Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження, з 1/4 частку від заробітку (доходу) на 1/6 частку від заробітку (доходу). В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20.02.2019 Ленінським районним судом міста Миколаєва винесено судовий наказ про стягнення з нього на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі1/4 частки від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.02.2019 та до досягнення ним повноліття. Проте, при винесені судового наказу суду не було надано інформацію, про те, що у нього на утриманні перебуває, ще донька [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що 18.08.2020 до Центрального районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява від [PERSON] , щодо стягнення з позивача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленка І.В. від 03.09.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які було усунуто 25.09.2020. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.11.2020 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву. Відповідач надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. У відповідності до частини тринадцятої\~статті 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Заводським районним у місті Миколаєві відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №212. Відповідно до судового наказу виданого Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.02.2019 у справі №489/690/19 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.02.2019 та до досягнення ним повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №1731, позивач також записаний батьком [PERSON] , [INFO] . За змістом статті 18 Конвенції про захист прав дитини,прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 та ратифікованої\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями статей 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із частиною першої\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). За положеннями частини третьої статті 181 наведеного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~(далі Постанова) вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із пунктом 23 Постанови, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. З врахуванням\~встановлених обставин,\~приймаючи до\~уваги,\~визнання відповідачем\~позову та\~те,\~що на\~утриманні позивача\~перебуває ще\~неповнолітня донька\~ [PERSON] , суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги, та зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України з державного бюджету позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду з позовом. Інші 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved