Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, який згодом уточнила, до [PERSON] , в якому просила визнати договір купівлі-продажу 2/3частини квартири [ADDRESS] №3850 від 02.12.2015, укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним; визнати договір купівлі-продажу 1/3 частини квартири [ADDRESS] № 3684 від 16.11.2015, укладений між [PERSON] та [PERSON] , недійсним. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що її батько [PERSON] помер [INFO] . За тиждень до смерті [PERSON] уклав договір купівлі-продажу 2/3 частини квартири [ADDRESS] з [PERSON] . 16.11.2015 [PERSON] продав 1/3 частину вказаної квартири відповідачу. Того ж дня [PERSON] склав заповіт на користь відповідача. Про вказані договори позивач дізналась після смерті батька [PERSON] . Позивач вважає, що на час укладення спірних договорів [PERSON] через наявні у нього хвороби та надмірне вживання алкоголю не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. У позивача є підстави вважати, що при укладенні вказаних договорів купівлі-продажу її батько не усвідомлював суті правочинів, не усвідомлював значення своїх дій. Третя особа приватний нотаріус Рябоконь Ю.С. звернулась до суду із поясненнями, в яких зазначила, що як нотаріус посвідчила договір купівлі-продажу № 3850 від 02.12.2015 із дотриманням законодавства. Перед посвідченням договору було встановлено осіб, перевірено їх цивільну дієздатність. З проведеної зі сторонами бесіди переконалась в тому, що вони усвідомлюють суть і значення нотаріальної дії. Сторонам було роз`яснені умови та правові наслідки спірного договору, сторони підтвердили, що діють добровільно, без будь-якого примушення, розуміють значення, умови та правові наслідки договору. Судом були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] протягом тривалого часу вживав спиртні напої. Після смерті батьків [PERSON] мав постійний намір продати спірну квартиру. Правочин було укладено не з першого разу, оскільки нотаріус виявив недоліки в документах. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.12.2016 провадження у справі відкрито, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою того ж суду від 29.12.2016 заборонено відчуження 2/3 частини квартири [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.05.2017 по справі призначена посмертна судово-психіатрична\~експертиза та провадження по справі зупинено. Ухвалою того ж суду 06.11.2019 провадження по спарві поновлено та призначено до судового розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 грудня 2019 провадження по справі зупинено у зв`язку з призначенням експертизи. Ухвалою того ж суду 13.02.2020 провадження по справі поновлено та призначено до судового розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.02.2020 провадження по справі зупинено у зв`язку з призначенням експертизи Ухвалою того ж суду 12.05.2020 провадження по спарві поновлено та призначено до судового розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.05.2020 витребувані докази по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.06.2020 матеріали направлені до експертів для проведення експертизи, провадження по справі зупинено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.07.2020 провадження по справі поновлено та призначено до судового розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.08.2020 відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача відмовлено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.09.2020 витребувані докази по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.09.2020 провадження по справі зупинено у зв`язку з призначенням експертизи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.02.2021 провадження по справі поновлено та призначено до судового розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.03.2021 витребувані докази по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.04.2021 витребувані докази по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.05.2021 провадження по справі зупинено у зв`язку з призначенням експертизи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.09.2021провадження по справі поновлено та призначено до судового розгляду. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2\~ст.\~247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив обставини справи та дійшов до таких висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] ; мати [PERSON] , батько [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.12.2015 [PERSON] передав у власність [PERSON] 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Листом приватного нотаріуса Рябоконь Ю.С. №38/01-16 від 06.02.2017 підтверджено, що вказаний договір укладено з 09:30 години до 10:30 години. Приблизний час посвідчення договору купівлі-продажу 1/3 частки квартири [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] 16.11.2015 №3684, з 14 години до 15 години, що підтверджується листом приватного нотаріуса ябоконь Ю.С. №130/01-16 від 07.04.2017. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 47696277 підтверджується право власності [PERSON] на 1/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2015. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 48857636 від 02.12.2015 підтверджується право власності [PERSON] на 2/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2015. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2015. До приватного нотаріуса Гічкіна А.В. із заявами про прийняття спадщини [PERSON] в межах спадкової справи № 13/2016 звернулись [PERSON] (донька) та [PERSON] (донька) як спадкоємці за законом, [PERSON] як спадкоємець за заповітом. В рамках розгляду цивільної справи № 266/2205/16-ц проведено судово-психіатричну експертизу, відповідно до висновку № 78 якої [PERSON] на момент укладення заповіту 16.11.2015 страждав органічним розладом особистості змішаного генезу внаслідок повторних черепно-мозкових травм, ДЄП, 2а-3-тя ступінь з помірно вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, психоподібною поведінкою. Супутній діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з шкідливими наслідками, синдром залежності. У період складання заповіту 16.11.2015 [PERSON] за психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Висновком судово-психіатричної експертизи № 677 від 14.12.2020, проведеної на підставі ухвали Жовтневого районного суду від 14.09.2020, встановлено, що [PERSON] на момент підписання договору купівлі-продажу від 02.12.2015, часу 09:30 до 10:30 год. виявляв психічні порушення у вигляді органічного ураження головного мозку травматично-інтоксикаційного генезу з емоційно-вольовими порушеннями на тлі зловживання спиртними напоями. [PERSON] на момент підписання договору купівлі-продажу від 16.11.2015, часу 14:00 до 15:01 год. виявляв психічні порушення у вигляді органічного ураження головного мозку травматично- інтоксикаційного генезу з емоційно-вольовими порушеннями на тлі зловживання спиртними напоями. [PERSON] на момент підписання договорів купівлі-продажу від 16.11.2015 та 02.12.2015 за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх та міг керувати ними. [PERSON] на момент підписання договору купівлі-продажу від 16.11.2015 у момент з 14:00 год до 14:54 год. за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх та міг керувати ними. [PERSON] у момент підписання договору купівлі-продажу від 02.12.2015 у момент з 09:30 до 10:37 за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх та міг керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 327 від 28.07.2021 (експертиза повторна, комісійна, посмертна) [PERSON] на момент підписання договору купівлі-продажу № 3850 від 02.12.2015, часу 09:30 до 10:35 год. виявляв ознаки психічного розладу у вигляді органічного ураження головного мозку складного генезу (травматичного. та токсичного (зловживання алкоголем)) легкого ступеню вираженості. [PERSON] на час підписання договору купівлі-продажу №3684 від 16.11.2015, в період часу з 14:00 до 15:00 год. виявляв ознаки психічного розладу у вигляді органічного ураження головного мозку складного генезу (травматичного та токсичного (зловживання алкоголем)), легкого ступеню вираженості. [PERSON] за своїм психічним станом міг розуміти значення своїх дій та керувати ними під час підписання договору купівлі-продажу. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України). Згідно із положеннями статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини 1 статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Так з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] продав відповідачу 1/3 та згодом 2/3 частини спірної квартири. За клопотанням позивача було проведено посмертну судово-психіатричну експертизу та повторну судово-психіатричну експертизу. Вказані експертизи встановили, що на момент укладення спірних договорів [PERSON] усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Крім того, факт наявності наміру у [PERSON] щодо продажу спірної квартири підтвердили свідки. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зважаючи на презумпцію правомірності правочину та диспозитивність цивільного процесу, на позивача покладається обов`язок щодо доведення того, що під час укладення спірних договорів [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій. Між тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту. Суд приймає до уваги показання свідків, письмові докази та висновки експертиз, які підтверджують, що на момент укладення спірних договорів [PERSON] усвідомлював значен ня своїх дій та міг ними керувати. На підставі наведеного суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Суд не приймає до уваги висновок судово-психіатричної експертизи № 78, проведеної в межах розгляду справи № 266/2205/16-ц, оскільки нею встановлено, що [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними під час складання заповіту. При цьому, предметом розгляду цієї справи є договір купівлі-продажу квартири. Стаття 158 ЦПК України встановлює, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного суд доходить висновку про доцільність скасування заборони відчуження 2/3 частини квартири [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] .

Outcome: dismissed