Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

У грудні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що їй на праві особистої приватної власності належить будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . В належному їй житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який є племінником її покійного чоловіка, та з дати його смерті втратив право користування зазначеним майном. Відповідач бажання самостійно знятись з реєстрації не виявив, тому була змушена звернутись до суду. На теперішній час вона не має можливості використати своє право на володіння та розпорядження своєю власністю, оскільки в будинку зареєстрований відповідач. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Железняк М.І. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з`явився.. Відзив на позов не подав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. Згідно із ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, його представника та представника третьої особи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.1, ч. 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, та це підтверджується документами, наданими стороною позивача, оригінали яких досліджені судом, а їх копії знаходяться в матеріалах справи, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.09.2012 р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 223821522 від 14.09.2020 р. Згідно відповіді від 28.12.2020 р. наданої Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до акту обстеження фактичного проживання громадянина за адресою його реєстрації від 09.03.2021 р. складеного комісійно, [PERSON] ніколи не проживав за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] зазначила, що вона є сусідкою [PERSON] та вони часто спілкуються. В [PERSON] був чоловік, який помер. Їй не відомі обставини стосовно реєстрації відповідача в будинку, проте вона з впевненістю наголошує, що жодний чоловік наразі не проживає за зазначено адресою. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] . Ій не відомі обставини коли в будинку було зареєстровано відповідача, але зазначає, що вона з ним особисто не знайома та жодного разу не бачила. Крім того, після смерті чоловіку [PERSON] інші чоловіки в зазначеному будинку не проживають. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок (ст. ст. 379,383 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Таким чином, право члена сім`ї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ст. 405 ЦК України право користування житлом надається лише члену сім`ї власника. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] не є членом родини [PERSON] .. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved