Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 29 листопада 2015 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу смартфону Samsung SM-А700Н (Black) та налаштування Android Максимум. На виконання умов договору вона сплатила 10 847,90 грн. за телефон та 899 грн. - за налаштування. Але 07 грудня 2015 року вона помітила в смартфоні дефект - відставання екрану від бокової панелі телефону з правого боку. Оскільки з моменту придбання пройшло лише сім днів, тому вона звернулась до відповідача щодо обміну або компенсації. Але отримала відмову з тих підстав, що на момент купівлі вона не мала зауважень щодо смартфону або його налаштувань. Оскільки відповідач істотно порушив умови договору, вона не отримала нового телефону належної якості протягом тривалого часу, тому договір може бути розірваним на її вимогу, а відповідач зобов'язаний повернути кошти в розмірі 10 847,90 грн. Через неправомірні дії відповідача їй було завдано моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. Просила суд розірвати договір купівлі-продажу смартфону, укладений 29 листопада 2015 року між нею та ТОВ «Дієса»; стягнути з ТОВ «Дієса» на її користь сплачені кошти по договором в розмірі 10 847,90 грн., на відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн., та судові витрати по оплаті правової допомоги та судового збору покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оглянувши телефон, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. При розгляді справи судом встановлено, що 29 листопада 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Дієса», укладений договір купівлі-продажу смартфону Samsung SM-А700Н (Black) та налаштування Android Максимум. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу позивачем подано наряд-заказ№С001/000000003678961 від 29 листопада 2015 року, акт виконаних робіт від 29 листопада 2015 року, фіскальний чек від 29 листопада 2015 року на загальну суму 10 847,90 грн. При цьому у фіскальному чеку міститься вказівка, що гарантія на смартфон становить 12 місяців. За ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Ст. 526 КЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Порушення зобов'язання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантує право споживача на належну якість продукції шляхом зобов'язання виконавця передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. За ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що 07 грудня 2015 року [PERSON] виявила відставання екрану бокової панелі телефону з правої сторони та звернулась до ТОВ «Дієса» щодо заміни товару неналежної якості на товар належної якості. 11 грудня 2015 року ТОВ «Дієса» направила листа №1135 [PERSON], в якому вказувалось на неможливість заміни товару, оскільки на момент продажу товар був належної якості без жодного відставання екрану та були відсутні її зауваження до зовнішнього виду товару. Відповідно до листа Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 21 грудня 2015 року - станом на 21 грудня 2015 року коди ІМЕІ [NUMBER] та [NUMBER] відсутні в узагальненій базі даних кодів ІМЕІ. Разом з тим, ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно з цією частиною задовольняються вимоги споживача щодо товарів, гарантійний строк на які не закінчився. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред'явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті. При розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Вимоги споживача розглядаються після пред'явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Під час продажу товару продавець зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу. Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. За ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Лист ТОВ «Дієса» щодо визначення належності якості товару суд оцінює критично, оскільки якість товару визначалась лише за відсутності зауважень з боку покупця в момент придбання. Інших належних та допустимих доказів, перевірка якості товару не проводилась, в тому числі експертний висновок щодо якості товару відповідачем не проводився, та суду не надано. Оскільки відповідач вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» не виконав, не здійснив перевірку якості проданої речі, ІМЕІ телефону не зареєстровані, телефон містить недоліки, а саме відставання екрану від бокової панелі з правої сторони, що вбачається з оглянутого телефону, тому суд приходить до висновку, що проданий товар був неналежної якості, містить істотні недоліки, тому вимоги позивача про розірвання договору та стягнення сплачених коштів підлягають задоволенню. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Виходячи зі змісту вищезазначеного, при вирішенні вказаного спору, у судовому засіданні підлягала обов'язковому встановленню наявність самої такої шкоди; протиправна, винна поведінка у формі дій або бездіяльності відповідача; причинний зв'язок між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що були заподіяні позивачеві. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст.22 Закону України «Про захист прав споживача» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Разом з тим, позивачем не надано суду доказів заподіяння моральної шкоди, тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє. Суд оцінює критично пояснення позивача, що через неправомірні дії відповідача вона зазнала сильних душевних хвилювань, що вплинуло на її психологічний стан, рівень лактації та хвороби дитини, тобто позивачем не надано доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв'язку між дією та наслідком. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, що їх понесли. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, при подачі позову позивачка була звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1218 грн. До судових витрати відносяться витрати на правову допомогу, враховуючу частину задоволених вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1950,82 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved