Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

У грудні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] (далі - [PERSON] , спадкодавець) на час відкриття спадщини до [INFO] . Заява обґрунтована такими обставинами. [INFO] померла тітка заявниці [PERSON] , яка заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] [PERSON] відмовилась від спадщини після смерті [PERSON] . Після відкриття спадщини заявниця подала заяву про її прийняття, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тітка заявниці за станом свого здоров`я потребувала постійного догляду у зв`язку з чим до настання смерті заявниця проживала з нею та вони разом вели спільне господарство. Оскільки місце проживання заявниці було зареєстроване за іншою адресою, факт постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті не може бути підтверджений іншим способом. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадкових прав заявниці на нерухоме майно, яке заповіла їй тітка. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала пославшись на викладені у ній обставини. Жолобненська сільська рада Новгород-Волинського району Житомирської області надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутність її представника. Заслухавши заявницю, допитавши свідків та дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив такі обставини. Заявниця за паспортними даними є [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 05.06.2001 Дарницьким РУ ГУ МВС України у м. Києві. Місце проживання заявниці зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . З пояснень заявниці вбачається, що [PERSON] є її тіткою. 29.06.1998 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Жолобненської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 69, згідно з яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно з даними довідки виконавчого комітету Жолобненської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області [PERSON] була зареєстрована і фактично проживала у належному їй на праві власності будинку за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (актовий запис про смерть № 4 від 14.02.2006, складений Жолобненською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області). 05.11.2019 заявниця звернулася до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Люлевича А.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановою від цієї дати нотаріус відмовив у видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її тітки [PERSON] померлої [INFO] пославшись на пропущення встановленого законом шестимісячного строку прийняття заяви про прийняття спадщини. 03.12.2019 спадкоємець за заповітом [PERSON] склала нотаріально посвідчену про відмову від спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на користь [PERSON] . Згідно з положенням частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого частиною 1 статті 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина 1 статті 1272 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З пояснень заявниці вбачається, що протягом останнього часу її тітка [PERSON] тяжко хворіла і за станом здоров`я потребувала сторонньої допомоги, у зв`язку з чим вона проживала разом з тіткою у с. Жолобне Новоград-Волинського району Житомирської області. Допитані на прохання заявниці її односельчани [PERSON] та [PERSON] підтвердили в суді, що [PERSON] доглядала свою тітку [PERSON] , яка мешкала сама і за станом здоров`я потребувала стороннього догляду і допомоги у побуті, та проживала разом з нею до дня її смерті. Надаючи оцінку сукупності встановлених обставин та документів, що їх підтверджують, суд дійшов висновку про доведеність факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. Отже зважаючи на те, що місце проживання заявниці та спадкодавця були зареєстровані за різними адресами, суд визнає обґрунтованими доводи заяви про наявність перешкод для реалізації гарантованого законом права заявниці на оформлення спадщини, що є підставою для встановлення факту спільного проживання в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved