Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

У грудні 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення франшизи та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У позовній заяві зазначено, що 20 травня 2020 року, о 17.00 годині, в місті Дніпрорудне по вулиці Молодіжній, у дворовому проїзді, на автостанції біля будинку 4, відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем КІА Cerato, державний реєстраційний знак [NUMBER] , не надав перевагу в русі автомобілю DAEWOO Matiz, державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керівництвом позивачки [PERSON] , та скоїв з нею зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно постанови Василівського районного суду Запорізької області від 10.06.2020 року по справі №311/1671/2020, провадження №3/311/738/2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. Автомобіль відповідача було застраховано в АТ «СГ «ТАС», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ/7868709, строк дії якого з 19.03.2020 року по 18.03.2021 року, на страхову суму за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000 тисяч гривень, розмір франшизи встановлений - 2500 грн. Про настання страхового випадку було повідомлено AT «СГ «ТАС», письмовим повідомленням від 22 травня 2020 року. Транспортні засоби були оглянуті представником третьої особи [PERSON] , від 22.05.2020 року та було встановлено перелік пошкоджень отриманих автомобілем DAEWOO Matiz н.з. [NUMBER] у результаті ДТП. На підставі даного огляду було складено страховий акт та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 8283 грн., з яких 5783 грн. це розмірі страхового відшкодування та франшиза в розмірі 2500 грн.. 01 червня 2020 року позивачка отримала від АТ «СГ «ТАС»» страхове відшкодування, за вирахуванням франшизи в розмірі 7445,90 грн. за страховим актом № 872/20 НО від 27.03.2020. 17 червня 2020 року, при зустрічі відповідач добровільно сплатив 500 гривень в якості відшкодування франшизи. Іншу частину франшизи відповідач сплачувати добровільно відмовився. 17 червня 2020 року [PERSON] направила відповідачу претензію про відшкодування їй суми франшизи в розмірі 2000,00 грн., але відповідачем її прохання було проігноровано, лист він відмовився отримувати. Позивачка дуже хвилювалась з цього приводу, пила заспокійливе, дуже нервувала. Її автомобіль було відправлено на ремонт, і близько двох місяців вона перебувала без транспортного засобу. Оскільки позивачка працює директором «Ділового центру», в її обов`язки входить обслуговування юридичних осіб та ведення їх бухгалтерії та діловодства, та вона вимушена відвідувати контролюючі та перевіряючі органи, які розташовані територіально в м. Токмак, Василівка, Запоріжжя, тому відсутність автомобілю на період його ремонту завдало [PERSON] значних незручностей, втрати часу на проїзд громадським транспортом. Позивачка зазначає, що їй завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з пошкодженням майна, яке сталося внаслідок ДТП з вини Відповідача. Зазначені страждання пов`язані з розладом нормального способу життя, нервовій напрузі га переживаннях з приводу пошкодження майна, необхідністю вчиняти дії у свій вільний час, які пов`язані зі стягненням шкоди, неможливістю вільно пересуватися процесі життєдіяльності. Спричинену їй моральну шкоду оцінює у 5000,00 грн. Враховуючи вищевикладене позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, у вигляді франшизи у розмірі 2000 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а всього 7000 грн. та судові витрати. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2020 року відкрито провадження в цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. Представник позивачки адвокат Фоменко А.С. в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просить задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що в позовній заяві було допущено описку, а саме невірно зазначено суму отриманого страхового відшкодування, та уточнила, що вірною є сума 5783 грн. Надала розрахунок витрат на правничу допомогу в сумі 1800 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідач [PERSON] \~в судовому\~засіданні позов\~визнав частково.\~ Згоден з матеріальною шкодою, спричиненою внаслідок ДТП, у вигляді франшизи у розмірі 2000 грн. Витрати на правничу допомогу визнає в сумі 1000 грн. В задоволенні позову в частині моральної шкоди 5000 грн. просить відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи АТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 20 травня 2020 року, о 17.00 годині, в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, по вулиці Молодіжній, у дворовому проїзді, на автостанції біля будинку 4, відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем КІА Cerato, державний реєстраційний знак [NUMBER] , не надав перевагу в русі автомобілю DAEWOO Matiz, державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керуванням позивачки [PERSON] , та скоїв з нею зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2020 року по справі №311/1671/2020, провадження №3/311/738/2020, [PERSON] , визнано винним у вчиненні ДТП, та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ/7868709, строк дії якого з 19.03.2020 року по 18.03.2021 року, автомобіль [PERSON] було застраховано в АТ «СГ «ТАС» на страхову суму за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000 тисяч гривень, розмір франшизи встановлений - 2500 грн. Письмовим повідомленням від 22 травня 2020 року було повідомлено AT «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» про настання страхового випадку. Транспортні засоби були оглянуті представником третьої особи [PERSON] , від 22.05.2020 року та було встановлено перелік пошкоджень отриманих автомобілем DAEWOO Matiz н.з. [NUMBER] у результаті ДТП. На підставі даного огляду було складено страховий акт та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 8283 грн., з яких 5783 грн. це розмірі страхового відшкодування та франшиза в розмірі 2500 грн.. Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхованої суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У свою чергу ст. 37 п. 37.5 зазначеного вище Закону, покладає обов`язок щодо компенсації потерпілому суми франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком суми страхового відшкодування покладено на страхувальника або особу, відповідальність якої застрахована. [PERSON] отримала від АТ «СГ «ТАС»» страхове відшкодування, за вирахуванням франшизи в розмірі 5783 грн. за страховим актом № 872/20 НО та 500 гривень добровільно сплачених коштів [PERSON] я кості відшкодування франшизи. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього франшизи в розмірі 2000 грн. Суд стягує з відповідача майнову шкоду, спричинену внаслідок ДТП, у вигляді франшизи у розмірі 2000 грн. В іншій частині позову в частині відшкодування моральної шкоди суд відмовляє. Відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі, у випадку, коли вона зазнала душевних страждань у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року зі змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Факт заподіяння діями [PERSON] моральної шкоди позивачці, не знайшов свого підтвердження. Частину франшизи відповідач сплатив добровільно, не сплачена сума франшизи не є значною. Позивачка не надала суду жодного доказу спричинення їй моральної шкоди у розмірі 5000 грн. через невиплату відповідачем 2000 грн. Тому, позовна вимога щодо моральної шкоди, про стягнення якої просить суд позивачка у розмірі 5000 грн., не підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.133,137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу, це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки. Згідно з п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2020 року між адвокатом Фоменко А.С. та громадянкою [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги №81. Адвокат Фоменко А.С. приймала участь у розгляді справи в якості представника позивача, надавала правничу допомогу. До позовної заяви додано прибутковий касовий ордер на суму 1800,00 грн. від 27 січня 2021 року про здійснення [PERSON] оплати за послуги про надання правової допомоги [PERSON] .. Відповідно до\~ч.ч.5\~та 6\~ст.137\~ЦПК України,\~у разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги. Позовні вимоги суд задовольняє частково. Тому суд стягує з відповідача понесені позивачкою [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. У іншій частині позову суд вважає необхідним відмовити. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, у вигляді франшизи у розмірі 2000 грн. а також судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. та по оплаті судового збору в сумі 840, 80 грн.

Outcome: partial