Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, уточнивши який, зазначив, що близько 11-30 год. 08.06.2010 року на вул. Фещенка-Чопівського в м. Житомирі під час керування [PERSON] автомобілем [NUMBER] було здійснено наїзд на каналізаційний колодязь, кришка якого маючи зламані опорні лапи, повернулася під колесами автомобіля, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а водій отримав тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, закритої черепно-мозкової травми та забою тім'яної ділянки голови та був госпіталізований. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2665 від 23.06.2010 року матеріальний збиток, заподіяний пошкодженням належного йому автомобіля становить 88220,87 грн. Окрім того, через пошкодження автомобіля він зазнав душевних страждань, що призвело до заподіяння йому моральної шкоди. Зважаючи на обов'язки відповідачів щодо належного утримання каналізаційних люків, розташованих на проїзній частині та своєчасного виявлення несправностей і їх усунення, а також обслуговування доріг, їх ремонту, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 88220,87 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 100000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати, які включають витрати на проведення судової експертизи та експертного дослідження. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, та пояснив що протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача не складався, договору майнового страхування укладено не було, шкода не відшкодована і через значні пошкодження автомобіля він змушений був його продати. Представник відповідача КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що каналізаційний люк, внаслідок наїзду на який [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, знаходиться на балансі КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради і під час планового обходу та огляду 08.06.2010 року працівником підприємства [PERSON] з метою виявлення цілісності та закриття люків його пошкоджень та інших недоліків виявлено не було, каналізаційний люк та кришка люка знаходилися у технічно справному стані, про що було зроблено відповідний запис у журналі. Ніхто з працівників підприємства не притягувався до адміністративної чи іншого виду відповідальності за неналежне виконання обов'язків щодо утримання каналізаційного люка. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода могла статися через проведення дорожніх робіт КП «Управління автомобільних шляхів» Житомирської міської ради, і оскільки асфальтне покриття біля каналізаційного колодязя було вибране, тому люк знаходився вище над асфальтним покриттям на 10 см. Але при цьому ніяких знаків, які б вказували на проведення дорожніх робіт, встановлено не було та місце, де знаходився каналізаційний колодязь, не було огороджене. Представник відповідача КП «Управління автомобільних шляхів» Житомирської міської ради також у судовому засіданні не визнала вимоги позову та пояснила, що підприємство є утримувачем доріг в межах міста, а інженерні мережі, до яких відносяться у тому числі водопровідні та каналізаційні мережі (до яких входять оглядові колодязі), розташовані на проїзній частині вулиць міста, утримуються КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради. Дорога біля каналізаційного люка пошкоджена не була, ремонтні роботи на ділянці дороги, де він розташований, не проводилися, а раніше було зрізано верхній шар асфальтного покриття висотою не більше 5 см для накладення нового шару, що не могло бути причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Такий незначний зріз не потребував огородження відповідними позначеннями, так як дорожніх робіт не проводилося та він не був перешкодою у русі транспорту. Огороджувальні знаки виставляються у разі проведення капітального чи поточного ремонту доріг, який на той час не проводився. У протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вказано про те, що дорога не містить дефектів. Ніхто з працівників підприємства не притягувався до адміністративної, чи будь-якого іншого виду відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов'язків щодо утримання доріг відносно події, яка мала місце 08.06.2010 року на вул. Фещенка-Чопівського в м. Житомирі. Представник відповідача Служби автомобільних доріг у Житомирській області у судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що утримання доріг, які знаходяться в межах м. Житомира, не належить до повноважень підприємства, а згідно ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, а підприємство здійснює функції з управління дорогами загального користування. Представник відповідача ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив та надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що підприємство не може нести відповідальність за заявленими вимогами, оскільки його статутом передбачено здійснення будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, до яких дороги в межах населених пунктів не відносяться, а їх утримання здійснюється органами місцевого самоврядування. Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження № 12014060020002825 від 04.06.2014 року за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди по вул. Фещенка-Чопівського в м. Житомирі, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, визначені ст. 1192 ЦК України, якою передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що близько 11-30 год. 08.06.2010 року на вул. Фещенка-Чопівського в м. Житомирі [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив наїзд на каналізаційний колодязь, внаслідок чого кришка люка повернулася під колесами автомобіля та автомобіль зазнав механічних пошкоджень, таким чином виникла дорожньо-транспортна пригода. Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 троку № 190, визначено порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України. За п. 1.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України виробником послуг централізованого водопостачання та водовідведення є суб'єкт господарювання, що виробляє або створює послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - виробник). Виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем, що передбачено п. 1.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України. Згідно п. 14.1, 15.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України вуличні, квартальні, дворові, будинкові мережі, споруди і обладнання систем водопостачання та водовідведення обслуговуються та реконструюються тим підприємством, у якого ці об'єкти перебувають на балансі. Виробники та споживачі зобов'язані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів. Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № 30, встановлено порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання і каналізації міст та інших населених пунктів України і вони є обов'язковими для всіх виробничих підприємств водопровідно-каналізаційного господарства (далі - виробник). Відповідно до п. 1.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України виробники та інші організації, що експлуатують системи водопостачання та каналізації населених пунктів України, несуть відповідальність за невиконання вимог цих Правил і чинного законодавства України. Пунктами 12.3.1, 12.3.2. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України визначено, що на підставі даних зовнішнього і технічного оглядів каналізаційної мережі складаються дефектні відомості, розробляється проектно-кошторисну документація і проводиться поточний і капітальний ремонти. До поточного ремонту мереж входять: профілактичні заходи: промивання і прочищення ліній, очищення колодязів (камер) від забруднень тощо; ремонтні роботи: заміна люків, верхніх і нижніх кришок, встановлення скоб, заміна драбин, ремонт горловин колодязів, піднімання і опускання люків, обслуговування і регулювання засувок, вантузів, шиберів тощо. КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради у свої роботі керується Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 троку № 190, а також Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № 30, пунктом 9.2.6 яких передбачено, що зовнішній обхід та огляд трас водопровідної мережі робиться не рідше одного разу на 2 місяці, перевіряючи, зокрема зовнішній стан колодязів, наявність і щільність прилягання кришок, цілість люків, кришок, горловин, скоб, драбин, наявність у колодязі води чи її витоків шляхом відкривання кришок колодязів з очищенням їх від сміття (снігу, льоду). Допитана в судовому засіданні в якості свідка обхідник каналізаційних мереж КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради [PERSON] надала показання про те, що при плановому обході близько 09-00 год. 08.06.2010 року на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, каналізаційний люк та кришка люка знаходилися у технічно справному стані, про що було зроблено запис у журналі (а.с 112-113). А також вказала на те, що біля каналізаційного люка асфальтне покриття товщиною 7-8 см було вибране. Дорожніх робіт в цьому місці дороги не проводилося та ніяких попереджувальних знаків встановлено не було. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор ВДАІ [PERSON], яким були складена схема до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, надав показання про те, що після того, як сталася пригода, була оглянута кришка каналізаційного люка і було виявлено відсутність її опорних лап у двох місцях, а на самій кришці, де вони мали знаходитися, було видно сліди корозії. Внаслідок того, що кришка люка не була закріплена належним чином, від наїзду на неї колесом автомобіля вона розвернулася, що спричинило пошкодження автомобіля. Про відсутність опорних лап на кришці люка ним було зазначено у протоколі її огляду. При цьому пошкоджень дорожнього покриття не було і дорожні роботи в місці виникнення дорожньо-транспортної пригоди на той час не проводилися. Водій автомобіля [NUMBER] [PERSON], який керував ним на час виникнення дорожньо-транспортної пригоди, допитаний в судовому засіданні в якості свідка, показав, що швидкість автомобіля була близько 40-50 км/год., дорожніх робіт на місці виникнення дорожньо-транспортної пригоди не проводилося і жодних перешкод в русі транспортного засобу не було. Після наїзду лівим колесом на кришку люка відчув удар, через що автомобіль зупинився та відбулася деформація кузова, а він зазнав тілесних ушкоджень. Опорні лапи кришки люка були зламані та на місці їх зламу спостерігалися сліди корозії. Як убачається із схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.06.2010 року та протоколу огляду кришки каналізаційного колодязя (а.с. 284-285), складених інспектором ВДАІ [PERSON], після дорожньо-транспортної пригоди каналізаційний колодязь був відкритий, кришка знаходилася неподалік та на ній були відсутні дві опорні лапи, а на місці їх кріплення було видно сліди корозії. Приймаючи до уваги схему до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.06.2010 року та протокол огляду кришки каналізаційного колодязя, показання свідків [PERSON] та [PERSON], які узгоджуються між собою, тому вважаються достовірними доказами, суд критично ставиться до показань свідка [PERSON] щодо технічної справності кришки люка на час виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Постановою старшого слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області Якимчук Р.В. (а.с. 282) закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014060020002825 від 04.06.2014 року за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з відсутністю ознак складу злочину. Як зазначено в постанові, причиною виникнення аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної пригоди була наявність технічних несправностей каналізаційного люка, які працівники КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради могли виявити в процесі експлуатації. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи № 709/13-25 від 06.05.2014 року (а.с. 232-235), аналізуючи пошкодження автомобіля [NUMBER] (картера АКПП, передньої підвіски, двигуна, задньої підвіски, моста, балки), після наїзду переднім лівим колесом автомобіля на кришку каналізаційного люка кришка під дією маси транспортного засобу піднялася та відбувся контакт її бічної поверхні з автомобілем, утворивши при цьому вищезазначені механічні пошкодження. З огляду на те, що каналізаційний люк виготовлений з чавуна та має більшу щільність ніж підвіска автомобіля марки «BMW-745», то вищезазначені пошкодження могли виникнути навіть при швидкості руху, зазначеній 40 - 50 км/год.). Статтями 16 та 17 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Відповідальність органів місцевого самоврядування за функціонування та розвиток вулиць і доріг міст та інших населених пунктів передбачена ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги». Зокрема, органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. Посилання представника відповідача КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради на проведення КП «Управління автомобільних шляхів» Житомирської міської ради дорожніх робіт на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригоди, а також на те, що наявність пошкоджень асфальтного покриття біля каналізаційного люка була у причинному зв'язку з пошкодженням автомобіля [NUMBER], не доведено належними, допустимими та достатніми доказами у судовому засіданні. Таким чином, встановлені судом обставини та досліджені докази свідчать про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди був неналежний стан кришки оглядового колодязя системи каналізаційної мережі, утримання якої належить до повноважень КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради, тобто неналежне утримання ним каналізаційного колодязя, оскільки на кришці були відсутні дві опорні лапи, чим були порушені відповідачем вимоги п. п. 12.3.1, 12.3.2. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, в результаті чого та внаслідок наїзду на неї було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. У довідці начальника Житомирського ВРЕР УДАІ УМВС України в Житомирській області Шевчук С.А. від 05.04.2013 року вказано, що згідно бази даних АІПС Автомобіль УДАІ УМВС України в Житомирській області в період з 14.07.2009 року по 08.10.2010 року автомобіль [NUMBER], 2002 року випуску був зареєстрований за позивачем [PERSON], а 08.10.2010 року був знятий з обліку для реалізації (а.с. 182). Таким чином, передбачена Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № 30, відповідальність за належний технічний стан каналізаційної мережі міста, пристроїв та обладнання на ній, розташованих на проїзній частині дороги міста, що спричинило заподіяння шкоди власнику автомобіля, має бути покладена на відповідача КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, судом враховується висновок судової автотоварознавчої експертизи № 3274 від 27.03.2012 року (а.с. 129-135), який суд приймає до уваги. Згідно висновку вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER] під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.06.2010 року на вул. Фещенка-Чопівського в м. Житомирі, складає 88220,87 грн. Оскільки розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі відповідно, тому з урахуванням заявлених вимог та згідно положень ст. ст. 1166, 1192 ЦК України суд стягує з відповідача КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради на користь позивача 88220,87 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як визначено ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, та дійшов до висновку, що внаслідок пошкодження належного позивачу автомобіля йому була завдана моральна шкода. Однак заявлений позивачем розмір на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди ним достатньою мірою не підтверджений, а тому в цій частині позову суд вважає за можливе задовольнити його частково і з урахуванням вимог розумності та справедливості визначає грошовий вираз розміру моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради. При цьому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до інших відповідачів за відсутності підстав для настання у них цивільно-правової відповідальності, а саме за відсутності протиправності їх діянь, причинного зв'язку між шкодою і такими діяннями, а також їх вини в заподіянні шкоди позивачу пошкодженням належного йому автомобіля. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме 890,71 грн. судового збору (за вимогами майнового і немайнового характеру) та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. При цьому не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 1200,00 грн., що зазначено як витрати за проведення експертного дослідження та проведення експертизи, так як позивачем не надано платіжного документу (квитанції, чеку) на підтвердження сплати цієї суми, а надані довідки від 30.06.2010 року та 23.03.2012 року підприємця (а.с. 190, 191) не є платіжними документами.

Outcome: partial