Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

у вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Національного університету «Києво-Могилянська академія» суму завданої майнової шкоди у розмірі 17 519,40 грн., що складається з витрат за весь період навчання як аспірантки, яка навчалася за державним замовленням з відривом від виробництва, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. На мотивування позовних вимог позивач вказує, що Національний університет «Києво-Могилянська академія» (надалі НаУКМА, позивач), наказом від 28.10.2015 року за № 38-а, на підставі рішення приймальної комісії від 21.10.2015 р. № 2, зарахував відповідача до аспірантури НаУКМА з 01.11.2015 за спеціальністю 03.00.11 «цитологія, клітинна біологія, гістологія» (з відривом від виробництва) за державним замовленням та призначив стипендію. Угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення НаУКМА та відповідач не укладали. У встановленому порядку відповідачу здійснювалась виплата стипендії. На підставі Ухвали Вченої ради НаУКМА від 25.02.2016 № 3 відповідачу було затверджено тему кандидатської дисертації «Дослідження властивостей стовбурних клітин пуповинної крові у культурі клітин in vitro» та призначено науковим керівником професора, доктора медичних наук [PERSON] . Кандидатські іспит відповідач склав: з англійської мови - [INFO] , з філософії - 12.05.2016 року. Відповідно до Статуту НаУКМА рішення з питань навчання, у тому числі аспірантів, приймає Вчена рада НаУКМА, яка може делегувати частину своїх повноважень вченим радам факультетів. Вченою радою факультету природничих наук протоколом № 8 від 31.08.2016 року, на підставі заяви відповідача від 28.07.2016 щодо відрахування з аспірантури за сімейними обставинами, прийнято рішення про відрахування відповідача - аспірантки 1-го року навчання кафедри лабораторної діагностики біологічних систем факультету природничих наук, з правом поновлення. Наказом НаУКМА від 31.08.2016 № 34-А відповідно до п. 19 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 № 309, відповідача - аспірантку 1-го року навчання кафедри лабораторної діагностики біологічних систем факультету природничих наук, відраховано з аспірантури з 01.09.2016 з правом на поновлення у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та з цього часу припинено виплату стипендії. Наказом НаУКМА від 23.08.2017 № 26-А відповідача - аспірантку 1-го року навчання кафедри лабораторної діагностики біологічних систем факультету природничих наук відраховано з 01.09.2017 з аспірантури, з підстав порушення наданого терміну переривання навчання і не поновлення на навчання. НаУКМА свої зобов`язання з організації навчання та виплати стипендії відповідачу виконав, відповідач прийняв виконання, але навчання не завершив. Відповідно до Акту ревізії Державної аудиторської служби України від 19.12.2017 № 03-21/11 про перевірку фінансово-господарської діяльності НаУКМА виплачена стипендія за період навчання підлягає відшкодуванню відрахованими аспірантами, які навчалися за державним замовленням. Фінансування НаУКМА здійснюється за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, а тому витрати НаУКМА на виплату стипендії відповідачу за листопад 2015 р. - серпень 2016 р. становлять 17 519,40 грн, які відповідач зобов`язаний відшкодувати. Взаємозобов`язання аспіранта, підготовка якого здійснюється за державним замовленням, та закладу вищої освіти визначаються «Положенням про підготовку науково- педагогічних і наукових кадрів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. № 309 (далі - Положення), яке діяло на момент вступу відповідача до аспірантури. Відповідно до п. 19 Положення до терміну навчання в аспірантурі не включається період хвороби (тривалістю понад один місяць), знаходження у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також відсутність з інших поважних причин, передбачених законодавством України. Термін переривання становить не більше одного року. Аспірант, який був зарахований до аспірантури за державним замовленням і відрахований, зокрема, через невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених п. 19 Положення, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. На підготовку відповідача в аспірантурі НаУКМА витратив бюджетні кошти, а відповідач як аспірант не виконав взяті на себе зобов`язання, тим самим завдав своїми діями майнової шкоди позивачу. Частиною 1 ст. 71 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково- педагогічних кадрів. Згідно із Статутом НаУКМА фінансування здійснюється за рахунок, зокрема, коштів державного бюджету. Посилаючись на те що у відповідності до ч.1 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину не має наслідком його недійсність, та на невиконання відповідачем своїх зобов`язань позивач просить на підставі ст.ст.611, 1166 ЦК України стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі збитків, спричинених НаУКМА у вигляді витрат по виплаті стипендії за весь період навчання відповідача як аспіранта, який навчався за державним замовленням з відривом від виробництва. Ухвалою судді [PERSON] від 12.05.2020 року було відкрите провадження у справі (а.с.63-64). У зв`язку з звільненням судді [PERSON] розпорядженням керівника апарату Голосіївського районного суду № 429 від 30.06.2020 року був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи, та для продовження розгляду справа була визначена суддя Чередніченко Н.П. (а.с.67-68,69). 08.07.2020 року у порядку спрощеного провадження було винесене заочне рішення, у яким позов був задоволений.(а.с.71-74). 12.08.2020 року від відповідача надійшла заява про скасування заочного рішення суду з відповідними мотивами (а.с.80-87) та заява про застосування строків позовної давності за заявленими позовними вимогами (а.с.97-98). У зв`язку з перебуванням судді Чередніченко Н.П. у відпустці розпорядженням керівника апарату Голосіївського районного суду був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи за яким для продовження розгляду за заявою про скасування заочного рішення суду була призначена суддя Хоменко В.С.(а.с. 103, 104). Ухвалою від 13.08.2020 року суддею Хоменко В.С. прийнята до розгляду заява про скасування заочного рішення суду та справа призначена до розгляду (а.с.105,108). Ухвалою Голосіївського районного суду від 14.09.2020 року заява відповідача про скасування заочного рішення суду була задоволена, заочне рішення суду від 08.07.2020 року було скасоване, а справа була призначена для проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без виклику сторін на 16.02.2021 року (а.с. 120-123). З метою належного повідомлення учасників про отримані документи по суті справи розгляд справи відкладався ухвалою суду, та був призначений на 01.06.2021 року (а.с.152). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач подав відзив на позовну заяву ( а.с. 143) у якому позовні вимоги позивача не визнав, посилаючись як на пропуск позивачем строку позовної давності так і на відсутність загальних підстав для задоволення позову, посилаючись на те: що відповідач відрахований з аспірантури у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, стипендія не є складовою витрат на навчання, відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем (а.с.143-148). Та просить прийняти та застосувати заяву про пропуск позивачем строків позовної давності (а.с.87-98). Позивачем подана відповідь на відзив у якій вказує, що стипендія є складовою витрат на навчання аспіранта, відповідач не виконав індивідуальний навчальний план, а відсутність письмового договору не спростовує обов`язків відповідача у зв`язку з навчанням в аспірантурі. Вважає, що оскільки відповідач відрахована зі складу аспірантів з 01.09.2017 року, то строк позовної давності у три роки треба відраховувати від цієї дати, а не від дат отримання стипендії у 2015-2016 роках (а.с.131-137). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що Національний університет «Києво-Могилянська академія» Наказом від 28.10.2015 року за № 38-а, на підставі рішення приймальної комісії від 21.10.2015 р. № 2, зарахував відповідача до аспірантури з 01.11.2015 за спеціальністю 03.00.11 «цитологія, клітинна біологія, гістологія» (з відривом від виробництва) за державним замовленням та призначив стипендію.(а.с.21). Угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення НаУКМА та відповідач не укладали. У встановленому порядку відповідачу здійснювалась виплата стипендії з урахуванням індексації за період з 01 листопада 2015 року по 01 вересня 2016 року, всього сплачено стипендії 17519 грн. 40 коп.(а.с. 21, 23, 24, 39). На підставі Ухвали Вченої ради НаУКМА від 25.02.2016 № 3 відповідачу було затверджено тему кандидатської дисертації «Дослідження властивостей стовбурних клітин пуповинної крові у культурі клітин in vitro» та призначено професора, доктора медичних наук [PERSON] науковим керівником.(а.с.25). Кандидатські іспит відповідач склав: з англійської мови - 16.11.2015 року, з філософії - 12.05.2016 року. Відповідно до Статуту НаУКМА рішення з питань навчання, у тому числі аспірантів, приймає Вчена рада НаУКМА, яка може делегувати частину своїх повноважень вченим радам факультетів. Вченою радою факультету природничих наук протоколом від 31.08.2016 № 8 на підставі заяви відповідача від 28.07.2016 щодо перерви у навчанні за сімейними обставинами прийнято рішення про відрахування відповідача - аспірантки 1-го року навчання кафедри лабораторної діагностики біологічних систем факультету природничих наук.(а.с.33-34). Наказом НаУКМА від 31.08.2016 № 34-А відповідно до п. 19 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 № 309, відповідача - аспірантку 1-го року навчання кафедри лабораторної діагностики біологічних систем факультету природничих наук, відраховано з аспірантури з 01.09.2016 з правом на поновлення у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та з цього часу припинено виплату стипендії.(а.с.35). Наказом НаУКМА від 23.08.2017 № 26-А відповідача - аспірантку 1-го року навчання кафедри лабораторної діагностики біологічних систем факультету природничих наук відраховано з 01.09.2017 з аспірантури, з підстав порушення наданого терміну переривання навчання і не поновлення на навчання.(а.с.36). 28 липня 2016 року відповідач [PERSON] подала заяву про відрахування з аспірантури за власним бажанням, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я за сімейними обставинами.(а.с.32). Вченою радою факультету природничих наук, протоколом від 31.08.2016 № 8 заява відповідача від 28.07.2016 року про відрахування її з аспірантури задоволена (а.с.33-34) та виданий Наказ № 34А від 31.08.2016 року про відрахування відповідача з аспірантури (а.с.35). Обґрунтовуючи поданий позов, НаУКМА, посилаючись на п. 16, п. 19, п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309, ст. 71 Закону України «Про вищу освіту», ст. ст. 22, 218, 526, 1166 ЦК України, зазначило, що відповідач повинна відшкодувати майнову шкоду у розмірі збитків, спричинених НаУКМА у вигляді витрат по отриманої стипендії за весь період навчання відповідача як аспіранта, яка навчалась за державним замовленням з відривом від виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. Згідно п. 16 Положення № 309 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) аспіранти і докторанти зобов`язані: 1) дотримуватися вимог законодавства, моральних, етичних норм поведінки; 2) глибоко оволодівати знаннями, практичними навичками, професійною майстерністю, підвищувати загальний культурний рівень; 3) опанувати методологію проведення наукових досліджень; 4) виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика; 5) звітувати про хід виконання дисертації на засіданні кафедри, відділу, лабораторії, вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи; 6) у встановлений термін захистити дисертацію або подати її спеціалізованій вченій раді; 7) дотримуватися статуту і правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи. Згідно з положеннями п.22 Положення № 309 аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Встановлено, що угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного бюджету НаУКМА та [PERSON] не укладали. Матеріалами справи не підтверджується, що [PERSON] не виконувала індивідуальний план, або не склала іспит. 28 липня 2016 року [PERSON] з власної ініціативи подала заяву про відрахування з аспірантури. Доводи про те що відповідач не виконувала індивідуальний навчальний план суд відхиляє, оскільки згідно копії посвідчення № 220/16 (на а.с.31) [PERSON] склала іспит з філософії 12.05.2016 року на «відмінно», а згідно копії посвідчення № [NUMBER] [PERSON] склала іспит з англійської мови 16.11.2015 року також на «відмінно». Посилання позивача на те, що відповідач не завершила та не продовжила своє навчання після відрахування з аспірантури з 01.09.2016 року (а.с.35), і була остаточно відрахована з 01.09.2017 року (а.с.36) як така що порушила наданий термін переривання навчання суд сприймає критично. Так у заяві на відрахування з аспірантури відповідач [PERSON] не просила у позивача здійснити переривання навчання, а просила саме відрахувати її з аспірантури 28.07.2016 року (а.с.32). Доводи позову про те, що відповідач порушила п. 16 Положення № 309, суд не приймає, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження зазначеного. Положенням № 309 не передбачено обов`язку відшкодувати вартість навчання у разі відрахування з аспірантури за власним бажанням. Судом вивчені доводи відзиву поданого відповідачем про сплив позовної давності, але суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за необгрунтованістю позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Судові витрати у відповідності до ст. 133 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи . У зв`язку з розглядом справи Відповідач поніс витрати: у розмірі 8000,00 грн. за Договором про надання правової допомоги № 1/8-ФО від 13.07.2020 року із Представником Відповідача, що підтверджується відповідним рахунком.(а.с.88-91, 94-95,96) та у розмірі 420 грн.40 коп. по сплаті судового збору за перегляд заочного рішення по справі (а.с.79). Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Стягненню з відповідача підлягає розмір витрат позивача по сплаті збору 420 грн. 40 коп. за перегляд заочного рішення по справі (а.с.79) та витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Суд вважає заявлену позивачем суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу обгрунтованою, розумною та співмірною. На підставі викладеного,

Outcome: approved