Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

У вересні 2019 року представник ТОВ «Грін Фактор» Фрига О.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 11 липня 2018 року між ТОВ «Лайм Кеш» та відповідачкою було укладено кредитний договір № ЛК-00261698. Відповідно до договору, кредитор надав останній кредитні кошти в розмірі 3500 грн. з терміном користування до 26.07.2018 року (з можливістю продовження цього терміну за певних умов), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним в розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730 % річних). Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати кредитору неустойку (в разі порушення строку повернення кредиту та сплати процентів - пеню в розмірі 2,5 % від суми залишку основного боргу за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми; в разі прострочення сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більш ніж на 14 календарних днів додатково до пені сплатити штраф в розмірі 100 грн.). 13 серпня 2018 року між ТОВ «Лайм Кеш» та ТОВ «ВОСТОК ФІНЕКСПЕРТ» було укладено договір факторингу №ЛК-13/08-18, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №ЛК-00261698. від 11 липня 2018 року. 27 вересня 2018 року між ТОВ «ВОСТОК ФІНЕКСПЕРТ» та ТОВ «ГРІН ФАКТОР» було укладено договір факторингу №ВФ-27/09-18, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №ЛК-00261698. від 11 липня 2018 року Зазначається, що позичальник свої зобов`язання перед кредиторами належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 13.09.2019 року виникла заборгованість в загальному розмірі 36813,25 грн., в тому числі: - заборгованість по сумі кредиту 3500 грн.; - заборгованість по простроченим відсоткам 1120,00 грн.; - пеня за порушення умов договору в розмірі 31937,50 грн.; - штраф за порушення умов договору в розмірі 100 грн. У зв`язку з порушенням позичальником грошового зобов`язання, останній нараховано 3 % річних від простроченої суми за період прострочення 155,75 грн. В судове засідання представник позивачки не з`явилася, проте в надісланій на адресу суду заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, судом зналежним чином повідомлялась, про що свідчить розписка про отримання судового виклику та позову з додатками особисто від 25.10.2019 року. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих позивачем доказів, суд прийшов до наступного. 11 липня 2018 року між ТОВ «Лайм Кеш» (яке має статус фінансової установи) та відповідачем було укладено кредитний договір №ЛК-00261698 відповідно до договору, кредитор надав останній кредитні кошти в розмірі 3500 грн. з терміном користування до 26 липня 2018 року (з можливістю продовження цього терміну за певних умов), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним в розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730 % річних). Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати кредитору неустойку (в разі порушення строку повернення кредиту та сплати процентів - пеню в розмірі 2,5 % від суми залишку основного боргу за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми; в разі прострочення сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більш ніж на 14 календарних днів додатково до пені сплатити штраф в розмірі 100 грн.). 13 серпня 2018 року між ТОВ «Лайм Кеш» та ТОВ «ВОСТОК ФІНЕКСПЕРТ» було укладено договір факторингу №ЛК-13/08-18, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №ЛК-00261698. від 11 липня 2018 року. 27 вересня 2018 року між ТОВ «ВОСТОК ФІНЕКСПЕРТ» та ТОВ «ГРІН ФАКТОР» було укладено договір факторингу №ВФ-27/09-18, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №ЛК-00261698. від 11 липня 2018 року. 13 серпня 2018 року ТОВ «Лайм Кеш» направило [PERSON]. письмове повідомлення про заміну кредитора в зобов`язанні, що виникли з кредитного договору №ЛК-00261698 від 11 липня 2018 року. 27 вересня 2018 рокау ТОВ «ВОСТОК ФІНЕКСПЕРТ» направило [PERSON]. письмове повідомлення про заміну кредитора в зобов`язанні, що виникли з кредитного договору №ЛК-00261698 від 11 липня 2018 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповіднодо умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі унього фактором права грошової вимоги,фактор набуває права навсі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Відповідач взяті на себе зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 13 вересня 2019 року виникла заборгованість за кредитним договором, зокрема: - заборгованість по кредиту 3500 грн.; - заборгованість по простроченим відсоткам 1120 грн., що повністю узгоджується з умовами договору та знайшла своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами. Також є обґрунтованим нарахування позивачем 3%річних відпростроченої суми за період прострочення в сумі 155,75 грн.,оскільки, згідно ч.2ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленогоіндексу інфляціїза весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно дост. 549 ЦК України,неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Зокрема, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннямист. 61 Конституції України,ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно кредитного договору, за порушення зобов`язань зі сплати процентів нараховується пеня, а також штраф у розмірах, визначених цим договором. Враховуючи вищевикладене та відповідно дост. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі №6-2003цс15. Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. Водночас, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин», положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Аналогічні правові висновки виклав й Верховний Суд України в своїх постановах, зокрема від 03 вересня 2014 року по справі №6-100цс14 та від 04 листопада 2015 року по справі №6-1120цс15, в яких зазначав, що згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. З матеріалів справи вбачається, що нарахована позивачем неустойка (пеня + штраф) є надто завищеною, перевищує загальний розмір боргу за договором, що суперечить самій компенсаційній суті неустойки та засадам цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності та розумності. За встановлених обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише пеня та в розмірі, що є співмірним з розміром боргу 4700 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 480,25 грн. судового збору (1 921 грн. (сплачений судовий збір) х 25 % (відсоток задоволених позовних вимог)).

Outcome: partial