Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У вересні місяці 2015 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його мати, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. 05 липня 2014 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що він прийняв спадщину після померлої [PERSON] та за оформленням своїх спадкових прав звернувся до державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, проте йому було відмовлено в оформленні спадкових прав на квартиру у звязку з тим, що померла [PERSON] за свого життя право власності на квартиру не зареєструвала. Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 05 липня 2014 року померла [PERSON] Позивач є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої [PERSON]. спадщину після її смерті прийняв. Інших спадкоємців судом не встановлено. За оформленням спадкових прав позивач звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, проте постановою державного нотаріуса від 17 березня йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру у звязку з тим, що за [PERSON] право власності на квартиру не зареєстровано. З матеріалів справи убачається, що квартира [ADDRESS] була відчужена спадкодавці на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 02 червня 1994 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом другої державної нотаріальної контори за реєстровим № 2395. Після укладення договору купівлі-продажу, [PERSON] право власності на квартиру не зареєструвала та 05 липня 2014 року померла. Згідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Як розяснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» , суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( частина пята статті 1268 ЦК ). Проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно ( стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право ( обєкт спадкування) на виникнення права власності на спадкове майно як на обєкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими документами , що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно ( ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Так, як позивач, [PERSON] правомірно набув після померлої матері, [PERSON] право на спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], суд вважає, що відсутність реєстрації права власності на вказану вище квартиру за спадкодавцем не є підставою для відмови в позові, а тому за позивачем слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON]

Outcome: approved