overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

У грудні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У грудні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу \~ \~ \~ \~Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позов в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У грудні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позов в повному обсязі. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У грудні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач надала заяву в якій підтримала заявлений позов. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У грудні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У грудні 2017 року надійшла до суду позовна заява Дочірнього підприємства «Дарниця-1» (02132, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 26Б) до [PERSON] ([ADDRESS]) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що сума нарахувань за оплату послуг консьєржа є спірною, втім борг визнає. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У грудні 2017 року ПАТ АТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 148 875,50 доларів США. Разом із позовом, заявником до суду подано клопотання про звільнення від сплати судових витрат. Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частина 3 ст. 136 ЦПК України дає можливість суду з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов»язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. З аналізу ст. 136 ЦПК України вбачається, що суд вправі враховуючи майновий стан сторони, на підставі обґрунтованої заяви, застосувати лише один із заходів визначених вказаною статтею, оскільки застосування вказаних заходів тягне за собою неоднакові наслідки. При цьому, можливість застосування конкретного із заходів визначеного ст. 136 ЦПК України вимагає чіткого змісту та обгрунтвання до клопотання із зазначенням та поданням доказів незадовільного (скрутного) матеріального становища заявника, строків можливої оплати, сум які реально можуть бути сплачені в рахунок оплати судового збору. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. При цьому, Закон України «Про судовий збір» не містить пільг щодо сплати судового збору у разі наявності великої кількості проблемних кредитів та введення тимчасової адміністрації. Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. З огляду на зазначене, враховуючи обґрунтування заяви, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання ПАТ АТ «Родовід Банк». На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У грудні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, сплатило кошти на оплату судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року позовну заяву повернуто позивачу. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з заявою про повернення коштів за оплату судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що сплачені ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти на оплату судового збору в у розмірі 1 600 грн. 00 коп. підлягають поверненню, а заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (надалі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завданих збитків внаслідок несанкціонованого відновлення газоспоживання у розмірі вартості не облікованого (донарахованого) обєму природного газу. Свій позов мотивує тим, що 14.02.2017 року під час перевірки стану відключення газового обладнання за адресою відповідача, а саме: [ADDRESS], працівниками Фастівської дільниці був виявлений факт несанкціонованого відбору газу шляхом несанкціонованого відновлення газопостачання після його припинення. По даному факту представниками Оператора ГРМ ПАТ «Київобленерго» був складений Акт про порушення № 71 від 14.02.2017 року та акт про усунення порушень від 14.02.2017 року, також проведена фіксація показників лічильника газу на рівні 18180 куб.м.. Несанкціоноване газоспоживання, що здійснювалось відповідачем [PERSON] було припинено шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби № R18784573. 17.08.2017 року позивачем було проведено засідання комісії по розгляду актів про порушення, на якій відповідач був присутній особисто. Окрім того, 17.08.2017 року на підставі вищевказаного акту про порушення, по факту виявленого несанкціонованого відновлення газопостачання, комісія провела нарахування вартості не облікованих обємів природного газу, завданих Оператору ГРМ ПАТ «Київоблаз» у розмірі 6737,92 грн. та склала акт-розрахунку, який відповідач отримав особисто 17.08.2017 року. Разом з тим, позивач зазначає, що Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення, акти-розрахунок на оплату не облікованих обємів природного газу, складений акт про порушення відповідачем не оскаржувались. З метою вирішення всіх спірних питань у досудовому порядку, 10.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із досудовим попередженням щодо необхідності погашення завданих збитків в сумі 6737,92 грн. у тому числі шляхом укладення угоди на реструктуризацію боргу, проте дане звернення позивача було залишено відповідачем без належного реагування. Тому, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10 січня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача про розгляд справи повідомлений, направив до суду клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення у порядку спрощеного провадження не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Саранчуківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві, з урахуванням змін, зазначив, що 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Войсовичівка, 47, в с. Саранчуки Бережанського району Тернопільської області належала його батькові - [PERSON]. 04 червня 2017 року в селі Саранчуки Бережанського району [PERSON] помер, після смерті якого спадщину за законом прийняв він, подавши заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які прийняли спадщину немає, оскільки дружина померлого [PERSON], від прийняття спадщини відмовилася, подавши відповідну заяву. Не зважаючи на вказане оформити право на спадщину йому виявилося неможливим і йому було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на імя спадкодавця. Отримати такі документи після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК Солтисяк [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить йому з часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців виходячи з доданих до матеріалів цивільної справи відомостей наданих Саранчуківською сільською радою та Бережанською державною нотаріальною конторою, - немає. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 849 - розірвати. В обґрунтування позову вказував, що з 31.07.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, на протязі останнього часу не проживають разом, спільного господарства не ведуть, в сім`ї постійно виникають сварки в присутності неповнолітнього сина, що негативно впливає на його виховання, тому вважає примирення між ними неможливе. 17.01.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 19.02.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились. 19.02.2018 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, судові витрати просив залишити за ним. Відповідач в поданій 15.03.2018 року заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 31.07.2013 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 849. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 2 листопада 2013 року між сторонами у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим зареєстровано шлюб, актовий запис за № 738. Від шлюбу спільних дітей у сторін немає. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час (з лютого 2015 року) сторони не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. До судового засідання сторони не з'явилися. Зокрема, відповідач - з невідомих причин. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить справу розглянути в порядку заочного провадження. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами заочного спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з'явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. При цьому, позивач не заперечує щодо такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704, 80 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved