Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У жовтні 2013р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 03.08.2008 року між ними та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 4677,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам ( «Розстрочка» «Стандарт») складає між ним та Банком договір. Відповідач умови договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 17.10.2013р. має заборгованість у сумі 77573,63грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4505,00грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 510,53грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1403,25грн., пені - 66984,68грн., штрафів - 500,00 грн. (фіксована частина), 3670,17грн. (процентна складова). Позивач, посилаючись на ст.ст. 526,527,530 ЦК України просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. У разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації (а.с.32). Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 03.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту. У заяві позичальника №ZP1RFY06290320 від 03.08.2008р. останній надав свою згоду на те, що ця Заява разом з запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір (а.с.4) . З заяви позичальника (а.с.4) вбачається, що відповідач отримав в Приватбанку кредитні кошти у сумі 4677,47 грн. на придбання товару. Кредит був наданий на строк до 03.08.2009року. За умовами договору позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісяця у період з 5 по 10 число вносити щомісячний платіж у сумі 314,10 грн. За умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.5-7), а саме п.5.1 і п.5.3 передбачено право банку нараховувати пеню у розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу, та обов'язок позичальника при порушенні ним строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Пунктом 5.5 Умов сторони встановили термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів тривалістю 5 років. Можливість зміни тривалості позовної давності у бік її збільшення встановлена ст. 259 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність, відповідно до п.4 ст. 267 ЦК України, застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач заяви про застосування позовної давності до вимог позивача не подавав. Таким чином судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір споживчого кредитування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку (а.с.3) станом на 17.10.2013р. відповідачка має заборгованість за кредитом у сумі 77573,63грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4505,00грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 510,53грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1403,25грн., пені - 66984,68грн., штрафів - 500,00 грн. (фіксована частина), 3670,17грн. (процентна складова). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконані умови договору, кредитні кошти нею банку не повернуті, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути компенсацію витрат на оплату судового збору у розмірі 775,74 грн.

Outcome: approved