overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

У вересні [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 25 жовтня 2002 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 896. Зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося через сварки, які виникали між ними, подружнє життя фактично припинено три роки тому, між ними втрачено почуття кохання та поваги, переконана, що примирення та подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час і після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, між сторонами зареєстровано шлюб 25 жовтня 2002 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 896. Проте, подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини фактично припинені три роки тому, з переконань сторін вбачається, що подальше збереження шлюбу між ними неможливе і суперечитиме їх інтересам. Від шлюбу вони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та будуть проживати з позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного вбачається, що сторони не підтримують шлюбні стосунки близько трьох років, спільного господасртва не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, отже їх сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб належить розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У вересніі 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 березня 2018 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 80 розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 10 березня 2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 10 березня 2018 року уклали шлюб. /арк.с.14/. Від зазначеного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . /а.с.15/. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У вересні місяці 2013 року позивач звернувся із позовом до суду, в якій вказав, що з відповідачем 12 липня 2008 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницькому МРУЮ, актовий запис №935. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, що призвели до припинення шлюбних відносин зразу ж після народження дитини. Збереження шлюбу є неможливим, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з»явився, у поданій заяві позов підтримав, наполягає на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12 липня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького МРУЮ, актовий запис №935. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх з часу народження дитини, відповідач проживає в іншому регіоні України за місцем несення військової служби. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного, в наданий судом термін для примирення сторони згоди не дійшли. За наведених обставин суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У вересні місяці 2014 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування, їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], який з 2009 року в квартирі не проживає, жилою площею квартири не користується, за комунальні послуги не сплачує. Зважаючи на вказані вище обставини, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, направленим до суду листом просив розглядати справу у свою відсутність, позов не визнав. Заслухавши думку позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування від 14.10.2009 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований колишній чоловік позивачки, [PERSON], з яким рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.10.2010 року шлюб було розірвано. Відповідач з 2009 року у спірній квартирі не проживає, квартирою не користується, за житлово-комунальні послуги не сплачує. Вказана обставина підтверджується показами свідка [PERSON], яка суду пояснила, що вона працює консьєржем у вказаному вище будинку, сім»ю добре знає, відповідача в ньому не бачила в будинку з 2009 року. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майно має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб. Статтею 72 ЖК України встановлено, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності у жилому приміщенні понад шість місяців. Зважаючи на те, що відповідач не є членом сім»ї позивача, та більше шести місяців не проживає на жилій площі квартири [ADDRESS], суд вважає, що він втратив право користування жилим приміщенням цієї квартири, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У вересні місяці 2014 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 08 вересня 2004 року вона придбала квартиру за [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу [PERSON] В договорі її прізвище було зазначено як «[PERSON]» відповідно наявного на той час у неї паспорта громадянина України виданого 23 жовтня 2002 року. При виході на пенсію в 2013 році та оформленні документів було встановлено, при отриманні паспорта її прізвище було зазначено помилково «[PERSON]». Після звернення до Чорнухинського районного сектору УДМС України в Полтавській області 13 квітня 2013 року було видано новий паспорт де було вказано прізвище «[PERSON]». Коли в 2014 році звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення договору дарування квартири, то їй було відмовлено у зв»язку з розбіжностями у написанні прізвища у паспорті «[PERSON]» та у договорі купівлі-продажу «[PERSON]». Просила суд встановити факт належності їй договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала свою заяву і поясниля, що встановлення даного факту необхідно для оформлення дарування належної їй квартири. Суд заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 08.09.2004 року посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області укладений на на ім»я [PERSON] належить [PERSON], [INFO], жительці с.Ковалі Чорнухинського району Полтавської області. Ці обставини підтверджуються копією паспорта виданим 13 квітня 2013 року Чорнухинським РС УДМС України в Полтавській області, карткою платника податків, пенсійним посвідченням, довідкою Чорнухинського РС УДМС України в Полтавській області від 25 липня 2014 року з яких видно, що прізвище заявниці «[PERSON]». Тому є достатні правові підстави для встановлення факту належності договору купівлі-продажу квартири у м.Лубни Полтавської області від 08 вересня 2004 року заявниці [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У вересні місяці 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до Чорнухинської селищної ради про визнання права власності на будинок, господарські будівлі та споруди, в якому вказує, що в [ADDRESS] у власному дворі побудував будинок з господарськими будівлями. В зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, він не може оформити на себе право власності на вказаний будинок з господарськими будівлями, тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Просив суд визнати право власності на будинок з господарськими будівлями, за ним. В судовому засіданні позивач [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив визнати право власності на житловий будинок з господарським будівлями, який розташований по [ADDRESS] за ним. Дружина позивача, [PERSON], в судовому засіданні показала, що вона разом з чоловіком побудували будинок з господарськими будівлями та проживають в ньому за адресою [ADDRESS]. Заперечень проти визнання права власності на будинок з господарськими будівлями за її чоловіком [PERSON] не має. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач збудував будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS]. Факт належності [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS], підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, складеним 26.02.2014 року ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» та свідоцтві на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 1976 року. При зверненні до Управління праці та соціального захисту населення Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області для оформлення субсидії на комунальні послуги йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Відповідно до ст.ст. 321,331 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавленим цього права чи обмеженим у його здійсненні. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Для визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями за позивачем є всі правові підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У вересні місяці 2014 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 24 квітня 2010 року. Від цього шлюбу вони мають доньку Олесю, [INFO], яка проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі 1/2 частини із заробітку відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини із його заробітку щомісяця на утримання доньки, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 квітня 2010 року. Від шлюбу вони мають доньку Олесю, [INFO], батьком якої є відповідач згідно свідоцтва про народження дитини. Донька проживає і утримується матірю, що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної контори №3 б/н від 09.09.2014 року. Відповідач зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України. При цьому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів у розмірі однієї другої частини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні місяці 2014 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 08 березня 2008 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ, актовий запис №283. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя та виникнення на цьому грунті сварок, з липня 2014 року спільно не проживають. Вказані обставини як наслідок призвели до припинення шлюбних відносин, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні з причин наведених у заяві. Суду пояснила, що в наданий термін для примирення не дійшли згоди до примирення, тому просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 березня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ, актовий запис №283. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх з липня 2014 року. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного. Неповнолітні діти залишаються проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні місяці 2014 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 19 листопада 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького МРУЮ, актовий запис №2448. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життя та виникнення на цьому грунті сварок, з серпня 2014 року спільно не проживають. Вказані обставини як наслідок призвели до припинення шлюбних відносин, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні з причин наведених у заяві. Суду пояснила, що в наданий термін для примирення не дійшли згоди до примирення, тому просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 листопада 2006 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького МРУЮ, актовий запис №2448. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх з серпня 2014 року. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного. В наданий судом строк для примирення сторони не вживали заходів для збереження сім»ї, тому за наведених обставин суд вважає, що збереження сім»ї є неможливим, тому шлюб підлягає розірванню. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні місяці 2014 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 27 вересня 1987 року уклали шлюб, який зареєстрований Хмельницьким Будинком урочистих подій, актовий запис №1600. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя та виникнення на цьому грунті сварок. Вказані обставини як наслідок призвели до припинення шлюбних відносин, шлюб носить абсолютно формальний характер, спільного господарства не ведуть, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні з причин наведених у заяві. Суду пояснила, що в наданий термін для примирення не дійшли згоди до примирення, тому просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 вересня 1987 року, який зареєстрований Хмельницьким Будинком урочистих подій, актовий запис №1600. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного, в наданий термін сторони не вживали будь-яких заходів до збереження сім»ї. За наведених обставин суд вважає, що збереження сім»ї є неможливим, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved