Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернулася до суду з позов до відповідача [PERSON] про визнання транспортного засобу «Mazda СХ», 2017 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з відповідача вартості Ѕ частки вказаного автомобіля, що складає 317600,00 грн. В обґрунтування позову вказано, що з серпня 2015 року по 16.06.2020 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , яка інвалід з дитинства, та сина [PERSON] , [INFO] . За судовим рішенням з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку. Сплата яких відповідачем здійснюється недобросовісно. З дітьми проживає на зйомній квартирі, а тому заявляє вимогу про поділ спільного майна для подальшого придбання житла для проживання з дітьми. В період шлюбу з відповідачем в кредит був придбаний автомобіль, який зареєстрована за відповідачем. На поточний час кредит виплачений. Автомобіль набувався для використання родиною. Але на теперішній час він знаходиться у повному користуванні відповідача, що не дає можливості провести його реальну оцінку. На замовлення позивача ТОВ «Антан-Юг» була проведена незалежна оцінка транспортного засобу, згідно якої оціночна (ринкова) вартість транспортного засобу складає 769500,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.01.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 20.09.2021, сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві позивач просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Відповідач причини неявки суду не повідомив та правом на надання відзиву не скористався. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи підтверджується, що 14.08.2015 між сторонами був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 16.06.2020 по справі № 487/2534/20. Від шлюбу сторони мають двох дітей дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Дочка сторін [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Позивачем надано договір оренди житла від 30.11.2020, відповідно до якого вона орендує квартиру [ADDRESS] . Як вказує позивач в період шлюбу ними було придбано в період шлюбу транспортний засіб Mazda СХ-5, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області від 31.05.2021 № 31/14-1693 підтверджується, що транспортний засіб Mazda СХ-5, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований за відповідачем [PERSON] . Із змісту позову вбачається, що транспортний засіб знаходиться у повному користуванні відповідача та доступу до нього позивач не має. Також в матеріалах справи наявна постанова Інгульского відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України від 12.02.2021, винесена у виконавчому провадження з виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів. Згідно вказаної постанови державним виконавцем оголошено в розшук майно боржника [PERSON] , а саме транспортний засіб Mazda СХ-5, 2018 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . Ринкову вартості спірного транспортного засобу позивач підтвердила Звітом з незалежної оцінки транспортного засобу Mazda СХ-5, 2018 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , складеним на замовлення позивача ТОВ «Антан-Юг». Відповідно до висновку про вартість майна на дату оцінки 30.08.2021 оціночна (ринкова) вартість спірного транспортного засобу складає 769500,00 грн. За правилами статей\~60,\~63,\~70 СК України, частини третьої статті\~368,\~\~частини другої статті\~372 ЦК України\~майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належність, допустимість, достовірність та достатність доказів регульовано статтями 77 80 ЦПК України. За положеннями частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини, наявні у справі докази та наведені норми права, суд приходить до висновку, що спірний автомобіль, який було набуто в період шлюбу, є спільною сумісною власність сторін, частки в якій є рівними, оскільки іншого в ході судового розгляду не встановлено. Із змісту позову вбачається, що спірний транспортний засіб знаходиться у відповідача та доступу позивач до нього не має. Відповідно до вимог процесуального законодавства, обставини, на які посилаються сторони, мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України). Тому, при визначенні вартості спірного автомобіля суд виходить з оцінки, наданої позивачем, оскільки іншого суду не надано. Таким чином, оскільки доведеною є вартість спірного транспортного засобу в розмірі 769500,00 грн., вартість Ѕ частки складає 384750,00 грн. Позивач просить стягнути на свою користь вартість вказаної частки в розмірі 317600,00 грн. Відповідно до положень\~статті 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України. Правовідносини, в яких позивач просить припинити право власності на свою частку в спільному майні з отримання грошової компенсації на свою користь, регулюються також положенням частини другої\~статті 364 ЦК України, яка передбачає, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із\~законом\~або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Такий висновок зроблено Верховним Судом в постанові 29.04.2020 по справі № 210/4854/15-ц, провадження 61-30421св18. Враховуючи наведені норми закону, згоду позивача на отримання грошової компенсації вартості Ѕ частки в спільному майні, відсутність у позивача можливості користуватися транспортним засобом, через його знаходження у відповідача, а також неможливості поділу транспортного засобу в натурі, суд приходить до висновку про правомірність позову та його задоволенню шляхом визнання спірного транспортного засобу спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації Ѕ частки такого майна в розмірі 317600,00 грн., як просить позивач, тобто в межах заявлених позовних вимог (частина першої статті 13 ЦПК України), та припинення права спільної часткової власності позивача на автомобіль. Так як позовні вимоги задоволено та позивач звільнена від сплати судового збору на підставі частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3176,00 грн. за майнову вимогу та 454,00 грн. судового збору за забезпечення позову, всього 3630,00 грн.

Outcome: approved