Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У вересні 2020 року позивач в особі представника звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 117-608-850-2-18-Г від 17.07.2018 у розмірі 85 984,40 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 52 801,72 грн., суми нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.08.2018 по 31.08.2020 включно в розмірі 2 821,71 грн., суми нарахованої та невиплаченої комісії серпня 2018 року по грудень 2018 року включно в розмірі 6 600,20 грн. та суми штрафу в розмірі 23 760,77 грн. та судові витрати у розмір 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.07.2018 [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 117-608-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). Згідно п.п. 2.2., 2.3, 2.4 Кредитного договору, загальний розмір кредиту склав 52 801,72 грн. та надавався на строк з 17.07.2018 до 16.07.2020 включно зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. 17.07.2018 грошові кошти в розмірі 52 801,72 грн., передбачені кредитним договором буди видані позивачем відповідачу. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором. Починаючи з 01.08.2018 в порушення умов п.п. 1.1., 2.9, 3.2.3, 4.1. кредитного договору, відповідачем не сплачуються у повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом. Станом на 08.09.2020 заборгованість за кредитом складає 52 801,00 грн. З 03.12.2018 відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1% річних. Окрім того, в порушення умов п.п. 1.1., 4.1. договору відповідачем не сплачено проценти за користування кредитом за період з 01.08.2018 по 31.08.2020 в розмірі 2821,71 грн., Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5% від суми кредиту.Додатком №1 до Кредитного договору визначено, що комісійна винагорода становить1320,04 грн. (одна тисяча триста двадцять гривень 04 копійки) і сплачується щомісячно не пізнішеостаннього робочого дня звітного місяця. У порушення п.п. 1.1., 3.2.3. Кредитного договору, відповідачем не сплачена в повномуобсязі комісія за період з серпня 2018 р. по грудень 2018 р. включно в розмірі 6 600,20 грн. Сума штрафу в розмірі 45% від суми кредиту, відповідно до п. 6.3. розділу 6 Кредитного договору становить 23 760,77 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 12.10.2020 було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ст. 274 ЦПК України. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином, проте представником позивача до початку судового засідання подано клопотання про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за останнім відомим місцем реєстрації. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності нез`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що в позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, відсутністю заперечень представника позивача щодо заочного розгляду справи, неявкою повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання відповідача без повідомлення причин, суд у відповідності з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 17.07.2018 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 117-608-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). Згідно п.п. 2.2., 2.3, 2.4 Кредитного договору, загальний розмір кредиту склав 52 801,72 грн. та надавався на строк з 17.07.2018 до 16.07.2020 включно зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. 17 липня 2018 року грошові кошти в розмірі 52 801,72 грн., передбачені кредитним договором були видані позивачем відповідачу, що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] та копією заяви на видачу готівки №TR.1805979.1671.46 від 17.07.2018. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Згідно п. 3.2.3. кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній мірі сплачувати щомісячні платежі за договором на передбачених договором умовах. Пунктом 2.9. кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу становить 38893,19 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного року. Станом на 08.09.2020 заборгованість за кредитом складає 52 801,72 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором та випискою з рахунку № [NUMBER] . Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, Позивач обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини Сторін за цим Договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту Позивач припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11. цього Договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагороди Відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього Договору. З 03.12.2018 відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1% річних. У порушення п.п. 1.1., 2.4., 2.9., 3.2.3 кредитного договору відповідачем не сплачено проценти за користування кредитом за період з 01.08.2018 по 31.08.2020 в розмірі 2821,71 грн., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 08.09.2020. Згідно п. 2.8. договору розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,5% від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. У порушення п.п. 1.1., 2.8., 2.9., 3.2.3. договору відповідачем не сплачена комісійна винагорода за період з з серпня 2018 року по грудень 2018 року включно в розмірі 6600,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 08.09.2020 та випискою з рахунку № [NUMBER] . У разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту (п. 6.3. кредитного договору). Сума штрафу в розмірі 45% від суми кредиту, відповідно до п. 6.3. кредитного договору становить 23760,77 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 08.09.2020. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 117-608-850-2-18-Г від 17.07.2018 станом на 08.09.2020 становить у розмірі 85 984,40 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 52 801,72 грн., суми нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.08.2018 по 31.08.2020 включно в розмірі 2 821,71 грн., суми нарахованої та невиплаченої комісії з серпня 2018 року по грудень 2018 року включно в розмірі 6 600,20 грн. та суми штрафу в розмірі 23 760,77 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, умовами кредитного договору. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаними договорами, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження, та стороною відповідача доводи позову не спростовано, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102, 00 грн.

Outcome: approved