Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , який складається: житловий будинок літ. А, прибудова літ. а, літня кухня, літ. Б, сарай літ. В, вбиральня літ. Г, погріб літ. Пг, паркан №1, ворота з хвірткою №2, колодязь №3, ганок №4, басейн №5. Позовні вимоги обґрунтовуються, зокрема, тим, що позивач та відповідач є синами,та, відповідно, спадкоємцями майна [PERSON] за законом першої черги, спадщину прийняли у встановленому законом порядку. Спадщину у вигляді земельної ділянки кадастровий №2325586800:02:007:0029, сторони оформили порівну, отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом 14 березня 2019 року. Інше майно, яке належало спадкодавцю, сторони домовилися між собою розподілити наступним чином: житловий будинок за адресою [ADDRESS] , - позивачу, а відповідачу - предмети домашнього вжитку та побутову техніку, які залишилися після смерті матері. Про це сторонами також було укладено договір про поділ спадкового майна від 01.09.2020 року. Однак позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, оскільки нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спірного будинку через відсутність правовстановлюючого документа на нього та відсутність реєстрації права власності на цей будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому нотаріусом було надано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.09.2020 року. Ухвалою від 09.09.2020 року було відкрито провадження у справі, та вирішено про її розгляд в порядку загального позовного провадження. В порядку підготовки справи до розгляду по суті від приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Демидьонок Т.А. була витребувана копія спадкової справи № 117/2018, заведеної після смерті [PERSON] , яка [INFO] . В підготовче судове засідання сторони не з`явились, подавши письмові заяви про його проведення без їх участі. Крім того, від відповідача до закінчення підготовчого провадження надійшла власноруч написана заява про визнання позову та розуміння наслідків подання такої заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З урахуванням надходження від відповідача письмової заяви про визнання позову, а також з огляду на достатність зібраних у справі доказів, суд вважав за можливе ухвалити рішення по суті справи в порядку ст. ст. 200, 206 ЦПК України, тобто у підготовчому провадженні. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є синами [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідно Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Оріхівським райбюро ЗАГС Запорізької області 01.09.1967 року, та Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 08.12.1961 року. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 16.01.2015 року секретарем Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області (реєстр. № 01). Цим заповітом [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось, із чого б не складалось, позивачу та відповідачу в рівних частках. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19 червня 2018 року Виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис за № 49. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий №2325586800:02:007:0029 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який складається: житловий будинок літ. А, прибудова літ. а, літня кухня, літ. Б, сарай літ. В, вбиральня літ. Г, погріб літ. Пг, паркан №1, ворота з хвірткою №2, колодязь №3, ганок №4, басейн №5 та предметів домашнього вжитку і побутової техніки. 11.12.2018 року як позивач, так і відповідач, подали приватному нотаріусу Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок Т.А. заяви про відмову від прийняття спадщини після [PERSON] за її заповітом від 16.01.2015 року, та про прийняття спадщини після неї за законом, на підставі чого була заведена спадкова справа № 117/2018. Спадщину у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером 2325586800:02:007:0029 сторони оформили порівну, отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом 14 березня 2019 року. 01.09.2020 року позивач та відповідач уклали Договір про розподіл часток у спадковому майні, яким визначили розподілити між собою решту спадкового майна наступним чином: житловий будинок за адресою [ADDRESS] , - позивачу, інше майно відповідачу. Постановою від 07.09.2020 року приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок Т.А. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спірного будинку, пославшись на те, що позивач не надав правовстановлюючі документи на нерухоме майно, та зазначив, зокрема, про те, що право власності на цей будинок, за відомості відповідних державних реєстрів, не було зареєстроване за спадкодавцем. Постановою Пленуму Верховного Суду України (п. 23) від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Станом на час придбання спадкодавцем нерухомого майна житлового будинку були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року. Зазначені нормативні акти передбачали обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві. З відомостей технічного паспорту на спірний будинок, складеного станом на 10.08.2020 року, спірний будинок складається з будівель і споруд, збудованих 1960 року. Відповідно до виписки з погосподарського обліку Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області за №490 від 31.07.2020 року та довідки №491 від 31.07.2020 року судом встановлено, що за погосподарським обліком (погосподарська книга № 8, запис № 10 0658-1) спірний житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] . Таким чином, згідно з матеріалами справи спадкодавець набула спірний житловий будинок у власність відповідно до законодавства, чинного на момент придбання цього нерухомого майна, у зв`язку з чим воно може виступати об`єктом спадкування. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв в порядку ст. 1268 ЦК України, спору щодо спадкового майна не існує, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене,\~на підставі\~ст.ст.392,\~1258,\~1261,\~1268,\~1275,\~1297\~Цивільного кодексу\~України,\~Інструкції про\~порядок реєстрації\~будинків та\~домоволодінь у\~містах і\~селищах міського\~типу Української\~PCP,\~Переліку правовстановлюючих\~документів,\~на підставі\~яких провадиться\~реєстрація будинків\~та домоволодінь\~у містах\~і селищах\~міського типу\~Української PCP,\~затверджених заступником\~Міністра комунального\~господарства Української\~PCP\~31\~січня 1966\~року,\~

Outcome: approved