Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У вересні місяці 2013 року позивач звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що в період з лютого місяця 2005 року він проживав однією сім»єю із [PERSON], вели разом із ним спільне господарство, перебували у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання, [INFO] року народилася донька [PERSON], однак в актовому запису про народження дитини, запис про батька дитини вчинено за вказівкою матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач не заперечувала, що він є батьком дитини, визнавав своє батьківство щодо цієї дитини і він, тому спільно вибрали ім»я дитині вірменського походження «[PERSON]». В травні місяці 2013 року відповідач стала чинити перешкоди щодо побачення з дитиною та участі у її вихованні, у зв»язку із чим виникла необхідність у встановленні батьківства. Просить встановити батьківство відносно доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявлені вимоги позивач та його представник збільшили, просять визнати його батьком доньки [PERSON], [INFO] та внести відповідні записи до актового запису про народження дитини відомостей про батька. Суду пояснили, що він є дійсно батьком цієї дитини, оскільки вони із відповідачкою проживали однією сім»єю, вели спільне господарство та виховували доньку. Вказані обставини підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлялась про час і місце судового розгляду справи у передбаченому законом порядку. Представник відділу РАЦС по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, надав суду належно завірену копію актового запису про народження дитини та просить справу слухати у відсутності представника. Суд, заслухавши доводи позивача та його представника, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що позивач [PERSON] проживав однією сім»єю із [PERSON] з лютого місяця 2005 року, вели із ним спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Від спільного проживання [INFO] року у них народилась донька [PERSON], запис про народження у Книзі реєстрації народжень було вчинено за вказівкою матері. Після пологів він забрав доньку та дружину із пологового будинку та спільно проживали до березня місяця 2009 року, однак і після цього утримував дитину, безперешкодно спілкувався із нею та займався її вихованням. З травня місяця 2013 року відповідачка почала створювати перешкоди у побаченнях із донькою та участі у її вихованні. Судом призначалась відповідно до вимог статей 143 та 144 ЦПК України генотипоскопічна експертиза, відповідач була у передбачений законом спосіб повідомлена про час і місце її проведення, однак до медичного закладу у визначений час медичним закладом з дитиною не з»являлась, ухилилась від участі в експертизі, тому суд визнає факт для з»ясування якого ця експертиза була призначена, а саме батьківства позивача стосовно доньки [PERSON], [INFO] доведеним. Такого висновку суд дійшов на підставі інших наданих позивачем доказів. Так відповідно до копії свідоцтва про народження дитини за вказівкою матері батьком дитини зазначений у копії актового запису є [PERSON]. Відповідач матеріально утримував доньку, виховував її, влаштовував відпочинок на морі. Свідок [PERSON] зокрема суду пояснила, що знає позивача та [PERSON], була на їхньому весіллі, котре влаштовувала матір позивача. Після одруження вони проживали однією сім»єю, мали спільний сімейний бюджет. [INFO] року народилася донька [PERSON], котру позивач визнавав її своєю донькою, в відповідно матір дівчинки визнавала його батьком доньки. Він забирав матір та дівчинку із пологового будинку. Свідок [PERSON] повідомив суду, що є хрещеним батьком [PERSON], яка народилася [INFO] року, для участі в хрещенні його запросив [PERSON], батько дитини. Її батьком є [PERSON], а матір»ю [PERSON] Вони проживали спільно однією сім»єю з 2005 року, святкували весілля, на якому він мав бути свідком. Позивач визнавав дитину своєю донькою, цього не заперечувала і матір дівчинки, матеріально утримував та виховував її. Свідок [PERSON] суду показав, що позивач є батьком доньки [PERSON], виховував та утримував її з часу народження. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З наведених підстав позов слід позов задовольнити, оскільки зібрані докази в їх сукупності повністю підтвердили факт визнання [PERSON] батьківства щодо доньки [PERSON], народженої [INFO], спільне проживання та ведення спільного господарства матір»ю дитини та позивачем до народження дитини, спільне виховання та утримання ними дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved