Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сімї Києво-Святошинська районна державна адміністрація про визнання осіб такими,що втратили право користування житловим приміщенням та про виселення. В обґрунтування позову зазначається, що 02.01.2019 року [PERSON] надала [PERSON] в заяві №03 про реєстрацію місця проживання від 02.01.2019 року письмову згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] у квартирі за адресою [ADDRESS] . На підставі вказаної згоди [PERSON] зареєструвала своє місце проживання та своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується довідкою №02-26/902 від 22.07.2019 року Святопетрівською сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, заявою №03 від 02.01.2019 року, заявою №04 від 02.01.2019 року. Позивач як новий власник квартири, вважає, що [PERSON] здійснила неправомірну реєстрацію свого місця проживання в квартирі та місця проживання своєї малолітньої дитини. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2018 року по справі 761/19514/17 позов Компанії «Морган КІН Лімітед» до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів, ухвалив рішення яким стягнув 35 000 фунтів стерлінгів. 31.10.2018 року було видано Компанії «Морган КІН Лімітед» виконавчий лист. [PERSON] відмовилась добровільно виконувати рішення суду від 02.07.2018 року, у зв`язку з чим було відкрито виконавче провадження №57581492. У рамках виконавчого провадження приватний виконавець Іванов А.В. провів перевірку майнового стану [PERSON] і встановив, що той час відповідачу належала на праві власності квартира загальною площею 36,2 кв. м. за адресою [ADDRESS] . Для здійснення виконавчих дій приватний виконавець Іванов А.В. на підставі постанови від 01.11.2018 арештував вищевказану квартиру. 21.01.2019 року приватний виконавець Іванов А.В. виніс постанову про опис та арешт майна боржника та виставив дану квартиру на публічні торги шляхом подання до ДП «Сетам» заяви на реалізацію арештованого майна. 09.04.2019 року ДП «Сетам» шляхом проведення електронних торгів реалізована. Згідно протоколу від 16.04.2019 року №397786 переможцем публічних торгів визнано 09.04.2019 року громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії [PERSON], тобто позивачу належить на праві власності вищевказана квартира. На підставі викладеного просив суд визнати [PERSON] та її неповнолітню дитину [PERSON] , 2012 року народження, такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Виселити [PERSON] та її неповнолітню дитину [PERSON] , 2012 року народження з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Представник в судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої просив справу слухати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву суду не подавав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2018 року позов Компанії «Морган КІН Лімітед» до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Компанії «Морган КІН Лімітед» безпідставно отримані кошти у розмірі 35 000,00 фунтів стерлінгів, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.07.2018 року еквівалентно 1 213 943,71 грн ( один мільйон двісті тринадцять тисяч дев`ятсот сорок три грн. сімдесят одна коп.). 31.10.2018 року на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області видано виконавчий лист. 01.11.2018 року приватним виконавцем Івановим А.В. постановою відкрито виконавче провадження №57581492. Відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 21.01.2019 року вбачається, що приватним виконавцем було описано та накладено арешт на майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 30.01.2019 року приватним виконавцем Івановим Андрієм Валерійовичем направлено заяву на реалізацію арештованого майна у виконавчому провадженні №57581492. Відповідно до протоколу ДП «Сетам» №397786 переможцем торгів визнано [PERSON] . 17 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем видано акт про проведення електронних торгів № 57581492/18, відповідно до якого переможцем торгів з реалізації квартири загальною площею 36,2 кв. м., житловою площею 19,8 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] визнано [PERSON] . 18 квітня 2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Фоліс І.А. видано свідоцтво про право власності на квартиру загальною площею 36,2 кв. м. житловою площею 19,8 кв. м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до листа Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22 липня 2019 року №02-26/902 за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 23.08.2019 року позивач направив [PERSON] вимогу про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] , 2012 року народження. Враховуючи вищевикладене, позивач є власником нерухомого майна у якому на даний час проживає зареєстрований відповідач. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушеним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що обраний спосіб захисту порушених прав та законних інтересів позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням ґрунтується на законі та є достатнім для відновлення порушеного права позивача, як власника майна, і тому позовні вимоги про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Відповідно до статті 157 Житлового кодексу УРСР членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи, що позивач не довів та не надав до суду доказів, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в частині виселення відповідача відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: dismissed