Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення недоотриманої пенсії у розмірі 21186, 85 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем майна своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Спадщина складається із недоотриманої пенсії у розмірі 21186, 85 грн. У травні 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про отримання пенсії своєї матері, одна органом пенсійного фонду прийнято рішення про відмову у виплаті цієї суми з тих підстав, що пройшло уже більше ніж три роки від дня смерті померлої, а тому право на отримання пенсії відсутнє. Позивач наголошує, що її мати за життя не могла отримати пенсію, оскільки проживала у м. Стаханів Луганської області, тобто на території, непідконтрольній Україні, страждала на серцево-судинні захворювання. Просить суд позов задовольнити. Представник відповідача - Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Право на отримання недоотриманої пенсії у позивача відсутнє, оскільки [PERSON] померла [INFO] , а із заявою про отримання недоотриманої пенсії [PERSON] звернулася лише 27.05.2019 року, а це більше ніж три роки від дня смерті, тобто Головне управління на законних підставах рішенням від 07.06.2019 року №850609 відмовило [PERSON] у виплаті недоотриманої пенсії. Просить суд у задоволенні позову відмовити, адже відповідач діяв у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідь на відзив відпозивача [PERSON] до суду не надходила. Суд, дослідивши доводи сторін, викладені у письмових заявах по суті спору, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.05.2019 року, виданим державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії, що знаходиться в Харківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області у розмірі 21186, 85 грн., належність якої спадкодавцю підтверджується листом Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 01.06.2016 року за №1496-13/24 (а. с. 7). 27.05.2019 року [PERSON] звернулася до Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про виплату недоодержаної пенсії [PERSON] (а. с. 66). Як вбачається із листа Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 26.06.2019 року за вих. №246/02-20-20, Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області рішенням від 07.06.2019 року відмовлено [PERSON] у виплаті недоодержавної пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а. с. 8-9). Предметом спору (змістом позовних вимог) між сторонами є стягнення нарахованої, однак не виплаченої у повному обсязі пенсії померлої [PERSON] , яка входить до спадкової маси у розмірі 21186, 85 грн., при цьому належність вказаної суми пенсії померлій та її розмір стороною відповідача не оспорюється. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми. При цьому, відповідно до положень статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується до вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Системний аналіз положень статей 1219 Цивільного кодексу України та статті 1227 Цивільного кодексу України при застосуванні до встановлених у цій справі обставин дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти: право на пенсію, яке нерозривно пов`язане із особою, яке відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право; та право на суми пенсії, нараховані за життя спадкодавцю, тобто належали йому, але не отриманні ним за життя, які передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. Отже, норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами статті 1227 Цивільного кодексу України та статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наведених норм матеріального права, правові підстави для обмеження виплати недоотриманої спадкодавцем пенсії за період три роки до дня звернення спадкоємця за отриманням пенсії відповідно до статті 46 наведеного Закону у відповідача були відсутні. Отже, виходячи з того, що сума недоотриманої пенсії померлої [PERSON] складає 21186, 85 грн., про що вказано у свідоцтві про право на спадщину за законом від 24.05.2019 року, суд дійшов висновку, що заявлений позов на вказану суму підлягає задоволенню, адже відповідачем протиправно відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії позивачу. Суд вважає обмеження виплати недоотриманої пенсії строком три роки необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленими судом обставинами та наведеними нормами матеріального права, згідно з якими сума пенсії, що належала пенсіонерові, але не була ним одержана за життя, передається членам його сім`ї у повному обсязі, тому позовні вимоги ґрунтуються на нормах статті 1227 ЦК України та статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved