Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Арбузинської селищної ради Миколаївської області, відділу державного комітету України по земельним ресурсам в Арбузинському районі Миколаївської області, реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку, покладення обовязку не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою, покладення обовязку про скасування рішення про державну реєстрацію, мотивуючи вимоги тим, що рішенням зборів уповноважених колгоспу «Україна» від 1 серпня 1989 року № 6, затвердженим рішенням виконкому Арбузинської селищної ради від 20 вересня 1989 року за № 94 йому було виділено для будівництва земельну ділянку площею 0.07 га, розташовану в смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 59. [PERSON] до рішення Арбузинської селищної ради від 19 вересня 1989 року № 99 йому було надано дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських споруд, для будівництва йому було відведено земельну ділянку площею 0.01 га з лінійними розмірами 15 х 47 з закріпленими на ній геодезичними знаками та надано дозвіл на право виконання будівельних робіт. Житловий будинок № 59, розташований по вул. Бондаренко в смт. Арбузинка належить йому на праві приватної власності, його суміжним землекористувачем є [PERSON], яка проживає [INFO], розташованому по вул. Бондаренко в смт. Арбузинка. Згідно рішення № 71 від 17 серпня 1997 року виконавчого комітету Арбузинської селищної ради [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських приміщень площею 0.15 га та для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0.13 га. У лютому 2012 році йому стало відомо про те, що відповідач є власником земельних ділянок площами 0.15 га та 0.2434 га згідно виданих на її імя Державних актів на право власності на земельну ділянку. При цьому загальна площа земельної ділянки, визначена рішенням селищної ради - 0.28 га не відповідала загальній площі згідно Державних актів 0.3934 га. Посилаючись на те, що питання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та його затвердження щодо права власності відповідача на земельні ділянки площею 0.2434 та 0.15 га з видачею Державних актів на сесіях селищної ради не розглядалося, рішення від 24.12.2009 року № 61, на яке є посилання у Державних актах, стосується іншої особи [PERSON], у спірних Державних актах не зазначена дата їх видачі та ким вони видані, відсутній номер реєстрації у Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності, кадастрова зйомка у відповідності до ст. 198 Земельного кодексу не провадилася, межі земельних ділянок з суміжними землекористувачами не погоджувалися, кадастровий план не виготовлявся; до видання спірних Державних актів земельна ділянка відповідача не збільшувалася, тоді як її збільшення згідно державних актів склало 0.1134 га за рахунок зменшення площі його земельної ділянки, позивач прохав визнати незаконним та скасувати рішення 61 сесії 5 скликання Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 24 грудня 2009 року за № 6 про виділення [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.2434 га, земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0.15 га, розташованих у смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 57; визнати недійсними, видані на імя [PERSON]: Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.2434 га, розташовану по вул. Бондаренко, 57 смт. Арбузинка Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.15 га, розташовану по вул. Бондаренко, 57 смт. Арбузинка Миколаївської області з цільовим призначенням для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд; зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні власною земельною ділянкою; зобовязати відділ державного комітету України по земельним ресурсам в Арбузинському районі Миколаївської області та реєстраційну службу Арбузинського районного управління юстиції в Миколаївській області скасувати рішення про державну реєстрацію вищевказаних Державних актів, виданих на імя [PERSON]. Ухвалою суду від 1 червня 2016 року залишено без розгляду позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення 61 сесії 5 скликання Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 24 грудня 2009 року за № 6 про виділення [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.2434 га, земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0.15 га, розташованих у смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 57; визнання недійсним, виданого на імя [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0.15 га, розташовану по вул. Бондаренко, 57 смт. Арбузинка Миколаївської області з цільовим призначенням для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд; покладення обовязку на відділ державного комітету України по земельним ресурсам в Арбузинському районі Миколаївської області та реєстраційну службу Арбузинського районного управління юстиції в Миколаївській області скасувати рішення про державну реєстрацію вищевказаних Державних актів, виданих на імя [PERSON]. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та прохали суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що вона придбала за договором купівлі-продажу будинок. Земельну ділянку біля нього приватизувала, не памятає коли. Земельна ділянка, яка належить їй на праві власності, не накладається на земельну ділянку позивача. У смт. Арбузинка вона не проживає два роки, виїхала до м. Южноукраїнська, власні земельну ділянку та будинок по вул.Бондаренко, 57 вона продала [PERSON], однак офіційно договір купівлі-продажу не оформлювала. Представник реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не зявився, подав до суду письмове заперечення, в якому зазначив, що реєстраційною службою не проводилося жодних реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки. Представник відділу Держгеокадастру у Арбузинському районі Миколаївської області в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у відсутність представника відділу. Представник селищної ради надала до суду письмове заперечення, в якому зазначила, що [PERSON] рішенням селищної ради від 17 серпня 1997 року за № 71 було надано у власність земельні ділянки площами 0.15 га та 0.13 га, Державні акти селищною радою не видавалися, цим займалися відділи Держкомзему, прохала відмовити у задоволенні позову у частині скасування рішення селищної ради щодо [PERSON] від 24 грудня 2009 року за № 6. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] пояснив, що на праві власності він земельної ділянки не має, за рішенням селищної ради земля відводилася під будівництво гаражу. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання не зявився, письмових заперечень по справі не надав. Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Рішенням зборів уповноважених колгоспу «Україна» від 1 серпня 1989 року № 7 [PERSON] було виділено для будівництва житлового будинку земельну ділянку площею 0.07 га, розташовану в смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 59. У відповідності до рішення виконкому Арбузинської селищної ради від 19 вересня 1989 року за № 94 затверджено виписку з протоколу № 6 від 19.04.1989 року зборів уповноважених колгоспу «Україна» та закріплено земельну ділянку в смт. Арбузинка по вул.Бондаренко, 59 з вільного фонду у розмірі 0.07 га для будівництва житлового будинку за [PERSON] Згідно рішення виконкому Арбузинської селищної ради від 19 вересня 1989 року за № 99 дозволено [PERSON] будівництво індивідуального житлового будинку в смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 59. [PERSON] до вказаного рішення Арбузинської селищної ради йому було надано дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських споруд. Також за рішенням виконкому Арбузинської селищної ради від 23 січня 1991 року № 17 затверджено рішення виконкому Арбузинської селищної ради і надано дозвіл на будівництво житлових будинків і господарських будівель [PERSON] по вул. Бондаренко, 59 в смт. Арбузинка. Житловий будинок № 59, розташований по вул. Бондаренко в смт. Арбузинка належить позивачу на праві приватної власності, про що свідчить свідоцтво про право власності, видане 14 вересня 2009 року виконавчим комітетом Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. Суміжним землекористувачем позивача [PERSON] є [PERSON], яка проживала [INFO], розташованому по вул. Бондаренко в смт. Арбузинка. Згідно рішення № 71 від 17 серпня 1997 року виконавчого комітету Арбузинської селищної ради [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських приміщень площею 0.15 га та для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0.13 га за адресою: смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 57. Відповідач [PERSON] є власником земельних ділянок площами 0.15 га та 0.2434 га згідно виданих у 2012 році на її імя Державних актів на право власності на земельну ділянку. У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок, розташований у смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 57 не зареєстровано. За рішенням Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 17 грудня 2014 року за № 8 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0.10 га та для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0.04 га за адресою: смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 59. Земельна ділянка, якою користується позивач [PERSON] у приватній власності не перебуває, Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку не видавався. [PERSON] до ст.ст. 6, 17 Земельного кодексу України 1990 року, який діяв на момент прийняття рішення Арбузинською селищною радою (17 серпня 1997 року) щодо передачі земельних ділянок у власність [PERSON] передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими [PERSON] народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться [PERSON] народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, [PERSON] народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. [PERSON] народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) [PERSON] народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) [PERSON] народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими [PERSON] народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Як встановлено у судовому засіданні, проект відведення земельної ділянки відповідача [PERSON] перед прийняттям рішення Арбузинською селищною радою 17 серпня 1997 року про передачу у власність земельної ділянки не виготовлявся і не погоджувався з селищною [PERSON] народних депутатів, з районними землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури. Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для ведення особистого селянського господарства була виготовлена тільки у 2010 році Миколаївським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою. На час розробки вказаної технічної документації та видачі Державного акта на право власності на землю відповідачу діяла Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 4 травня 1999 року з наступними змінами. Пункти 1.12 та 1.16 вказаної Інструкції передбачають, що складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає: - виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду; - технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта; - журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); - кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; - збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; - відомість обчислення площі земельної ділянки; - відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; - експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем. Із наведеного випливає необхідність виготовлення відповідної технічної документації, у тому числі кадастрового плану ділянки, складеного за результатами зйомки, яка передбачає погодження меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами на підставі ст. 198 ЗК України. При складанні технічної документації, що передувало видачі Державних актів на право власності на землю [PERSON] межі нової земельної ділянки з користувачами суміжних земельних ділянок, серед яких є і позивач [PERSON], не погоджувались. З технічної документації взагалі не вбачається з якими земельними ділянками межує земельна ділянка [PERSON] і користуванні кого вони знаходяться. Також у технічній документації відсутні матеріали геодезичних відшукувань та матеріали встановлення меж земельної ділянки у натурі, висновок про погодження технічної документації ніким не підписаний. За таких обставин суд вважає, що при видачі Державного акту на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.2434 га допущені порушення вимог вказаної вище Інструкції, які потягли за собою порушення прав позивача як суміжного землекористувача. Як вбачається з земельно-шнурових книг Арбузинської селищної ради відповідно 1995 року та 1987 року за адресою: смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 59 значиться земельна ділянка площею 0.07 га за [PERSON], а за адресою: смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 57 значиться земельна ділянка площею 0.28 га за [PERSON] З наведеного видно, що з 1987 року у [PERSON] у користуванні знаходиться земельна ділянка загальною площею 0.28 га. У судовому засіданні встановлено, що будь-яких рішень про надання останній збільшеної площі земельної ділянки селищною радою не приймалось. Разом з тим, зазначення у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку відповідачу для ведення особистого селянського господарства 0.2434 га замість виділення відповідачу за рішенням селищної ради у 1997 році земельної ділянки площею 0.13 га не відповідає вимогам закону. Таким чином, збільшення площі земельної ділянки у відповідача на 0.1134 га ( 0.3934-0.28) могло відбутися за рахунок зменшення площі земельної ділянки позивача без відповідного вилучення та закріплення межовими знаками. Посилання у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку відповідачу для ведення особистого селянського господарства 0.2434 га як на підставу видачі на рішення Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 24 грудня 2009 року № 5, яким [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для гаражного будівництва, яке знаходиться в смт. Арбузинка, вул. Леніна, 107 саме по собі не може бути підставою для визнання вказаного Державного акту недійсним, оскільки щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у приватну власність було прийнято рішення Арбузинською селищною радою 17 серпня 1997 року. Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). [PERSON] до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. [PERSON] до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 квітня 2016\~року у справі № 6-2824 цс15 державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову щодо позовних вимог, предявлених до [PERSON]. Щодо вимог, предявлених до Арбузинської селищної ради Миколаївської області, відділу державного комітету України по земельним ресурсам в Арбузинському районі Миколаївської області, реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області слід відмовити, оскільки за наслідками ухваленого судом рішення права позивача відповідачами не порушуються. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial