Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

У грудні 2020 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 лютого 2018 року станом на 23 березня 2020 року загальній сумі 134\~901 грн. 82 коп. та судовий збір у розмірі 2\~102 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту монобанк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (далі Умови) опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terrns. Витяг з Умов та Тарифи за карткою Monobank додаються до позову. 15 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15 лютого 2018 року. Частиною 6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 15 лютого 2018 року [PERSON] просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті ним в банку. В Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 15 лютого 2018 року позичальник просить відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку. Розмір наданого для позичальника ліміту становить 50\~000 грн. 00 коп. АТ «Універсал Банк» взяті на себе зобов`язання за договором виконав, надав у розпорядження кредитні кошти на умовах, передбачених договором та у межах кредитного ліміту. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору у зв`язку з чим станом на 23 березня 2020 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 134 901 грн. 82 коп., що складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 60 332 грн. 35 коп., а також заборгованості за пенею та комісією у розмірі 74 569 грн. 47 коп. З підстав стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідача на позов до суду не надходило. У судове засідання позивач АТ «Універсал Банк» представника не направив. У позовній заяві та окремому клопотанні доданому до позовної заяви позивач просив суд розглянути дану справу без участі його представника та поставити заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. 23 лютого 2021 року, 29 березня 2021 року та 01 червня 2021 року направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справи з цих чи інших причин. Поважності доказів неявки у судові засідання до суду не подав. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15 лютого 2018 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило відповідачу поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 50 000 грн. 00 коп., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms). Відповідно до пунктів 4.3, 4.8.1 пункту 5 розділу 1 Умов обслуговування рахунків фізичної особи, операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Згідно із положеннями пункту 5.9 Умов, на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у тарифах. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами (пункт 5.11 Умов). Так, згідно з Тарифами банку, пільговий період за карткою Monobank встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001%; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 5% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,2% на місяць на залишок заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,4% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Пунктом 5.15 Умов визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах. Відповідно до пункту 5.16 Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. (пункт 5.17 Умов). Згідно із наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 15 лютого 2018 року станом на 23 березня 2020 року становить 134 901 грн. 82 коп., що складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 60\~332 грн. 35 коп., а також заборгованості за пенею та комісією у розмірі 74 569 грн. 47 коп. Відповідно до частин першої та другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Стаття 626\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другої статті 1050\~ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] договору кредиту, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору позики, а також нарахований позивачем відповідно укладеного договору борг за тілом кредиту в сумі 60 332 грн. 35 коп., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо вимог про стягнення комісії та пені, то суд керується наступним. Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною шостої статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У типовій формі Умов обслуговування рахунків фізичної особи, яку підписав Позичальник електронним підписом, у частині 8.1 Тарифи Розділу ІІ банк передбачив комісію за зняття готівки, зняття власних коштів. У змісті позовної заяви позивач ставить питання про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 74 569 грн. 47 коп. Разом з тим, вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до змісту складової частини кредитного договору - Умов обслуговування рахунків фізичної особи було закладено умови з виплати йому позичальником комісій, зокрема за зняття власних коштів, зняття готівки, як за дії, вчинювані на власну користь банку, що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними. Позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за договором не зазначив, яку суму з нарахованої заборгованості за «пенею та комісією» в розмірі 3\~282 грн. 50 коп. складає «пеня», а яку - «комісія», які за своєю правовою природою є різними складовими. Відсутність окремого розрахунку за цими складовими та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 15 лютого 2018 у розмірі 60 332 грн. 35 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційному від задоволених позовних вимог 940 грн. 01 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial