Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення нею навчання. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказала, що [INFO] одружились її батьки: [PERSON] (батько, відповідач) та [PERSON] (мати). Від цього шлюбу [INFO] народилась вона [PERSON] , що зокрема підтверджується свідоцтвом про народження від 12.01.2000 року. В подальшому 23.03.2004 року її батьки розлучились, та вона залишилась проживати разом із матір`ю, яка весь час її доглядала, забезпечувала усім необхідним, виховувала та плекала домашній затишок. Відповідач сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. [INFO] вона досягла 18 річного віку (повноліття). Крім того станом на сьогодні, як вбачається з довідки від 01.09.2019 року №4194, виданої деканом Дніпровського державного аграрно-економічного університету, починаючи з 01.08.2019 року і по сьогодні вона продовжує навчання в університеті. Просить позовну заяву задовольнити. Позивачка у судове засідання не з`явилась. Подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов`язком. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої [PERSON] , яка навчається на 1-му курсі інженерно-технологічного факультету Дніпровського державного аграрно-економічного університету. Добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. Позивачка вважає, що відповідач зобов`язаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на її утримання у встановленому законом розмірі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки добровільно не надає, є працездатним, але не працює. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 11.09.2019 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved