Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У грудні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 3467 грн 69 коп., та судовий збір по справі, посилаючись на ті підстави, що 06.08.2014 відповідач зареєструвалася у Святошинському РЦЗ КМЦЗ як така, що шукає роботу та для отримання статусу безробітної відповідач 06.08.2014 подала до РЦЗ заяву де зазначила, що через відсутність роботи немає заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Для забезпечення цільового та ефективного страхування коштів фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття було здійснено розслідування виплати відповідачу допомоги по безробіттю за результатами якої було встановлено, що відповідач уклала з ПрАТ «ММЦ-СТБ» договір №8977/14 від 01.08.2014 згідно якого за надані послуги відповідачу 31.10.2014 була нарахована сума доходу у розмірі 72 грн 00 коп., таким чином відповідач під час отримання допомоги по безробіттю перебувала у цивільно-правових відносинах. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила (а.с. 36, 37, 42, 43). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 06.08.2014 відповідач звернулася до Святошинського РЦЗ КМЦЗ для отримання допомоги по безробіттю (а.с. 4-7). Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Статтею 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Частиною 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно витягу із наказів про прийняття рішення по особі, наказом РЦЗ від 06.08.2014 №НТ140806 відповідачу поновлено статус безробітного з 06.08.2014, а також наказом РЦЗ від 06.08.2014 №НТ140806 відповідачу було поновлено виплату допомоги по безробіттю з 06.08.2014 (а.с. 8, 9). Наказом Святошинського районного центру занятості від 17.02.2015 №НТ 1500217 відповідачу з 16.02.2015 було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку із працевлаштуванням безробітного відповідно до п.п. «1», п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 8). Згідно акту №1209 було здійснено перевірку Шевченківським районним центром зайнятості встановлено, що [PERSON] на момент реєстрації в центрі зайнятості як безробітної перебувала у цивільно-правових відносинах з ПАТ «Міжнародний медіа центр - СТБ» згідно цивільно-правового договору від 01.08.2014 №8977/14 та отримала винагороду за надані послуги згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 31.10.2014 (а.с. 10, 11). У подальшому, на підставі наказу Святошинського районного центру занятості від 07.10.2015 №379 вирішено стягнути з відповідача відшкодування незаконно отриманих коштів, виплачених як допомога по безробіттю (а.с. 17). Згідно довідки-розрахунку сума коштів, що підлягає відшкодуванню за період з 06.08.214 по 15.02.2015 становить 3467 грн 69 коп. з них: допомога по безробіттю 3467 грн 69 коп. (2014 р. - 2015 грн 73 коп, 2015 - 1451 грн 96 коп.) (а.с. 18). Святошинським РЦЗ на адресу відповідача надіслано лист-повідомлення №01-28/3652 від 09.10.2015 про необхідність добровільного повернення незаконно отриманих коштів у сумі 3467 грн 69 коп. Даний лист отримано відповідачем 13.11.2015 проте відповідачем кошти не повернуті (а.с. 19). Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне державне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи. Згідно зі ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: працевлаштування безробітного. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.ч.2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму судових витрат по справі у розмірі 1378 грн 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved