Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

У грудні\~2019\~року позивач\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача,\~в якому\~просила визнати\~за нею\~право власності\~в порядку\~спадкування за\~законом на\~гараж [ADDRESS] , розташованого [ADDRESS] (далі Гараж). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] , відкрилась спадщина, що складалась, окрім іншого майна, з [PERSON] . Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак у видачі відповідного свідоцтва, постановою нотаріуса їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на [PERSON] . Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в письмовій заяві підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з вказаних підстав. Представник відповідача міської ради в заяві просив справу розглянути без його участі, покладаючись на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в м. Новоград-Волинський, Житомирської області помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на, окрім іншого майна, Гараж, на який не було оформлено правовстановлюючий документ та не було зареєстровано право власності. Родинні відносини між позивачем та померлим підтверджено копією свідоцтва про шлюб від 03.09.1977 (а.с.8) Відповідно до довідки ОСББ «Чайка» №194 від 04.02.2020, разом з померлим на момент смерті проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] , позивач по справі. Встановлено, що [PERSON] за життя набув право власності земельну ділянку, площею 0,00295 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням будівництво і обслуговування гаража, яка 11.05.2010 була успадкована позивачем. Зазначене підтверджується копіями: державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №049098 від 07.03.2000; свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим на ім`я [PERSON] від 11.05.2010 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.01.2020. 28.01.2010 Новоград-Волинським міжміським бюро технічної інвентаризації Житомирської області на ім`я [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на Гараж, з якого слідує, що він побудований в 1988 році, з шлакобетону, загальною площею 28,8 м2. Згідно висновку № 25 начальника управління - головного архітектора міста управління містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради від 04.12.2019 одноповерховий Гараж в гаражному масиві, розташований у відповідності до містобудівних вимог і може використовуватись за призначенням. Позивач є спадкоємцем померлого за законом першої черги, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа № 268/2010 заведена державним нотаріусом на підставі заяви [PERSON] від 11.05.2010. Позивачу видано три свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, одне з яких на земельну ділянку для обслуговування Гаража, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Ружицького О. Д. від 05.02.2020. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2010 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Гараж, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя [PERSON] правомірно збудував Гараж на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці, відкрито користувався ним, однак не зареєстрував його в органах державної реєстрації в порядку, визначеному на час будівництва Гаражу (1988 рік). Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.4 ст.3 зазначеного закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (3.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з чч.1 та 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05.08.1992 закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлені постановою Кабінету Міністрів «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» від 05.08.1992 №449 (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані в період до 05.08.1992, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] . Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved