overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON]М, звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 07.07.2007 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 326. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2014 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Авраменко». Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Авраменко», не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 19.12.2017 року прийнято рішення проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 07.07.2007 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 326, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. 03.01.2008 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 105 СК України передбачено, що шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.12.2017 р. справа була передана за підсудністю для розгляду Подільським районним судом м. Києва. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.02.2018 р. вищезазначена справа була прийнята до свого провадження. Позивач в своїй позовній заяві зазначила, що 23.02.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 23.02.2013 року, серія [NUMBER], актовий запис № 24, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 18.03.2016 року, серія [NUMBER], актовий запис № 881, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, втрата довіри та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з вересня 2017 року, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просила розірвати шлюб. До початку судового засідання, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що позов визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та ухвалення рішення у судовому засіданні не заперечує. Спору про поділ майна та визначення проживання дитини не має. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

у грудні 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 26 вересня 2015 року у Львівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що у шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя і сімейні відносини. Через це у них часто виникали різні суперечки та непорозуміння. З січня 2017 року вони із відповідачем не підтримують жодних подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому вона вирішила звернутися в суд із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов заперечив та просив відмовити в його задоволенні. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, що [PERSON], який помер 03 листопада 2010 року був рідним батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~На обґрунтування заявлених вимог заявники вказали, що їхній батько [PERSON] та їхня матір [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. 12.10.1963 року у них народився син [PERSON], а 01.01.1965 року народився [PERSON] 03 листопада 2010 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке прийняли його сини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Однак, оформити своє спадкове майно заявники не можуть, оскільки у їх свідоцтвах про народження в графі «батько» ніхто не зазначений, а тому неможливо встановити родинні відносини між [PERSON], [PERSON] та померлим [PERSON], про що державним нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. \~ \~ \~ \~Заявники звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їхньої відсутності, однак в попередніх судових засіданнях заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Представник заінтересованої особи Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району до суду не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані докази, заслухавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 листопада 2010 року помер [PERSON], який був рідним батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, однак оформити свої спадкові права заявники не можуть, оскільки в актових записах про народження [PERSON], [PERSON] відсутні відомості про [PERSON] , як їхнього батька. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними заявників; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією державного акта серії ЯГ № 127545 від 19.12.2006 року; копією свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON]; довідками Баглаївської сільської ради від 19.06.2017 року № 579, № 580; постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.06.2017 року № 1786/02-31, № 1787/02-31; копіями записів актів про народження № 3 від 24 січня 1965 року №36 12 грудня 1963 року. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Згідно ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] є батьком для [PERSON] та [PERSON] За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], який помер 03 листопада 2010 року, був рідним батьком для [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] через свого представника [PERSON]звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що 09квітня 2007 року померла йогоріднасестра [PERSON]Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно,проте позивач не звернувся у нотаріальну контору в встановлений термін у звязку з тим, що йому не було відомо про наявність спадкового майна. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору для прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON]у судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності та вказує, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представникапозивача, зясувавши позицію представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серія I-БВ № 051648, виданоговиконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 10квітня 2007 року, встановлено, що [PERSON] Степанівнапомерла 09квітня 2007 року. [PERSON] є рідною сестрою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія 1-ЯК № 908516, виданим Плужненською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 24 липня 1967 року, актовим записом про народження його сестри [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) № 21 від 06 грудня 1949 року, а також актовим записом про укладення шлюбу останньої за [PERSON] № 18 від 06 серпня 1977 року. Відповідно до повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 08грудня 2017 року № 2301/01-16, після смерті [PERSON]спадкова справа не заводилась. Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 12 вересня 2017 року № 1637 [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована одна у [INFO]. Отже, [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті своєї сестри. Причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визначивши для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про виділ в натурі 1/2 частини квартири [ADDRESS]. У жовтні 2018 року [PERSON] уточнила позовні вимоги та остаточно просила встановити порядок користування спірною квартирою, виділивши в користування неповнолітніх дітей жилу кімнату площею 15 кв. м.; виділити у користування відповідача 13,2 кв.м.; інші приміщення залишити у спільному користуванні (а.с.87). В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що згідно договору дарування її неповнолітнім синам [PERSON] та [PERSON] належить 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Інша 1/2 частина квартири належить бабі неповнолітніх дітей - відповідачу [PERSON] (1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності та 1/6 частина успадкована після смерті чоловіка). Спірна квартира складається з двох жилих кімнат площами 15 кв.м. та 13,2 кв.м. Висновком судової експертизи визначено, що поділ спірної квартири відповідно до ідеальних часток (1/2 та 1/2) співвласників згідно нормативних документів в галузі будівництва неможливий. Погодити порядок користування спірною квартирою відповідач відмовляється, посилаючись на те, що право користування цим житлом діти набудуть лише після досягнення повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки, якщо він був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Позивач в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Доказів неможливості прибуття в судове засідання, позивач не надала, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

У грудні 2017 року акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 31.03.2011 року відповідач уклала з позивачем договір б/н від 31.03.2011 року, згідно з яким отримала кредит у розмірі 10?500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Посилається на те, що станом на 30.09.2017 р. виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 65?691,36 грн, яка складається з: 10?466,08 грн - заборгованості за тілом кредиту, 47?355,69 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом; 4?265,24 грн - заборгованості за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина) та 3 104,35 грн - штраф (процентна складова). Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 65?691,36 грн за кредитним договором б/н від 31.03.2011 року та судові витрати у розмірі 1 600 грн. Відповідач на призначені судові засідання 22.01.2019 р., та 11.07.2019 р. не з`явилася, повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористалася, за таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

У грудні 2017 року Броварська міська рада Київської області як орган опіки та піклування звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] й [PERSON] їхніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та передати їх службі у справах дітей та сім'ї цього органу місцевого самоврядування. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що батьки не виконують належним чином своїх батьківських обов'язків, у зв'язку із чим діти опинилися у складних життєвих умовах. Діти взяті на відповідний облік та на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 05 грудня 2017 року № 752 відібрані у батьків у зв'язку із виникненням безпосередньої загрози для їхнього життя та здоров'я. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Сундук Л.І. підтримала заявлені позовні вимоги й просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідачі [PERSON] й [PERSON] визнали позов повністю та не заперечували проти його задоволення. Судом роз'яснено учасникам справи наслідки визнання позову, визначені цивільним процесуальним законодавством та порядок й підстави для повернення дітей у сім'ю. За змістом статті 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу (ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідачів, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності (копії медичних довідок, характеристик, повідомлень, актів, наказів, рішень та висновок органу місцевого самоврядування щодо сім'ї відповідачів), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, неналежним чином турбуються про їх навчання та розвиток, стан здоров'я. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

У грудні 2017 року Данюк (до шлюбу Стецюк) В.І. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 липня 2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (актовий запис № 2006). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в шлюбі вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з листопада 2017 року. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом обєктивно встановлено, що 22 липня 2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, було зареєстровано шлюб між позивачкою Данюк (до шлюбу Стецюк) В.І. та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 2006) від 22.07.2016 року. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з листопада 2017 року. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

У грудні 2017 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного 05 травня 2010 року договору № б/н із [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, позичальник висловив свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк взяті на себе зобов'язання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі. Відповідач умови договору належним чином не виконала, у зв'язку із чим у неї утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 18 жовтня 2017 року становить 34558,42 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 5302,63 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 4176,56 грн., заборгованості за пенею - 22957,40 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1621,83 грн., у зв'язку із чим,

Outcome: partial