Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У грудні 2020 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в яокму просив стягнути на свою користь з відповідача суму незаконно виплаченого матеріального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 15 296,36 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] 06.05.2020 року звернувся до Святошинської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю, у вказаній заяві зазначив, що з правами та обов`язками безробітного ознайомлений та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Відповідні заяви були залишені в скриньці для кореспонденції Святошинської районної філії КМЦЗ. Наказом Святошинської районної філії КМЦЗ від 06.05.2020 року № НТ200506 [PERSON] надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю на підставі пп.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону 1533-ІІІ (застрахованим особам з урахування страхового стажу понад 10 років) з 06.05.2020 року по 30.04.2021року. 25.08.2020 року Київським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 1740, у якому встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та отримує допомогу особі по догляду за особою з інвалідністю І чи II групи відповідно до Порядку про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 № 1192. Наказом Святошинської районної філії КМЦЗ від 26.08.2020 № НТ200826 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 26.08.2020 року. Святошинською районною філією КМЦЗ 03.09.2020 року видано наказ № 45/275-02/20 відповідно до якого прийнято рішення щодо повернення [PERSON] нарахованого та виплаченого йому матеріального забезпечення, яке згідно довідки-розрахунку від 01.09.2020 року № 173 з 06.05.2020 року по 25.08.2020 року становить 15 296,36 грн. 03.09.2020 року на адресу відповідача було направлено лист з вимогою про добровільне повернення незаконно отриманих коштів, проте такі кошти відповідачем повернуто не було, що і стало підставою для звернення до суду за захистом прав. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін (а.с. 26). Відповідач позовну заяву з додатками отримав, 25.01.2021 року подав через канцелярію суду заяву у якій просив закрити провадження у справі у зв`язку з добровільним поверненням коштів та відсутністю предмету спору (а.с. 13). Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 06.05.2020 року [PERSON] звернувся до Святошинської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю, у вказаній заяві зазначив, що з правами та обов`язками безробітного ознайомлений та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей та проінформований, що після завершення карантину зобов`язаний протягом 10 робочих днів подати центру зайнятості оригінали документів (а.с. 7,8). Відповідні заяви були залишені в скринці для кореспонденції Святошинської районної філії КМЦЗ. Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції станом на час подання заяви) статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. За приписами п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Наказом Святошинської районної філії КМЦЗ від 06.05.2020 року № НТ200506 [PERSON] надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю на підставі пп.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону 1533-ІІІ (застрахованим особам з урахування страхового стажу понад 10 років) з 06.05.2020 року по 30.04.2021року. Листом від 19.08.2020 року за № 11034/35-02/12 Управління соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації повідомило державний центр зайнятості Святошинської районної філії КМЦЗ, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та отримує допомогу особі по догляду за особою з інвалідністю І чи II групи відповідно до Порядку про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 № 1192 (а.с. 11). 25.08.2020 року Київським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 1740, у якому встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та отримує допомогу особі по догляду за особою з інвалідністю І чи II групи з лютого 2018 року по серпень 2020 року (а.с. 10). Наказом Святошинської районної філії КМЦЗ від 26.08.2020 № НТ200826 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 26.08.2020 року у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення (а.с. 15) Судом встановлено, що у період з 06.05.2020 року по 25.08.2020 року відповідачу виплачувалася допомога як безробітному, при цьому [PERSON] перебував на обліку в Управлінні соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та отримував допомогу особі по догляду за особою з інвалідністю І чи II групи з лютого 2018 року по серпень 2020 року про що не повідомив Київський міський центр зайнятості. Вказані дії призвели до безпідставного нарахування допомоги по безробіттю за період з 04.12.2019 року по 20.01.2020 року. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У відповідності до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до довідки-розрахунку Святошинської районної філії КМЦЗ від 01.09.2020 року № 173 сума коштів що була виплачена [PERSON] у період з 06.05.2020 року по 25.08.2020 року становить 15 296,36 грн (а.с. 16). Святошинською районною філією КМЦЗ 03.09.2020 року видано наказ № 45/275-02/20 відповідно до якого прийнято рішення щодо повернення [PERSON] нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у сумі 15 296,36 грн (а.с. 17). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Зважаючи на те, що [PERSON] свідомо не повідомив позивача про факт отримання допомоги особі по догляду за особою з інвалідністю І чи II групи з лютого 2018 року по серпень 2020 року, що свідчить про недобросовісність його дій, сума виплаченого матеріального забезпечення за період з з 06.05.2020 року по 25.08.2020 року становить 15 296,36 грн підлягає поверненню. Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] 26.01.2021 року сплатив на рахунок позивача суму боргу у сумі 15 296,36 грн, що підтверджується відповідною квитанцією від 26.01.2021 року № 50699035 (а.с. 33). Виходячи з вищенаведеного та зважаючи на те, що відповідач погасив заборгованість перед позивачем, таким чином виконавши договірні зобов`язання, суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості слід відмовити. Однак, враховуючи те, що суму заборгованості відповідач сплатив під час розгляду справи судом, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд дійшов висновку про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого останнім судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: partial