Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», третя особа- реєстратор філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Цілепа Євген Миколайович, в якому просив суд скасувати обтяження рухомого майна- заставу легкового автомобіля, марки Toyota Prado (Land Cruiser 120 VX4 .0), 2006 р.в., номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , у вигляді заборони відчуження, зареєстровану в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 04.06.2019 р. №26679272, зареєстроване реєстратором Філії м. Києва та Київської області ДП «НІС» Цілепа Є.М., внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження транспортного засобу: Toyota Prado (Land Cruiser 120 VX4 .0), 2006 р.в., номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11076799000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 263 155.50 грн., з розрахунку 11 % річних на строк з 14.11.2006 року по 14.11.2012 року. Також, 14.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №40740, за яким [PERSON] передав у заставу банку рухоме майно- транспортний засіб Toyota Prado (Land Cruiser 120 VX4 .0), 2006 р.в., номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 11076799000, та договором застави, укладеним з [PERSON] 11.05.2019 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» було укладено договір №1369/К про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» набуло право вимоги за кредитним договором № 11076799000, та договором застави, укладеним з [PERSON] 04.06.2019 р. реєстратором філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Цілепа Є.М. зареєстровано обтяження №26679272 - застава рухомого майна: автомобіля Toyota Prado (Land Cruiser 120 VX4 .0), 2006 р.в., номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Підставою для реєстрації обтяження став договір застави від 14.11.2006 р. та повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Позивач вважає обтяження транспортного засобу має бути припинене, оскільки рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2014 року по справі № 760/468/14-ц було відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» до [PERSON] , ПП «Будмашпром» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11076799000 від 01.08.2014 р. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2014 року було частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Дельта банк» та рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2014 року скасоване з ухваленням нового рішення, яким позов ПАТ «Дельта банк» задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №11076799000 від 14.11.2006 року в сумі 313547,07 грн. В іншій частині позову відмовлено. Ухвалою ВССУ від 11.02.2015 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково та скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2014 року в частині стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №11076799000 від 14.11.2006 року в сумі 313547,07 грн. з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При повторному розгляді ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.11.2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта банк» відхилено, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2014 року в частині відмови у стягненні заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» залишено без змін. Крім цього, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.10.2020 р. ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» відмовлено у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчих листах в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки будь-яке судове рішення про стягнення коштів з [PERSON] відсутнє, зобов`язальні правовідносини сторін припинені судовими рішеннями, що набрали законної сили та є обов`язковими до виконання. Позивач вважає заставу припиненою, оскільки припинено зобов`язання забезпеченого заставою. В зв`язку з наявністю обтяження порушуються права позивача на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом. Вказане стало підставою для звернення до суду. У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» є новим кредитором за договором № 11076799000, укладеним з [PERSON] . Факту припинення зобов`язання між сторонами, що випливають з кредитного договору, жодними судовими рішеннями не встановлено. При розгляді заяви про заміну сторони у виконавчих листах досліджується виключно питання можливості заміни сторони стягувача у виконавчих документах, а не питання припинення зобов`язальних відносин між сторонами. Станом на час відступлення прав вимоги позивач має заборгованість в еквіваленті - 1310787,81 грн, яка не погашена ним. Оскільки позивачем не були виконанні зобов`язання за кредитним договором та договором застави підстави для скасування обтяження та несення запису до реєстру відсутні. (а.с. 72-77) У відповіді на відзив представник позивача наголошує, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.10.2020 р. встановлено припинення зобов`язальних правовідносин між сторонами. (а.с. 101-103) В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Представники відповідача заперечили щодо задоволення позову. Третя особа в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2020 р. призначено спрощене позовне провадження у цивільній справі для розгляду по суті з повідомленням учасників справи. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11076799000, за яким банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 52110,00 доларів США та зі сплатою процентів з розрахунку 11 % річних та комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнювала еквіваленту 263155,50 грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору з встановленим кінцевим строком погашення не пізніше 14.11.2012 року. Згідно п. 2.1 договору у забезпечення виконання зобов`язань за договором приймається застава транспортного засобу - легкового автомобіля, марки Toyota Prado (Land Cruiser 120 VX4 .0), 2006 р.в., номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до п. 9.5 строк дії договору встановлюється з дня укладення цього договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій та/або пені. (а.с. 10-20) 14.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №40740, за яким [PERSON] передав у заставу банку рухоме майно- транспортний засіб Toyota Prado (Land Cruiser 120 VX4 .0), 2006 р.в., номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . За домовленістю вартість предмета застави складає 306600,00 грн. (а.с. 21-22) Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2014 року по справі №760/468/14-ц відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» до [PERSON] , ПП «Будмашпром» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11076799000 від 01.08.2014 р. (а.с. 23-27) Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2014 року частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Дельта банк», рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2014 року скасоване з ухваленням нового рішення, яким позов ПАТ «Дельта банк» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №11076799000 від 14.11.2006 року в сумі 313547,07 грн. В іншій частині позову відмовлено. (а.с. 28-33) Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2014 року в частині стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №11076799000 від 14.11.2006 року в сумі 313547,07 грн. з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. (а.с. 34-36) Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.11.2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта банк» відхилено, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2014 року в частині відмови у стягненні заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» залишено без змін. (а.с. 37-39) 11.05.2019 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» було укладено договір №1369/К про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» набуло право вимоги за кредитним договором № 11076799000, та договором застави щодо [PERSON] . Зазначене підтверджується копією договору від 11.05.2019 р., випискою з додатку 1 до договору від 11.05.2019 р. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.10.2020 р. ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» відмовлено у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчих листах в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В ухвалі суду зазначено, що будь-яке судове рішення про стягнення коштів з [PERSON] відсутнє, зобов`язальні правовідносини сторін припинені судовими рішеннями, що набрали законної сили та є обов`язковими до виконання. (а.с. 42) З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.12.2020 р. вбачається, що 04.06.2019 р. реєстратором філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Цілепа Є.М. зареєстровано обтяження №26679272 - застава рухомого майна: автомобіля Toyota Prado (Land Cruiser 120 VX4 .0), 2006 р.в., номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Підставою для реєстрації обтяження: договір застави від 14.11.2006 р., повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання №2400 від 23.11.2020 р., розмір основного зобов`язання - 1310787,81 грн. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609). Відповідно до частини першої статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Відповідно до статті 28 Закону України «Прозаставу» застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом. Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Предметом та підставою даного позову є припинення обтяження рухомого майна та внесення запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна з підстави припинення забезпеченого заставою зобов`язання. Водночас, судового рішення, яким встановлено факт припинення зобов`язання, яке випливає з договору про надання споживчого кредиту № 11076799000 не надано. Варто зазначити, що як договір про надання споживчого кредиту № 11076799000 від 14.11.2006 р., так і договір застави від 14.11.2006 р. є чинними, умови вказаних договорів не оспорюються (протилежного суду не надано). Крім цього, договір про відступлення прав вимоги від 11.05.2019 р., укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», в результаті якого до ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» перейшло право вимоги до [PERSON] також не оскаржувався в судовому порядку. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.10.2020 р. у справі №460/468/14-ц було розглянуто виключно питання можливості заміни сторони у виконавчому документі, в рамках вирішення питання пов`язаного з виконанням судового рішення не досліджуються обставини припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» . Це є окремим предметом та підставою позову. До того ж, згідно ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Між тим, у вказаній нормі йдеться по рішення суду, а не про ухвалу суду. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається, підстав для задоволення позовних вимог про скасування обтяження рухомого майна, внесення відомостей про припинення обтяження,-, суд не вбачає. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: dismissed