overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 07.09.2006 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1763. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Представник позивача, через канцелярію суду, подав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач, через канцелярію суду, подав заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить суд його задовольнити. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 07.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1763. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.05.2016 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 545, мотивуючи позов тим, що сімейне життя не склалося, у зв'язку з психологічною несумісністю характерів, взаємного непорозуміння, різних поглядів на життя, постійно виникаючих суперечок та сварок, сторони не підтримують подружні стосунки, сім'я фактично розпалася, від шлюбу дітей не мають, майновий спір між сторонами на теперішній час відсутній. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.05.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 545 (а.с.7) Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 07.02.2009 року, зареєстрованого у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 43. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із матірю. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем згодом не склалося у звязку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер.\~\~Позивач вважає, що їх сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згоден. Майнових спорів немає. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 07.02.2009 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 43 від 07.02.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 064217, виданим 07.02.2009 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 04 грудня 2018 року було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина знаходиться на утриманні позивача і батько матеріальної допомоги на її утримання не надає, прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у відкрите судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, прохала його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків. Як було встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 04 грудня 2018 року розірвано. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Згідно довідки Костянтинівської селищної ради № 1128 від 20.11.2018 року, [PERSON] зареєстрована та проживає разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами він не має, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дочки. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та досягнення дитиною повноліття. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, де вказано, що він згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.04.2018 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.5) [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). Шлюб між сторонами не розірвано. Згідно ст. 51 Конституції України,ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням позиції відповідача, який згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України,ст.180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом. За подання вищевказаного позову позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 9 810,00 грн, що підтверджується квитанцією від 27.11.2018 на суму 1 000,00 грн та квитанціями № 287 та № 297 від 22.12.2018 на суму 7 810,00 грн та 1 000,00 грн відповідно (а.с.1,19,20). З уточненої позовної заяви вбачається, що ціна позову була визначена у розмірі 900 000,00 грн. У липні 2019 року позивач через свого представника звернулася до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору. Законом України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за позови майнового характеру фізичними особами сплачується у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Беручи до уваги вартість нерухомого майна в розмірі 900 000,00 грн, позивачу відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 8 810,00 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Оскільки за позовну заяву позивач сплатила судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» надмірно сплачений судовий збір підлягає поверненню. На підставі викладеного, ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.10.2016 року Солом'янським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у м.Києві (актовий запис № 2771) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Від шлюбу є син - [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Бажає залишити прізвище набуте у шлюбі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2016 року про що Солом'янським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у м.Києві зроблено актовий запис № 2771 та видано відповідне свідоцтво (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати укладений 07 червня 1986 року шлюб з [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Власівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області за актовим записом № 02, посилаючись на те, що від спільного проживання в шлюбі у них неповнолітніх дітей не має, а сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та інтересів, у зв»язку з чим вони припинили шлюбні відносини та з 1995 року проживають окремо, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не зявився, який згідно поштового повідомлення за вказаною адресою реєстрації по вул. Гарама, 56 в с. Власівка Ічнянського району Чернігівської області не проживає, тому вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відзиву на позов відповідач не надав. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. \~ \~ \~ \~За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1986 року (а.с. 5). Від спільного проживання в шлюбі у них неповнолітніх дітей не має. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через несумісність характерів та інтересів, які з 1995 року проживають окремо, які спільного\~господарства не\~ведуть,\~примирятися не\~бажають суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved