад в розмірі 6480 грн. (а.с. 10-11). Також довідкою військової частини [NUMBER] підтверджено, що підполковник [PERSON] дійсно уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 3 роки з 13.07.2018 року (а.с. 13). Крім того, відповідач [PERSON] є пенсіонером, його сукупний дохід за період з квітня по вересень 2019 року склав 34237,05 грн. (а.с. 30). З довідки про грошове забезпечення №11/55/924, виданої 09.10.2019 року Вінницьким обласним військовим комісаріатом вбачається, що за період з січня по вересень 2019 року відповідач [PERSON] отримав 200783,38 грн. грошового забезпечення (а.с. 31). На а.с. 40-43 міститься витяг з сайту НАЗК щорічної декларації [PERSON] за 2018 рік з якої вбачається, що у власності [PERSON] перебуває квартира у [ADDRESS] , автомобіль ВАЗ 21104, 2006 року випуску, пилорама 2008 року випуску, наявність трьох джерел доходу: пенсія 57107,00 грн.; заробітна плата 107050,00 грн., дохід від надання майна в оренду - 77643,00 грн.; заробітна плата 43657,00 грн. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.10.2019 року підтверджено, що у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,44 га, кадастровий номер 6820384500:07:005:0041, яку відповідачем передано в оренду терміном на 22 роки (а.с. 37-39). Згідно наданого представником позивача витягу з сайту НАЗК щорічної декларації [PERSON] (дружини відповідача) за 2018 рік встановлено, що за звітний період нею отримано 103511 грн. заробітної плати. Представником позивача надано суду копії квитанцій та довідку (а.с. 52-55) в підтвердження того, що повнолітній син сторін [PERSON] хворіє і на лікування якого придбавалися ліки. З копій квитанцій, які містяться на а.с. 56 вбачається, що позивачем [PERSON] було сплачено за навчання сина [PERSON] у вересні 2019 року - 1210,00 грн., у жовтні 2019 року - 1200,00 грн. Крім того, [PERSON] в період з 23.06.2019 року по 18.08.2019 року пройшов підготовку водіїв категорії В, отримавши відповідне свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв (а.с. 51). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що син сторін [PERSON] досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається стаціонарно на платній основі (плата за перший рік навчання 12000 грн.), потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина [PERSON] , тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За правилами\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Матеріали справи свідчать, що відповідач [PERSON] має можливість надавати допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON] , оскільки відповідач працює, отримує в сукупності достатньо високу заробітну плату, дохід від майна в оренду, пенсію. Крім того, у власності [PERSON] перебуває квартира, земельна ділянка, автомобіль ВАЗ 21104, пилорама, що дає підстави суду вважати про задовільний майновий стан відповідача, котрий дозволяє йому утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також себе і неповнолітнього сина. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання і не має змоги працювати, суд враховує всі фактичні обставини справи встановлені в судовому засіданні, а саме те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працює і отримує достатньо високий стабільний дохід, його дружина також працює і отримує стабільний дохід, наявність у відповідача на утриманні неповнолітнього сина, який проживає разом із батьком відповідачем по справі. Суд враховує, що позивачка, з якою проживає повнолітній син, потребує матеріальної допомоги на утримання останнього, для нормального і гармонійного забезпечення дитини, яка продовжує навчання, оскільки згідно наданих доказів її дохід у порівнянні з доходом відповідача та його дружини є невеликим. Доказів щодо отримання позивачкою високих доходів відповідач суду не надав. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день ухвалення рішення у даній справі складає 2102 грн. Прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966-XIV). За даними Міністерства фінансів України станом на 29.11.2019 року середня заробітна плата по Вінницькій області за жовтень 2019 року становила 9736 грн. Враховуючи те, що повнолітній син відповідача [PERSON] є повнолітньою, працездатною особою, але не має змоги працювати, забезпечувати себе самостійно, оплачувати навчання, оскільки продовжує навчання стаціонарно, а також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день ухвалення рішення 2102 грн., розмір середньої заробітної плати по Вінницькій області за жовтень 2019 року - 9736 грн., суд вважає можливим визначити відповідачу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, оскільки відповідач по справі [PERSON] має фінансову можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, суд вважає поза розумним сумнівом, що аліменти, які будуть стягуватися з відповідача на утримання свого повнолітнього сина в грошовому вираженні не будуть перевищувати розмір середньої заробітної плати по Вінницькій області за жовтень 2019 року - 9736 грн. та відповідатимуть інтересам і потребам повнолітнього, працездатного сина відповідача, який не має змоги працювати. Тому виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку, беручи до уваги його потребу в матеріальній допомозі з боку батька, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved