Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим що, 08.04.2013 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та представництвом ВАТ «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» був укладений Договір страхування автотранспортних засобів № 1038194, відповідно до умов якого страховик зобовязувався відшкодувати збитки, що могли настати у звязку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 18.02.2016 року у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Skoda», д.р.н. 33111КА, яким керував відповідач [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вартість відновлювального ремонту, що настав у звязку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищевказаної ДТП, склала 51\~872,60 грн., що підтверджується рахунком-фактури СТО. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 12.03.2016 року, матеріальний збиток, заподіяний Страхувальнику в результаті вказаної вище ДТП, склав 58\~064,69 грн. На підставі повідомлення Страхувальника про подію з застрахованим автомобілем та заяви на виплату страхового відшкодування, сформованих страхових актів, Страховик на виконання умов Договору страхування виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 51\~872,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Посилаючись на вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 1166, 1188, 1191 позивач просив стягнути з відповідача суму збитків в розмірі 51\~872,60 грн. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. За письмовою згодою предсавника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено в судовому засіданні, 08.04.2013 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та представництвом ВАТ «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» був укладений Договір страхування автотранспортних засобів № 1038194, відповідно до умов якого страховик зобовязувався відшкодувати збитки, що могли настати у звязку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 30.03.2015 року у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Део», д.р.н. АІ8434ВВ, яким керував [PERSON] 18.02.2016 року у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Skoda», д.р.н. 33111КА, яким керував відповідач [PERSON] Вартість відновлювального ремонту, що настав у звязку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищевказаної ДТП, склала 58\~064,69 грн., що підтверджується калькуляцією № 25/16. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зазначена вище ДТП відповідно до норм чинного законодавства України та Договору страхування була визнана страховим випадком. Страховик на підставі Заяви Страхувальника здійснив виплату страхового відшкодування на загальну суму в розмірі 21\~872,60 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved