Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У грудні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання припиненим\~\~ іпотечного договору, укладеного 12.02.2008 р. між ним та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі ВАТ «Комерційний банк «Надра») та вилучення\~\~ запису про заборону відчуження майна посилаючись на те, що зобов'язання з погашення кредиту виконані перед банком у повному обсязі достроково, унаслідок чого припинено й договір іпотеки, укладений на забезпечення кредитного договору. Позивач позовні вимоги підтримує, про що подав відповідну заяву, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлен належним чином, причини неявки суду не відомі, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.02.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», яке було перереєстровано на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON]. було укладено кредитний договір\~\~№ ОД 04/02/2008/840-К/026 в сумі 17\~306 дол. США строком до 11.02.2028 р. (а.с.7-11). У забезпечення цього договору між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] того ж дня було укладено договір іпотеки, за умовами якого позивач передав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] (а.с.12-18). Відповідно до статей 526 , 530 , 610 , частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов'язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням. Відсутність такої вимоги не покладає на позичальника будь-яких зобов'язань щодо дострокового повернення будь-яких сум, які, на думку кредитора, підлягають сплаті, крім тих, які підлягають сплаті на час пред'явлення вимоги. Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов'язання вважаються припиненими. За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку», частини першої статті 572 ЦК України та частини першої статті 575 іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов'язання, зокрема, на підставі виконання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов'язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов'язання. Як вбачається з довідки ПАТ «КБ «Надра» № 51/10-4/54 від 28.10.2014 р. [PERSON] проведено за кредитним договором № ОД 04/02/2008/840-К/026 від 12.02.2008 р. повний розрахунок, станом на 08.10.2014 р. кредит за вказаним договором погашено у повному обсязі. На підставі викладеного позовні вимоги про визнання зобовязань за кредитним договором та іпотечним договором припиненими підлягають задоволенню. Разом з цим,и згідно із Законом України від 06.10.2016 р. N 1666-VIII, 1. Реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. 2. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. 3. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. 4. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України. Отже, вказане рішення є підставою для: - зняття з кв.№ 17 будинку № 435 по вул. Нахімова у м. Ізмаїл обтяження у вигляді іпотеки - зняття обтяження з 17 будинку № 435 по вул. Нахімова у м. Ізмаїл, зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі договору іпотеки 12.02.2008р. та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про це обтяження. На підставі викладеного,

Outcome: approved