Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. 10 серпня 2016 року представником позивача було подано уточнену позовну заяву, у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 222 в євро, оскільки в позові помилково зазначено долари США. Позовні вимоги, з урахуванням уточнення, обгрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 06.03.2006 року було укладено Договір кредиту № 222 на купівлю автотранспортних засобів, згідно з яким відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 20002,45 євро, зі сплатою процентів в розмірі, порядку та на умовах визначених договором. В порушення умов договору, відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором кредиту № 222 від 06.03.2006 року, що станом на 13.07.2015 року становить: 9864,26 євро - заборгованість за кредитом; 7222,43 євро - заборгованість за відсотками; 3924,88 євро - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 2037,10 євро - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, на загальну суму - 23048,66 євро, що еквівалентно 565005,35 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні встановлено, що 06 березня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір кредиту № 222 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого, кредитор надає, а позичальник отримує, на умовах цього договру, грошові кошти в сумі 19787,00 євро зі сплатою процентів в розмірі 10,5% річних та з порядком повернення кредиту до 20-го числа (включно) кожного місяця зкінцевим терміном повернення 05 березня 2012 року або достроково у випадках ,передбачених цим договором та/або договорами, що забезпечують (забезпечуватимуть) виконання позичальником своїх обов`язків за цим договором, та/або чинним законодавством України. 03 липня 2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору кредиту № 222 від 06 березня 2006 року, згідно з якою були внесені зміни до умов кредитування, визначених Договором, а саме: кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 20002,45 євро, зі сплатою 13,5% річних з 01 листопада 2008 року та з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 05.03.2014 року включно, на умовах визначених цим договором. Крім того, 06 березня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір застави майна № 04/3-292, у якості забезпечення виконання зобов'язань відповідача за Договором кредиту. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно із розрахунком, станом на 13.07.2015 року, заборгованість відповідача за договором становить 23048,66 євро, що еквівалентно - 565005,35 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 9864,26 євро, що еквівалентно - 241808,39 грн., заборгованості за відсотками - 7222,43 євро, що еквівалентно - 177047,58 грн., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3924,88 євро, що еквівалентно - 96212,97 грн., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків - 2037,10 євро, що еквівалентно - 49936,51 грн. (а.с.48). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України). У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Офіційний курс НБУ гривні до євро, станом на 28.09.2016 року, становить 2898.0670, а тому заборгованість за Договором кредиту № 222 від 06 березня 2006 року у розмірі 23048,66 євро, у гривневому еквіваленті складає 667965,61 грн. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (пеню), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за Договором кредиту № 222 від 06 березня 2006 року належним чином не виконав, а отже зобов'язана повернути позивачу борг по кредитному договору в розмірі 23048,66 євро. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 8475,08 грн. (а.с.17).

Outcome: partial