Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

У грудні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 01 вересня 1998 року між нею і відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 644, посилаючись на те, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , який досяг повноліття. Разом із відповідачем проживали до квітня 2018 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 січня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, її представником була надана заява про розгляд справи в їх відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив розглядати справу без його участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на те, що у своїй письмовій заяві відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає можливим ухвалити рішення по суті справи в підготовчому судовому засіданні. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01 вересня 1998 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська складено відповідний актовий запис № 644, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що у квітні 2018 року сторони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що в своїй заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved