Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою), розташованою за адресою: [ADDRESS], між співвласниками на праві спільної часткової власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що квартира [ADDRESS] знаходилася у спільній частковій власності, а саме: - 1/2 частина зазначеної квартири належала [PERSON] на підставі Свідоцтва [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого Запорізьким Міськжитлоуправлінням 23 лютого 2000 року; - 1/2 частина зазначеної квартири належала [PERSON] на підставі Свідоцтва [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого Запорізьким Міськжитлоуправлінням 23 лютого 2000 року. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14 листопада 2007 року державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори, належна за життя [PERSON] 1/2 частина квартири [ADDRESS], була успадкована [PERSON] 1/2 частина квартири [ADDRESS], яка належала за життя [PERSON], яка померла [INFO] була успадкована її сином - [PERSON], шляхом подання нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини. Проте, відповідне Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не видавалося. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] загальна площа 49,2 кв.м., житлова площа 27,9 кв.м.., квартира складається з: кімната № 1 площею 16,2 кв.м., кімната № 2 площею 11,7 кв.м., кухня площею 7,7 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м., комора площею 0,8 кв.м., балкон площею 1,495 кв.м.. Весь тягар по утриманню квартири в належному становищі лежить на [PERSON], оскільки відповідач у квартирі не мешкає, витрат щодо її утримання не несе, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, мають місце неврегульовані відносини між [PERSON] та [PERSON] щодо утримання квартири, її користуванням та сплатою комунальних послуг. Вважає доцільним виділення їй у користування кімнату № 2 площею 11,7 кв.м. з балконом площею 1,495 к.в.м,. Посилаючись на вимоги ст. 358 ЦК України, просить суд встановити порядок користування квартирою, розташованою за адресою : [ADDRESS] між співвласниками на праві спільної часткової власності: [PERSON] та [PERSON]. Виділити [PERSON] в цій квартирі у користування кімнату № 2 площею 11,7 кв.м., з балконом. Виділити [PERSON] в цій квартирі у користування кімнату № 1 площею 16,2 кв.м.. Підсобні приміщення, розташовані в квартирі за адресою: [ADDRESS], а саме: кухню площею 7,7 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м., комору площею 0,8 кв.м., залишити в загальному користуванні. Представники позивача, кожен в окремості, в судовому засіданні позов [PERSON] підтримали та просили суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник, кожен в окремості, в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2017 року провадження у справі відкрито (а.с. 20). 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2018 року справу за позовом [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням призначено у підготовче судове засідання. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.. (а.с. 31-32) Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, кожного в окремості, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що квартира [ADDRESS] знаходилася у спільній частковій власності, а саме: - 1/2 частина зазначеної квартири належала [PERSON] на підставі Свідоцтва [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого Запорізьким Міськжитлоуправлінням 23 лютого 2000 року; - 1/2 частина зазначеної квартири належала [PERSON] на підставі Свідоцтва [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого Запорізьким Міськжитлоуправлінням 23 лютого 2000 року. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14 листопада 2007 року державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори, належна за життя [PERSON] 1/2 частина квартири [ADDRESS], була успадкована [PERSON] (а.с. 11-12) 1/2 частина квартири [ADDRESS], яка належала за життя [PERSON], яка померла [INFO] була успадкована її сином - [PERSON], шляхом подання нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини. Проте, відповідне Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не видавалося. (а.с. 19) Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] загальна площа 49,2 кв.м., житлова площа 27,9 кв.м.., квартира складається з: кімната № 1 площею 16,2 кв.м., кімната № 2 площею 11,7 кв.м., кухня площею 7,7 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м., комора площею 0,8 кв.м., балкон площею 1,495 кв.м.. (а.с. 15-17) Весь тягар по утриманню квартири в належному становищі лежить на [PERSON], оскільки відповідач у квартирі не мешкає, витрат щодо її утримання не несе, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, мають місце неврегульовані відносини між [PERSON] та [PERSON] щодо утримання квартири, її користуванням та сплатою комунальних послуг. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Крім того, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. № 7 « Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок », при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Виходячи з аналізу ст. 358 ЦК України слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них. Аналізуючи викладені норми матеріального права, надані сторонами докази, а також враховуючи пояснення сторін у справі, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є законною, обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Outcome: approved