Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що [INFO] в місті Ладижин помер їх батько [PERSON] . За життя, 16.09.2013 р. ним було складено заповіт, згідно з яким належну йому земельну ділянку, яка розташована на території Новоободівської сільської ради Тростянецького району, він заповів дочкам [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ЦК України, позивачі не могли подати до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька, оскільки для цього були серйозні перепони. Позивач [PERSON] з 25.07.2017 р. по 13.07.2019 р перебувала за кордоном, а саме в Ізраїлі, і фактично не могла здійснити дії щодо прийняття спадщини. Позивач [PERSON] саме в період, протягом якого подається заява про прийняття спадщини (з 09.12.2018 по 08.06.2019) захворіла на дуже тяжку хворобу - рак шлунку 3 стадії 3 клінічної групи, в результаті лікування якої 10.01.2019 р. перенесла складну операцію та хіміотерапію з 01.02.2019 по 19.07.2019. Окрім того, про існування заповіту позивачі дізналися лише у серпні 2019 року, коли виявилось можливим розібрати папери в помешканні, де проживав батько [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] та [PERSON] вважають, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини ними було пропущено з поважних причин, а тому є підстави для звернення до суду з даним позовом. Позивачі просили суд визначити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , тривалістю три місяці. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.10.2019 р. дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 16.12.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 29.07.2020 р. цивільну справу № 147/1069/17 (провадження 2/147/98/20) відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, за принципом вірогідності було розподілено судді Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А. Ухвалою суду від 30.07.2020 р. дану справу прийнято до свого провадження суддею Натальчук О.А. та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Так, згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У ст. 5 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 82 роки, про що 10.12.2018р. складено відповідний актовий запис №259, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] , народилася [INFO] в с.Нова Ободівка Бершадського району Вінницької області. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , її батьками записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Позивач [PERSON] , народилася [INFO] в с.Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області. Відповідно до копії свідоцтва про народження (повторно) серія [NUMBER] , її батьками записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 31.07.1994 р. [PERSON] зареєструвала шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану 31.07.1994 р. Після укладення шлюбу, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З копії державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ №689678, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,2288 га, що розташована на території Новоободівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.10). 16.09.2013р. секретар Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області посвідчила заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №109, згідно якого [PERSON] , [INFO] , що проживає в [ADDRESS] , на випадок його смерті зробив заповітне розпорядження: належну земельну ділянку, яка розташована на території Новоободівської сільської ради в с.Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт направо власності на земельну ділянку серії ЯБ №689678, заповів дочкам [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно з інформацією Другої тростянецької державної нотаріальної контори від 29.11.2019 р. №800/01-16, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] в даній нотаріальній конторі не заводилась (а.с.39). Постановою державного нотаріуса Другої тростянецької нотаріальної контори Вінницької області Кощеєвою Г.С. від 29.08.2019 за № 544/02-31, позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] ТА [PERSON] не прийняли спадщину після померлого в порядку та строки, втановлені чинним законодавством України (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Виходячи із змісту статті 1220 ЦК, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Положеннями статті 1269 ЦК визначено, що спадкоємець, який бажає реалізувати своє право на прийняття спадщини, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подає нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, у визначений законом строк позивачі не прийняли спадщину. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] сплинув 07.06.2019 року, а із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивачі звернулися 29.08.2019 р. У постанові Верховного Суду від 6 червня 2018 року (справа №592/9058/17-ц; касаційне провадження № 61-200 св 18) вказано, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Позивачі в обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини посилалися на те, що [PERSON] протягом тривалого часу, а саме з 25.07.2017 р. по 13.07.2019 р. перебувала за межами території України, а саме в державі Ізраїль, що підтверджується копією візи та копію електронного квитка з Тель-Авів до Києва, 13.07.2019 р. (from TLV to KBP) (а.с.13). [PERSON] [INFO] перебувала на диспансерному обліку в КП Ладижинська міська лікарня з діагнозом: Cr шлунку, 3 стадія, 3 клінічна група, стан після тотальної гастректомії 10.01.2019 р. та проведення шести блоків хіміотерапії з 01.02.2019 р. по 19.07.2019 р., що підтверджується довідкою №1222, виданою КП «Ладижинська міська лікарня» (а.с.15). Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №370404, [PERSON] встановлено другу групу інвалідності, строк встановлення до 01.09.2020 р. (а.с.16). Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені. Враховуючи обставини на які посилаються позивачі в своєму позові, суд вважає, що зазначені [PERSON] та [PERSON] обставини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та за можливе визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved