Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У грудні 2016 року заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах держави у якому шляхом уточнення позовних вимог просив: - витребувати в постійне користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0, 0900 га з кадастровим номером 3221810100:38:095:0157, вартістю 101000 грн., яка розташована на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області. - стягнути з відповідача на користь прокуратури Київської області (м. Київ, бул. [PERSON], 27/2) судовий збір за наступними реквізитами: отримувач - прокуратура Київської області; код ЄДРПОУ - 02909996; банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ; МФО - 820172; рахунок отримувача - 35216008015641. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04.11.2013 року частково задоволено позов міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави в особі Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до Вишгородської міської ради Київської області, [PERSON], [PERSON] - визнано незаконним рішення тридцять першої сесії 5 скликання Вишгородської міської ради Київської області від 29.12.2009 № 31/16 в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0900 га для ведення садівництва, що розташована в садовому товаристві «Дніпро-8», а також визнано недійсним державний акт на право власності на названу земельну ділянку.В решті позовних вимог, а саме щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки укладеного між [PERSON] та [PERSON] судом відмовлено. Враховуючи те, що рішенням Вишгородського районного суду 04.11.2013 року визнано незаконним рішення Вишгородської міської ради від 29.12.2009 № 31/16 в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки на підставі якого спірна земельна ділянка вибула з власності держави та з постійного користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та скасовано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку виданий [PERSON] то вказана земельна ділянка підлягаєповерненню в постійне користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» так, як Вишгородська міська рада розпорядилась землями лісового фонду, всупереч вимогам Земельного кодексу України, без вилучення з постійного користування та без отримання погодження від постійного землекористувача на її вилучення, в порушення порядку зміни цільового призначення земель лісового фонду. В судовому засіданні прокурор Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури, присутній не був, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Представники Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства та ДП «Вищедубечанське» в судове засідання не зявились. Про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відповідач та третя особа в судове засідання також не прибули. Про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідачів на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі статті 169 ЦПК України, в межах строку встановленого статтею 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути за відсутності відповідача та третьої особи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що на підставі рішення 31 сесії 5 скликання Вишгородської міської ради Київської області від 29 грудня 2009 № 31/16[PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 0900 га для ведення садівництва, розташованої в СТ «Дніпро-8», Вишгородської міської ради, серії ЯЛ № 329818, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094202464 (а.с. 7). Згідно договору купівлі продажу від 10.12.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON] земельна ділянка площею 0, 0900 га для ведення садівництва, розташованої в СТ «Дніпро-8», Вишгородської міської ради перейшла у власність [PERSON] (а.с. 8). Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 листопада 2013 року, яке набрало законної сили визнано незаконним рішення 31 сесії 5 скликання Вишгородської міської ради Київської області від 29.12.2009 року № 31/16 в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0900 га для ведення садівництва, що розташована в садовому товаристві «Дніпро-8», а також визнано недійсним державний акт на право власності на названу земельну ділянку, щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки укладеного між [PERSON] та [PERSON] судом відмовлено (а.с. 9-11). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно статті 14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою\~охороною держави. Відповідно до статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до частини 2 статті 45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Згідно частини 1 статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно частини 2 статті 152 цього ж закону, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено частиною 1 статті 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до частини 1 статті 388 Цивільного Кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відтак, оскільки визнано незаконним рішення тридцять першої сесії 5 скликання Вишгородської міської ради Київської області від 29.12.2009 № 31/16 в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0900 га для ведення садівництва, що розташована в садовому товаристві «Дніпро-8» та недійсним державний акт на право власності на названу земельну ділянку, на захист порушених прав ДП «Вищедубечанське лісове господарство» слід витребувати спірну земельну ділянку з незаконного володіння відповідача. Кір, того судом зазначається про те, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності всупереч законодавству та волі держави в особі уповноваженого на те органу, що дає підстави для предявлення вимог про витребування їх із чужого незаконного володіння. Також, на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимоги. Позовні вимоги прокурора задоволено у повному обсязі з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~515, 00 гривень.

Outcome: approved