Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У грудні 2019 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що 19.11.2013 [PERSON] звернувся до «ПРИВАТБАНКУ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 12000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємцем є [PERSON] 19.10.2017 АТ КБ «ПриватБанк» надіслало претензію до Другої Тростянецької державної нотаріальної контори, яка 05.09.2018 повідомила, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 03.03.2019 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до спадкоємця [PERSON] з листом-претензією, але оскільки вимоги позивача відповідачем не виконані в добровільному порядку, АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даною позовною заявою та з урахуванням зменшених позовних вимог від 12 січня 2021 року просили стягнути з відповідача, як спадкоємця позичальника, кредитну заборгованість у сумі 8075,88грн., яка складається з 8075,88грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, та судові витрати в сумі 1921,00 грн. Заочним рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] задоволено, стягнуто з відповідача заборгованість в розмірі 8075,88грн. та понесені судові витрати. 27.05.2021 відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 17 червня 2021 року заочне рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.04.2021 у справі скасоване, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача підтримав зменшені позовні вимоги, просив задовольнити позов, зазначивши, що відповідач [PERSON] являється спадкоємцем до майна померлого [PERSON] відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не подавала, тому вважається, що прийняла спадщину, а отже являється і боржником по даному кредитному договору, укладеному між позивачем та [PERSON] , як спадкоємець. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо заявлених позовних вимог, вказала що [PERSON] хоча і була зареєстрована на день смерті з [PERSON] , однак вони були розлучені на день смерті, тому вважає, що [PERSON] не є спадкоємцем. Крім того в судовому засіданні зазначила, що сама [PERSON] не спадкувала майно після смерті бувшого чоловіка, однак вона як дочка покійного має намір успадковувати майно. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 листопада 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким йому було надано у користування кредитну картку із початковим лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.91 том 1). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с.10 том 1). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданий виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області 30 травня 2016 року (а.с.48 том 1). Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. На виконання вимог ухвали суду від 22.10.2021 Тростянецькою селищною радою 01.11.2021 за №02-17/3184 надано лист, з якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] станом на 28.05.2016 зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.246 том 1). Виходячи із викладеного, спадкоємець [PERSON] , яка постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою та наявними в матеріалах справи копіями паспорта спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , мала право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 28.05.2016 по 28.11.2016. За позичальником [PERSON] станом на день його смерті існує заборгованість по кредитному договору у розмірі 8075,88 грн., яка, згідно з розрахунком АТ КБ «ПриватБанк», складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8075,88 грн. (а.с.159-164 том 1). АТ КБ «Приват Банк» 20 вересня 2017 року, відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України, надіслало претензію кредитора до Другої Тростянецької державної нотаріальної контори, в якій позивач просив повідомити чи відкривалась спадкова справа після померлого боржника [PERSON] , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком (а.с.52 том 1). Оглянувши в судовому засіданні копію спадкової справи №393/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] , встановлено, що спадкова справа заведена на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.227,228 том 1). Листом державного нотаріуса Середи Н.М. від 07.11.2017 №748/02-14 наданого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомлено про заведення спадкової справи №393/2017 рік, після померлого [INFO] [PERSON] , на підставі претензії кредитора. Інформація про спадкоємців відсутня. (а.с.234 том 1). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частиною 1 та частиною 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно з ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. [PERSON] помер [INFO] . АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор, заявив вимоги до спадкоємця померлого боржника шляхом направлення претензії кредитора на адресу нотаріуса 20 вересня 2017 року із дотриманням строків встановлених ст. 1281 ЦК України. Також 09 січня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було надіслано спадкоємцю [PERSON] лист-претензію з вимогою сплати заборгованості за договором кредиту б/н від 19.11.2013, укладеного [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.54-58 том 1). До спадкової маси після смерті [PERSON] входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.06.2021 (а.с.4,5 том 2 ). Смерть позичальника у даній справі не припиняє зобов`язання за кредитним договором. У разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49цс19). Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17 (провадження № 61-27515св18). За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості із спадкоємця боржника є обґрунтованими. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості у розмірі 8075,88 грн. Крім того стягненню підлягає сума судових витрат сплачена позивачем при зверненні до суду та підтверджена документально, в розмірі 1921,00 грн. відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України.

Outcome: approved