Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про зміну способу стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позов, позивач зазначила, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 3 серпня 2011 року, з відповідача на її користь стягнуто аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн щомісячно, до повноліття дитини. З часу присудження аліментів, матеріальне становище позивач погіршилося, через значне подорожчання продуктів харчування та інших товарів першої необхідності. Окрім того, відповідно до вимог діючого законодавства, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, установлений рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області на сина [PERSON], [INFO], визначивши їх у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Пояснила, зокрема, що рішенням суду з відповідача стягнуто по 400 грн аліментів щомісячно на їх спільного сина [PERSON]. З часу ухвалення рішення пройшло більше семи років, і за цей час значно змінився рівень життя, підвищились ціни і соціальні гарантії. Сплачуваних відповідачем аліментів та її особистих доходів не вистачає для належного утримання їх сина [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява, у якій він просить розглянути справу за його відсутності. У цій же заяві відповідач просить суд взяти до уваги і врахувати при ухваленні рішення, що він є батьком трьох дітей, які знаходяться на його утриманні. Він справно сплачує аліменти на сина [PERSON] в міру своїх можливостей, але не менше 1/5 частини своїх доходів, що підтверджується доданими до заяви документами. Відповідач розуміє, що прожитковий мінімум для дітей відповідного віку підвищився, але його доходи (заробітна плата) не підвищилась. Відповідач згоден з позицією позивача про те, що для утримання їх сина потрібно більше коштів, тому просить суд залучити стороною у цій справі Управління соціального захисту населення Шаргородської районної державної адміністрації, яке зобовязати сплачувати матері [PERSON] соціальну допомогу до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахування сплати ним аліментів у розмірі 1/5 його заробітку. Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про залучення стороною у цій справі Управління соціального захисту населення Шаргородської районної державної адміністрації. Частиною 1\~ст.\~223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) установлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, суд вважає, що розгляд справи по суті належить провести за відсутності відповідача. Фактичні обставини, установлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] І-АМ № 208288, 4 березня 2008 року у с. Джурин Шаргородського району Вінницької області народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], тобто сторони у цій справі (а.с. 5). Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2011 року було розірвано шлюб між сторонами (а.с. 6, 7). Рішенням цього ж суду від 3 серпня 2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн, щомісячно, починаючи з 14 липня 2011 року і до досягнення сином повноліття, що підтверджується виконавчим листом, виданим 3 серпня 2011 року у справі №2-439/2011 (а.с. 9). Відповідно до довідки Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 1699 від 13 листопада 2018 року, син сторін, [PERSON] проживає разом із позивачем (а.с. 10). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00022170484 від 20 лютого 2019 року, після одруження позивач змінила прізвище з «Салій» на «Заблоцька» (а.с. 38). З часу присудження аліментів пройшло більше семи років і за цей час значно змінився рівень життя, підвищились ціни і соціальні гарантії, а згідно з нині діючим законодавством, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що власне і було підставою звернення позивачем із цим позовом. Отже, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК України). Так, згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 ст. 181 СК України установлено, що способи виконання\~батьками обов'язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 183 СК України). Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», який був чинним на час звернення до суду установлено, що розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2018 року становить 2027 грн, відтак 50 відсотків від цієї суми становить 1013,50 грн, натомість розмір аліментів на сина [PERSON], що стягується з відповідача на підставі рішення суду від 3 серпня 2011 року становить лише 400 грн, що значно менше від установленого законом мінімального розміру аліментів. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до\~статей 12,\~76-81\~ЦПК України\~кожна сторона\~зобовязана за\~допомогою належних\~та допустимих\~доказів довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається,\~як на\~підставу своїх\~вимог та\~заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів, суд враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак очевидно, що попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому розмір аліментів слід збільшити, шляхом зміни способу їх стягнення. Суд вважає безпідставними посилання відповідача на можливість стягнення з Управління соціального захисту населення Шаргородської районної державної адміністрації на користь [PERSON] соціальної допомоги до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки згідно з законом, саме він, як один із батьків зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та забезпечити їй відповідний розмір матеріального забезпечення, який за будь яких умов не повинен бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На переконання суду, наявність у відповідача на утриманні трьох дітей, не може свідчити про його неплатоспроможність, а натомість, покладає на нього обовязок належним чином утримувати усіх дітей, забезпечивши їм рівні умови. Водночас доказів того, що за станом здоровя, чи з інших поважних причин він не може утримувати сина [PERSON], відповідач не надав. Ухвалюючи це рішення, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли утримувалася обома батьками. Отже, зважаючи на усе вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved