Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області, Менської РДА, Відділу держземагенства у Менському районі про визнання недійним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельні ділянки. Мотивував позивач свій позов наступним. [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, в склад якої входять земельні ділянки. Позивач є спадкоємцем першої черги. Коли позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, в зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства. Тому позивач звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представники відповідачів - Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області, Менської РДА, Відділу держземагенства у Менському районі, в судове засідання не з'явилися, але надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] в смт. Макошино Менського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], актовий запис №01 від 05.01.2013 року, виданого виконавчим комітетом Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області (а. с. 7). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцем першої черги є позивач, інших спадкоємців за законом та заповітом немає. Ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в судовому засіданні позивач прийняв спадщину і звернувся до нотаріальної контори, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства (а. с. 40). У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН №089738, виданому на ім'я [PERSON] та зареєстрованому у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 287 від 18 серпня 2004 року (а. с. 12). Витяги з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ - 7401478922014 від 16.09.2014 року, №НВ - 7401635442014 від 26.11.2014 року, №НВ - 7401635612014 від 26.11.2014 року, №НВ - 7401635712014 від 26.11.2014 року містять відомості про те, що власником є [PERSON] (а. с. 13 - 14, 18 - 19, 23 - 24, 28 - 29). Відповідно до повідомлення про технічну помилку у кадастровому номері від 24.09.2014 року у Державному акті на право власності на земельну ділянку виявлено технічну помилку у кадастровому номері 7423055300:05:000:0046, тоді як правильним є номер 7423055700:05:000:0046; 7423055300:08:000:0104, тоді як правильним є номер 7423055700:08:000:0104; 7423055300:06:000:0151, тоді як правильним є номер 7423055700:06:000:0151; 7423055300:07:000:0256, тоді як правильним є номер 7423055700:07:000:0256 (а. с. 38). Також у матеріалах справи є лист відділу Держземагенства у Менському районі, в якому зазначено із посиланнями на чинне законодавство, що виправити технічні помилки у правовстановлюючому документі, який був виданий 05.01.2013 року [PERSON] неможливо (а. с. 52). Судом встановлено, що окрім позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], ніхто не звертався, селищна рада надала інформацію, що інших спадкоємців першої черги немає, тому є підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії серії ЧН №089738, виданий на ім'я [PERSON] та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 287 від 18 серпня 2004 року має бути визнаний недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved