Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У грудні 2017 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся в суд з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] з вимогами стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що станом на дату звернення до суду становить 29000,00 грн. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що він створив збірку творів образотворчого мистецтва під назвою «United colors of Ukraine» присвячену символіці українських міст. Своє авторське право на зазначений твір позивач підтверджує свідоцтвом про реєстрацію авторського права на збірку творів образотворчого мистецтва № 66478 від 05.07.2016 р. 08.09.2016р. довірена особа позивача у магазині канцтоварів, що знаходиться на першому поверсі ТЦ «Європорт» (м. Київ, вул. Лукашевича, 15 а) придбав брелок, на якому було відтворено твір образотворчого мистецтва позивача із збірки «United colors of Ukraine». Факт реалізації даного товару відповідачем підтверджується товарним чеком та відео фіксацією порушення авторського права. Позивач стверджує, що жодного дозволу на використання своїх творів образотворчого мистецтва відповідачу не надавав, а тому такі дії відповідача порушують майнові та немайнові права автора. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.11.2016 р. відкрито провадження у справі. Відповідно до розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду міста Києва від 14.02.2017 року № 180 у справі призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Ключника А.С., заява була розподілена на суддю Миколаєць І.Ю. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.03.2017 р. справу прийнято в провадженя судді Миколаєць І.Ю. (а.с.27). Ухвалою суду від 19.02.2018 року визначено подальший розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив. Відповідач, скориставшись своїм правом надав суду відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі у зв'язку з недоведеністю факту реалізації ФОП [PERSON] оспорюваного товару з огляду на наступне: відеозапис, що міститься в матеріалах справи, не є належним доказом; особа, яка продала оспорюваний товар є невідомою особою та ніколи не працювала у ФОП [PERSON]; підпис на товарному чеку повністю відрізняється від підпису [PERSON]; яким чином на прилавку даного магазину з'явився оспорюваний товар відповідачу невідомо. Отже, наявні в матеріалах докази спростовують факт реалізації відповідачем оспорюваного товару, оскільки в них не засвідчено пряме відношення до реалізації вказаного товару саме відповідачем. Суд, дослідивши наявні в справі письмові докази, встановив наступне. [PERSON] є автором збірки творів образотворчого мистецтва «United colors of Ukraine» присвячену символіці українських міст, авторське право на яку зареєстроване згідно з свідоцтвом ).№ 66478 від 05.07.2016 р. у Державній службі інтелектуальної власності України (а.с. 6). До вказаної збірки серед інших увійшов твір образотворчого мистецтва із зображенням тризуба (а.с. 5). Відповідно до ст. 1 Закону України Про авторське право і суміжні права автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися; примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі. Відповідно до вимог ст. 11 ч. ч. 1 та 5 цього Закону первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Установа складає і періодично видає каталоги всіх державних реєстрацій. Відповідно до вимог ст. 15 ч. 1 цього Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону України «Про авторське право і суміжні права»: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом). Відповідно до вимог ст. 50 ч. 1 п. б цього Закону порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є: піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, незаконне оприлюднення програм організацій мовлення, камкординг, кардшейрінг, а також Інтернет-піратство, тобто вчинення будь-яких дій, які відповідно до цієї статті визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав з використанням мережі Інтернет. 08.09.2016 року в магазині канцтоварів, господарську діяльність в якому здійснює фізична особа - підприємець [PERSON], було придбано товар, а саме «брелок» (а.с. 7). Реалізація вказаного товару підтверджується чеком № 323 від 08.09.2016 р. (а.с. 8). Даний факт підтверджується також відеозаписом факту придбання даного товару у магазині канцтоварів, господарську діяльність в якому здійснює фізична особа - підприємець [PERSON] (а.с. 31). З матеріалів справи вбачається, що позивач не надавала дозволу на використання своїх творів на вказаних товарах. Доказів протилежного матеріали справи не містять. За таких обставин факти порушення відповідачем авторських прав позивача щодо її творів слід вважати доведеними. Відповідно до вимог п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. Згідно з вимогами п. «г» ч. 2 ст. 52 Закону суд має право постановити рішення чи ухвалу про: г) виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. У п. 44 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010, № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що відповідно до пункту «б» статті 50 Закону N 3792-XII розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту. Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами. З огляду на викладене, суд вважає співмірними, а тому - обгрунтованими, вимоги позивача про стягнення з ФОП [PERSON] компенсації в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що станом на дату звернення до суду становить 14500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача підлягає також судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial