Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] фактично не проживає за вищевказаною адресою з 01.07.2012 року, особистих речей в будинку не має, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті. Позивач не має можливості звернутися з вимогою про добровільне зняття з реєстрації за вказаною адресою до відповідача, оскільки у теперішній час він мешкає в Архангельській області РФ, а останнє відоме місце його проживання в Україні - це її власна адреса. Позивач зазначила, що неможливість добровільного зняття з реєстрації [PERSON] порушує її право власності, оскільки вона не може отримати державну субсидію на оплату комунальних послуг, адже дохід сім`ї буде нараховуватися на всіх зареєстрованих в будинку осіб, навіть якщо вони там фактично не проживають. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 28.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач до судового засідання не з`явилася, в позовній заяві просила суд про розгляд справи без її участі, з огляду на її пенсійний вік та стан здоров`я. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив, відзив не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить винести рішення на розсуд суду. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №153518872 від 23.01.2019 року [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 10.12.2018 року №6951 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї (зареєстрованих) входять [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований, але не проживає. Згідно акту підтвердження не проживання, складеного депутатом Новопсковської селищної ради Федорущенко Г.В., встановлено, що [PERSON] , 1967 року народження, не проживає по [ADDRESS] з 01.07.2012 року. З копії паспорту відповідача вбачається, що 14.07.2016 року Новопсковським РВ УДМС України у Луганській області [PERSON] , [INFO] , виданий паспорт громадянина України, в якому зазначено, що 07.07.2012 року місце проживання останнього зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до правил ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 3 статті 71 ЖК України передбачені випадки, в якому разі жиле приміщення може бути збережено за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї понад шість місяців. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тобто, діючим житловим законодавством України передбачено право суду визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яка більше 6 місяців без поважних причин не проживає в ньому. Однак, матеріали справи не мають доказів того, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає у вказаному будинку понад 6 місяців. Крім того, посилання позивача на ті обставини, що [PERSON] з 01.07.2012 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , не узгоджуються з наданими письмовими доказами, відповідно до яких відповідач 07.07.2012 року був зареєстрований за вказаною вище адресою, а 14.07.2016 року в Новопсковському РВ УДМС України в Луганській області отримав паспорт громадянина України серії [NUMBER] . Стосовно посилання позивача на те, що через відсутність відповідача за місцем реєстрації вона позбавлена можливості отримати державну субсидію не є підставою для задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а вказані обставини можуть бути підставою для відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою комунальних послуг, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 163 ЖК України тимчасова відсутність наймача не звільняє його від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. З огляду на викладене, суд дійшов висновків, що позивач не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed