Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 15.03.2012 між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі мають чотирьох дітей. Зазначала, що через постійні суперечки та непорозуміння, спільне життя з відповідачем стало неможливим та нестерпним через надмірне споживання алкоголем. За останні три роки відповідач проявив себе як безвідповідальна особа, самоусунувся від виконання обов`язків чоловіка, годувальника, припинив бути турботливим батьком та чоловіком, а з початку січня 2020 року почав проживати окремо. [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований Костопільським районним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 41. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 840,80 грн. Після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». 24.12.2020 позовну заяву зареєстровано судом та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Бебешко М.М. 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 23.02.2021 року від [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій остання просила слухати справу за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судові засідання 08.02.2021, 24.02.2021 та 17.03.2021 не з`явився, про про дату,час і місце судових засідань повідомлявся належним чином. У відповідності до ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 15 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що у Костопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зроблено актовий запис за № 41. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади м.Біла Церква, дата формування витягу 18.11.2020, [PERSON] зареєстрована разом зі своїми дітьми за адресою: [ADDRESS] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З поданої [PERSON] позовної заяви вбачається, що остання бажає змінити прізвище на дівоче « [PERSON] ». Дошлюбне прізвище [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб значиться « [PERSON] », тому суд вважає за можливе відновити прізвище позивача на дівоче « [PERSON] ». На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved