Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем. Посилається у позові на те, що 27 серпня 2011 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрували у виконавчому комітеті Білогородської сільської ради Києво -Святошинського району Київської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №12, та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін народились дві доньки: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 17.01.2012 виконавчим комітетом Білогородської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 12.11.2013 виконавчим комітетом Білогородської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Наразі шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюбні стосунки не підтримують (з березня 2020 року), шлюб існує лише формально. Утворивши родину, не змогли її зберегти. Кожен має протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Сторони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Спільне господарство припинили вести задовго до подачі цієї позовної заяви. Спроби примирення не дали позитивних наслідків. Зазначено, що шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні, а шлюб носить суто формальний характер. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя між ними не склалося, стосунки між ними погіршилися, вони виявилися різними за характерами та поглядами на життя людьми, і тому подальше спільне проживання між ними стало неможливим. Ухвалою судді від 04.12.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивачки, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Врахувавши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району, було зареєстровано 27.08.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 12 від 27.08.2011 р. Також встановлено, що у сторін від шлюбу є діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 17.01.2012 виконавчим комітетом Білогородської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 12.11.2013 виконавчим комітетом Білогородської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї. Суперечності, що виникали між ними, привели до її розпаду. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі; відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категорична позиція позивача з приводу розірвання шлюбу та її небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved