Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У грудні 2014 року позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їм на підставі свідоцтва про право власності від 16.08.1999 року, зареєстрованого в КП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 26.08.1999 року на лежить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, однак з листопада 2012 року в ній не проживає, не відноситься к даному житловому приміщенню, як до свого постійного місця проживання, не виконує обов'язків, пов'язаних з його утриманням, вселитися не намагався, добровільно відмовився від користування квартирою, його особистих речей в квартирі не знаходиться. Факт реєстрації відповідача в квартирі суттєво обмежує можливості позивачів в повному обсязі здійснювати свої права власників на володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі цього позивачі були змушений звернутися до суду з даним позовом та просили визнати [PERSON] [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явились, надали заяви в яких просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснила, що у 2006 році уклала шлюб з відповідачем, з листопада 2012 року він виїхав за межі України, шлюб з ним розірвала. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив, що відповідач колишній чоловік її дочки, з листопада 2012 року він виїхав з України, зв'язок з ним не підтримує. Відповідач [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вислухавши позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.08.1999 року, зареєстрованого в КП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 26.08.1999 року Згідно акту від 17.12.2013 року виданого головою КСН «Машинобудівельник», вбачається, що [PERSON] [PERSON] фактично не проживає у [ADDRESS] з листопада 2012 року по теперішній час. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є сусідами позивачів та зазначили, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON] з листопада 2012 року у даній квартирі не проживає, місце його перебування їм не відоме. Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Згідно положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання без поважних причин. Судом не встановлено поважності причин відсутності відповідача понад установлені законом строки. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки підтверджується наданими суду доказами тому [PERSON] [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved