Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки. У позовній заяві зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 7/10 частини житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та частина земельної ділянки, площею 0,0582 га, відведеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не залишав, спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є він, син померлої. Він на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрованим разом із спадкодавцем, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Звернувшись до нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва за законом після смерті матері, йому письмовою відповіддю було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом у зв`язку з тим, що у правовстановлюючих документах на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначені різні номери, а документального підтвердження зміни нумерації немає, стосовно земельної ділянки, то земельна ділянка передана у спільну сумісну власність, частка співвласника - не визначалась. У зв`язку з викладеним, просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 7/10 частин житлового будинку з надвірними та господарчими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та на частину земельної ділянки. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду одеської області від 11.03.2020 року відповідача Ізмаїльська міська рада Одеської області замінено на належного відповідача - [PERSON] . Позивачем надано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачем [PERSON] також надано заяву, якою позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову зрозумілі та роз`яснені. Просить розглядати справу у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1398 (а.с.4). Як вбачається з копії спадкової справи, [PERSON] своєю заявою від 03.02.2015 р., своєчасно, відмовилась від спадщини за заповітом та за законом, після смерті своєї матері [PERSON] . [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою № 297 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, а саме: 7/10 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] та частки земельної ділянки, площею 0,0582 гектари, кадастровий номер 5110600000:01:038:0021, що розташована у [ADDRESS] , виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). [PERSON] , [INFO] , є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 16.02.1967 року. Листом Ізмаїльської державної нотаріальної контори № 1113/02-14 від 06.09.2019 року повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки встановлено невідповідність у документах, що містять відомості про право власності спадкодавця [PERSON] : у договорі купівлі-продажу, посвідченому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 27.07.1973 року за № 1-3461, право власності за яким зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 08.02.1983 року за № 53-23, вказаний номер спадкового нерухомого майна - будинок [ADDRESS] ; у довідці № 826 , виданій КП «Ізмаїльське МБТІ»08.07.2015 року, вказаний номер - будинок [ADDRESS] . Підстава зміни номера відсутня. У документі, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] , Державний акт на право власності на земельну ділянку, частка співвласника вищевказаної земельної ділянки [PERSON] , на яку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину за законом, не визначена. Разом з тим, як вбачається з Договору купівлі-продажу від 27.07.1973 року, [PERSON] придбала у [PERSON] недобудований будинок з виконанням будівельних робіт на 78%, що знаходиться у [ADDRESS] (а.с.22). 17.12.1982 року [PERSON] було видано Акт приймання індивідуальних домобудівництв за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 39 від 26.01.1983 року про затвердження актів прийняття в експлуатацію збудованих і реконструйованих індивідуальних домобудівництв було затверджено такий акт приймання [PERSON] , [ADDRESS] (а.с.21). Згідно Договору дарування від 14.12.1992 року, [PERSON] подарувала [PERSON] 3/10 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Довідкою № 826 від 08.07.2015 року, виданої КП «Ізмаїльське МБТІ» підтверджується, що власниками житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (7/10 частка) та [PERSON] (3/10 частки) (а.с.10). Враховуючи вищевикладене, суд може погодитись із тим, що житловий будинок з надвірними спорудами, що було придбано [PERSON] за Договором купівлі-продажу 27.07.1973 року за адресою: [ADDRESS] , та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на який позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності, є одним й тим самим житловим будинком. З Виписки з рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 809 від 02.09.1997 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] було передано земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 500 кв.м., що знаходиться у їх користуванні, безоплатно у загальну спільну власність (а.с.43). Рішенням Ізмаїльської міської ради 3346-V від 14.04.2010 року, [PERSON] та [PERSON] було затверджено розроблену технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,0582 га, за адресою: [ADDRESS] , та передано безкоштовно у приватну власність вищевказану земельну ділянку (а.с.13). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 720414, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,0582 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:038:0021 (а.с.30). Співвласником вищевказаної земельної ділянки є [PERSON] (а.с.31). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved