Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У грудні 2015 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача - [PERSON], на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі ? частини усіх видів його заробітку починаючи з 17 грудня 2015 року до закінчення навчання. В обґрунтування позову вказує на те, що 17 травня 1997 року між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб у відділі ЗАГС Софіївського райвиконкому Дніпропетровської області. 11 вересня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на першому курсі денного відділення соціально-правового факультету Національного університету «Одеська юридична академія», де навчається на бюджетній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальну допомогу відмовляється надавати, не зважаючи на те що згідно законодавства зобов'язаний це робити. Позивач не взмозі самостійно утримувати доньку, у зв`язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач працює в Софіївському відділені Дніпродзержинського відділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Інші особи яких відповідач має зобов'язання утримувати та сплачувати аліменти - відсутні. Враховуючі викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задовлення. Третя особа, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні письмові докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 17.05.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївської райдержадміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 3). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11 вересня 2007 року, яке видане 11 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 65 (а. с. 4). Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], яке видане 17 січня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївської райдержадміністрації Дніпропетровської області, актовий запис - № 9 (а. с. 9). У вищезазначеному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 521 від 23.11.2015 року виданої Національним університетом «Одеська юридична академія», [PERSON], з 01.09.2015 року є студентом першого курсу денного відділення соціально-правового факультету Національного університету «Одеська юридична академія». Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а. с. 5). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатним та має можливість утримувати дитину, проти задоволення позову не заперечує та визнав його у повному обсязі, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею 23 річного віку. За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved