Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

У вересні 2020 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем (бабою) - [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, з метою набуття права на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] . Після смерті бабусі відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті бабусі вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак постійно проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що на момент смерті бабусі вона постійно проживала разом з нею, то вважала, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину. 02 липня 2019 року вона звернулась до П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Однак, постановою державного нотаріуса П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори від 02 липня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її бабусі, оскільки вона не прийняла спадщину в установлений законом термін. Відсутність документального підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем - [PERSON] унеможливлює реалізацію права на спадкування частини квартири, яка належала її бабусі на праві спільної власності. Квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 43,4 кв.м., належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видане Виконкомом міської Ради народних депутатів від 17 лютого 1997 № 5/39097. З серпня 1988 року вона проживала разом зі своєю бабусею у вищезазначеній квартирі та здійснювала догляд за бабусею. Через похилий вік бабуся самостійно не могла забезпечувати умови свого життя та потребувала стороннього догляду. Витрати по утриманню зазначеної вище квартири несли спільно з спадкодавцем. Після смерті [PERSON] витрати по утриманню квартири здійснюються за її рахунок. Її мати - [PERSON] померла [INFO] , заяви про прийняття спадщини не подавала. Оскільки її мати не прийняла спадщину, вона залишилась єдиним спадкоємцем щодо спадку від [PERSON] . Оскільки вона проживала разом зі своєю бабусею на час відкриття спадщини, то вважає, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У зв`язку з викладеним [PERSON] звернулась до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа - Державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова А.Г. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Допитана у судовому засіданні 04 листопада 2020 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2005 року по теперішній час. Заявник [PERSON] є її сусідкою, вона проживає на другому поверсі, а [PERSON] - на третьому. У 2005 та 2006 році [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] разом з бабусею. Їй відомо, що з [PERSON] проживає також її дочка. Бабуся [PERSON] померла давно, майже одразу після того, як вона вселилась у квартиру [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні 04 листопада 2020 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1992 року. Вона з [PERSON] дружили з 90-х років. [PERSON] проживала разом з бабусею. Її бабуся дружила з бабусею [PERSON] ЇЇ квартира та квартира [PERSON] знаходяться на одному поверсі. У квартирі [ADDRESS] [PERSON] проживає і зараз, та проживала там на момент смерті бабусі. Організацією похорон бабусі займалась саме [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] у м. Дніпропетровську, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 30 вересня 1997 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 43 (зворотній бік) - 44). Дошлюбне прізвище [PERSON] - « [PERSON] », яке остання змінила на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням 13 квітня 1991 року шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Кіровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська 13 квітня 1991 року, актовий запис № 222 (а.с. 55). Батьками [PERSON] у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 17 травня 1969 року Жовтневим будинком щастя м. Дніпропетровська зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 1808 (а.с. 56). При цьому, дошлюбне прізвище матері заявника - « [PERSON] », яке остання змінила на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням 06 квітня 1968 року шлюбу з [PERSON] , актовий запис № 562, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00023282488 від 03 липня 2019 року (а.с. 48-49). В подальшому, матір заявника змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням 15 серпня 1981 року шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим повторно 07 травня 1992 року, актовий запис № 774 (а.с. 57). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26 липня 2016 року Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 609 (а.с. 14). Матір`ю [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про усиновлення № 37, виданим 19 лютого 1953 року, актовий запис № 306 (а.с. 46). Отже, судом встановлено, що [PERSON] , є бабою заявника [PERSON] . [INFO] баба заявника - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 травня 2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 529 (а.с. 9). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Так, за життя, [PERSON] на праві спільної власності належала частина квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 17 лютого 1997 року Виконкомом міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 17 лютого 1997 року № 5/390, в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,4 кв.м., належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 15 липня 2014 року [PERSON] звернулась до П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою № 502 про видачу свідоцтва про право на спадщину на належне її бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] , майно (а.с. 42 (зворотній бік)). У зв`язку з цим, 15 липня 2014 року П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 219/2014 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 42-49), що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37880592 від 15 липня 2014 року, номер спадкової справи у спадковому реєстрі - 56305922 (а.с. 47 (зворотній бік)). Однак, постановою державного нотаріуса П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутової А.Г. від 02 липня 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , як спадкоємиці, яка не прийняла спадщину в установлений законом термін (а.с. 49 (зворотній бік)). Звертаючись до суду з даною заявою [PERSON] просила встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем - її бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що на час відкриття спадщини вона разом з бабою постійно проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З положень ст. 3 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З пояснень допитаних під час розгляду справи свідків [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що за життя та до смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . З пояснень допитаних під час розгляду справи свідків [PERSON] та [PERSON] судом також встановлено, що заявник [PERSON] також постійно проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в тому числі і проживала станом на 23 травня 2006 року, де проживає і до теперішнього часу. При цьому також встановлено, що хоча [PERSON] і проживала за адресою: [ADDRESS] , однак з 05 серпня 2005 року вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 33). Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Абзацом 11 цієї ж статті передбачено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. На підставі вищевикладеного суд зазначає, що сама по собі реєстрація місця проживання спадкодавця за іншою адресою на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про неприйняття спадщини спадкоємцями, які на час відкриття спадщини фактично проживали разом зі спадкодавцем у одному будинку за однією і тією ж адресою. Відповідно до положень ст. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується також і тим, що [PERSON] сплачувала комунальні послуги за вказаною адресою (а.с. 23-30). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до переконання, що матеріалами справи підтверджується факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем - бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадщини. Оскільки, від встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення у заявника прав на отримання спадщини, суд приходить до переконання про наявність підстав для встановлення зазначеного факту у судовому порядку. Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем - бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а тому заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити, що надасть можливість заявнику [PERSON] належним чином оформити свої спадкові права. На підставі наведеного, та

Outcome: approved