Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У грудні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 21166,51 доларів США. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DOС1АN90941388 від 12.12.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15779,38 доларів США. На термін до 11.12.2012 року., зі сплатою відсотків за користування кредитом , комісії, а також витрат згідно кредитного договору. У звязку з невиконанням обовязків щодо сплати кредитних коштів станом на 16.11.2015 року відповідач має заборгованість за користування кредитом в розмірі 31033,39 доларів США, яка складається з наступного: 6094,77 доларів США заборгованість за кредитом; 2556,50 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 768,41 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 21613, 71 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Рішенням Ленінського райсуду м.Донецька від 15.11.2011 року було стягнено суму боргу за кредитним договором в сумі 10885,14 доларів США, тому сума до стягнення на даний момент становить 20148,14 доларів США, крім того, нараховані штрафи в розмірі 10,85 доларів США штраф (фіксована частина); 1007,41 доларів США штраф процентна складова. Таким чином в позові ставиться питання про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором в розмірі 21166,51 доларів США. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № DOС1АN90941388 від 12.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 15779,38 доларів США на термін до 11.12.2012 року із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору останній повинен був щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № DOС1АN90941388 від 12.12.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] встановив, що станом на 16.11.2015 року відповідач має заборгованість за користування кредитом в розмірі 31033,39 доларів США, яка складається з наступного: 6094,77 доларів США заборгованість за кредитом; 2556,50 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 768,41 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 21613, 71 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Рішенням Ленінського райсуду м.Донецька від 15.11.2011 року було стягнено суму боргу за кредитним договором в сумі 10885,14 доларів США, тому сума до стягнення на даний момент становить 20148,14 доларів США. Крім цього, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Як вбачається із розрахунку заборгованості, який суд перевірив та зазнав правильним, відповідно крім пені в розмірі 21613, 71 доларів США., також нараховано 10,85 доларів США штраф (фіксована частина); 1007,41 доларів США штраф процентна складова, які повинні бути стягнені з відповідача. В той же час відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Донецьк. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу [PERSON] , який проживає у м. Донецьку, пеня, комісія та штрафи нараховані, також і після 14 квітня 2014 року. Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені, комісії та штрафів у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним. Таким чином суд вважає необхідним скасувати нараховані банком штрафи та зменшити суму нарахованої пені відповідачу та стягнути її суму яка нарахована в період до 14.04.2014 року, тобто 9796,38 доларів США. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання складає 19216,06 доларів США, та повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Крім цього слід зазначити, що згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України , є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.11.2015 року вартість долару США по відношенню до української гривні складає 23.05 грн. за долар США. Таким чином заборгованість у розмірі 19216,06 доларів США, що за курсом 23,05 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.11.2015 року, складає 442930,18 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved