Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в суд з позовом до відповідача про достягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно договору № б/н від 25.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти , яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 30.09.2015 р. утворилась заборгованість на загальну суму 39015,78 грн. Через те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує кредитну заборгованість, позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. Під час судового розгляду представник позивача подав заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначив, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.12.2011 року з відповідача на коиристь банку було стягнуто заборгованість, станом на 30.07.2011р., у розмірі 38054,73 грн., з яких: - 14968,86 грн. - заборгованість за кредитом; - 19797,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1000,00 грн. - заборгованість за комісією; а також штрафи в - 500,00 грн. штраф (фіксована частина). - 1788,32 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача, з урахуванням суми боргу, що була стягнуто за рішенням суду, станом на 30.09.2015р., становить 39015,78 грн., із яких: - 38015,78 грн. - заборгованість по процентам; - 1000,00 грн. - заборгованість з комісї за користування кредитом. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається із копії кредитного договору № б/н від 25.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти , яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно ст.ст. 526,527,536 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, і станом на 30.09.2015 р. вона має заборгованість за договором у сумі 39015,78 грн., із яких: - 38015,78 грн. - заборгованість по процентам; - 1000,00 грн. - заборгованість з комісї за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в звязку з чим, позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплати судового збору.

Outcome: approved