Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому, посилаючись на норми статей 110, 112 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25 квітня 2008 року виконкомом Малорибицької сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 02. Вимоги обґрунтовані тим, що у справі у 2008 році уклали шлюб, в якому [INFO] народилася донька [PERSON], яка проживає з відповідачем. Одруження виявилося невдалим. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та вирішення важливих питань сім'ї та побуту, що призвело до відсутності взаєморозуміння та негативно вплинуло на стосунки. Шлюбні відносини та проживання припинені рік тому, відповідач створила нову сім'ю, тому шлюб існує формально, збереження сім'ї вважає неможливим. Спір про місце проживання малолітньої доньки та з приводу спільно придбаного майна відсутній. Сторони на судове засідання не прибули, у розумінні статей 74, 77 ЦПК України належним чином повідомлені, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому позивач підтримав позовну заяву, відповідач проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечувала /ас. 22-23/. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2008 року між сторонами у справі у виконкомі Малорибицької сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 02 було зареєстровано шлюб, відповідач після реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» / копія ас. 6/. В шлюбі [INFO] у них народилась донька [PERSON] /копія ас. 7/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами статей 21,24, 56, 110 - 112, 115 Сімейного Кодексу України. У відповідності до вимог ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . Визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд знаходить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення; з часу знаходження позовної заяви в суді примирення не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи, що відповідач змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, і після розірвання шлюбу не бажає його відновлювати, відповідно до ст. 113 СК України при державній реєстрації розірвання шлюбу суд залишає [PERSON] прізвище «[PERSON]». Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», і стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved