Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.03.2004 року № 46121 вона зі своїм чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON] проживають та зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , яка належить їм у рівних частинах на праві спільної власності, а саме по 1/3 частки кожному. Також у квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає в ній з 2015 року, комунальні платежі не сплачує, чим порушуються їхні права. Тому позивач просить визнати відповідча таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Представник третьої особи управління ведення\~реєстру територіальної\~громади Житомирської\~міської радиу судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що позов підтримують. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. \~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 46121 від 17.03.2004 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради, квартир [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності позивачу та третім особам [PERSON] , [PERSON] у рівних долях. Місце проживання відповідача зареєстроване в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ «Керуюча Компанія «Домком Житомир» від 24.09.2019 року № 2072. Згідно акту, складеного паспортистом та майстром технічної дільниці ТОВ «Керуючої Компанії «Домком Житомир» від 06.08.2019 року, відповідач зареєстрований, але не проживає за місцем реєстрації з 2015 року по теперішній час. Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] та його фактичне непроживання в ній без поважних причин з 2015 року, тому суд вважає, що реєстрацією місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві власності позивачам, порушуються їхні права як власників житла та їй створюються перешкоди у користуванні власним нерухомим майном, через що підлягають судовому захисту шляхом зняття визнання відповідача таким, що втратив право користування нерухомим майном за вказаною адресою, що відповідає способам захисту права власності, передбаченими статтями 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена позивач при зверненні до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved