Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, вимоги якого уточнила під час розгляду справи, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання посилаючись на те, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину доньку - [PERSON] , [INFO] . Донька навчається у вищому навчальному закладі та є студенткою Ірпінського державного коледжу економіки та права, а тому потребує фінансового забезпечення, що пов`язані з навчанням. На даний час донька проживає разом з позивачем. Відповідачем сплачувалися аліменти на утримання дитини до вісімнадцяти років за рішенням суду, проте, на даний час дитина досягла вісімнадцятирічного віку, в зв`язку з чим виплати припинилися. Позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини до 23 річного віку, а тому звернулася до суду з даним позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку/доходу починаючи з 07.09.2020 та до закінчення навчання та/або досягнення дочкою 23 років в залежності від того, що настане раніше. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 13.10.2020 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.01.2021 відповідач у судовому засіданні подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не має свого житла, утримує батька пенсіонера та двох доньок, його матеріальне становище не дозволяє його ще й сплачувати аліменти на повнолітню дитину, у разі задоволення вимог позивача погіршиться його матеріальне становище та членів його родини. Позивач подала відповідь на відзив в якому зазначила, що статки відповідача у порівнянні з тими що були на момент сплати аліментів не змінилися, обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. В судовому засіданні позивач та представник позивача, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав викладених в останньому. Представник відповідача позовні вимоги не визнали посилаючись на їх необґрунтованість та незаконність. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 20/. Рішенням Дарницького районного суду від 01.07.2010 було винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.04.2010 та до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] повноліття, а потім у розмірі ј частини його заробітку (доходу) до повноліття дочки [PERSON] , [INFO] але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с. 14-17/. Згідно довідки Міністерства освіти і науки України Ірпінського державного коледжу економіки та права від 17.08.2020 за №2393, [PERSON] є студенткою 4 курсуденного відділення /а.с.43/. Позивач зазначає, що на даний час аліменти на утримання дитини не стягуються, оскільки донька досягла вісімнадцяти років, проте остання наразі навчається та потребує витрат, що пов`язані з навчанням. Відповідач має змогу надавати таку допомогу, проте відмовляється. 07.10.2016 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб /а.с. 74/, від, якого відповідач має двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 75-76/. Відповідач стверджує, що офіційно працює та отримує пенсію, середній дохід за липень - листопад 2020 склав 9 176,47 /а. с. 80-100/. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз.1 п. 20 ППВСУ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 року але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Підсумовуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочкі у період її навчання. Разом з тим, з наданих позивачем доказів пов`язаних саме із навчанням, не вбачається, що розмір останніх становить ј частину доходу відповідача, що в середньому становить 4382 грн. Тим більш, виходячи з принципу рівності батьків в утриманні дитини, позивачем не надано доказів, що останньою витрачаються кошти на утримання дитини пов`язані з навчанням в розмірі 8764 грн. щомісячно, оскільки донька навчається на бюджетній основі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дочки [PERSON] - яка є повнолітньою і має можливість отримувати стипендію та прикладати самостійних зусиль для отримання власного доходу у вільний від навчання час. Водночас, враховуючи те, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/10 частини доходів, щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. Враховуючи наведене, суд вважає, що у даному випадку аліменти в розмірі 1/10 частини від заробітку/доходу відповідача, буде справедливим по відношенню до сторін, та не погіршить матеріальне становище відповідача, та буде прийнятним для забезпечення інтересів дитини. В решті позовних вимог- відмовити за необґрунтованістю. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За приписами ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 840,80 гривень. На підставівикладеного та

Outcome: partial