Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем, який було розірвано рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.01.2013 року, має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач надає матеріальну допомогу в недостатньому обсязі. А тому просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність та наполягає на позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №051269, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 травня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №140. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Зі свідоцтва про народження [PERSON], який народився 22 листопада 2005 року, вбачається, що його батьком є [PERSON] [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася 10 липня 2008 року, її батьком є [PERSON] [PERSON], а матірю [PERSON]. Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 січня 2013 року, яке набрало законної сили 20 лютого 2013 року, вказує, що шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до довідки, виданої квартальним комітетом №8 від 01.02.2017 року, малолітні діти [PERSON] і [PERSON] проживають за місцем реєстрації проживання позивача по вул. Камяній, 6 в м. Олександрія Кіровоградської області. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, відсутність між сторонами згоди та домовленості щодо участі в відповідача в утриманні дітей, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved