Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

У грудні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи) звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 17 грудня 2012 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») було укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги по кредитних договорах укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до зазначеного договору про відступлення права вимоги, покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Також, згідно цього договору відбулося відступлення права вимоги на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором № 61 від 10 жовтня 2007 року, що був кладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] 10 жовтня 2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Боржник) уклали кредитний договір № 61 з подальшим внесенням змін та доповнень. Згідно умов цього договору, Банк зобов'язується надати Боржнику 75000 грн, а той зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит в розмірі 75000 грн. В свою чергу [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання в результаті чого має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 61250 грн; за відсотками - 45024,50 грн; за комісіями - 10484,75 грн. Також [PERSON] за невиконання умов договору було нараховано неустойку в розмірі 5682,20 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 79 від 10 жовтня 2007 року (далі - Іпотечний договір), відповідно до якого останні передали Банку в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Сторони оцінили предмет іпотеки в розмірі 78000 грн. В судове засідання представник ТОВ «Кредитні ініціативи» не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Так як відповідачі, які належним чином повідомлені, від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності в судове засідання не з'явились, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечує проти винесення у справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 10 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрити акціонерне товариство) (правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») (Кредитодавець) з одного боку та [PERSON] (Позичальник) з іншого боку укладено кредитний договір № 61, до якого внесено зміни договором про внесення змін № 2 до кредитного договору № 61 від 10 жовтня 2007 року, що стосуються п. 2.4. кредитного договору, а саме щодо графіку повернення кредиту Позичальником (а. с. 23-28) (далі - Договір). За змістом п. п. 2.1.-2.5. Договору, Банк надає Позичальникові кредит у сумі 75000 грн на умовах, передбачених цим договором. За користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 16 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 9 жовтня 2017 року. Повернення кредиту повинно здійснюватися Позичальником у відповідності до графіку. Кредит надається Позичальникові на споживчі цілі для задоволення поточних потреб. Згідно п. 3.4. Договору, комісійна плата за управління та обслуговування кредиту сплачується Позичальником, виходячи зі встановленої Банком процентної ставки у розмірі 7 % річних. Відповідно до п. п. 6.2., 6.3. Договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом, та/або комісійної плати за управління та обслуговування кредиту Позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу. У випадку порушення Позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 40 % річних від простроченої суми, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Порядок нарахування і сплати процентів здійснюється у відповідності до п. п. 3.2., 3.3. цього Договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. В порушення умов кредитного договору та зазначених правових приписів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] допустив заборгованість за Договором, що станом на 21 жовтня 2013 року складається з 61250 грн заборгованості за кредитом; 45024,50 заборгованості за відсотками; 10484,75 грн заборгованості за комісіями; 5682,20 грн пені (а. с. 44). Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед банком станом на 21 жовтня 2013 року, становить 122441,45 грн. 10 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрити акціонерне товариство) (правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») з одного боку та [PERSON], [PERSON] з іншого боку укладено договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 79, до якого внесено зміни договором про внесення змін № 1 до договору іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 79 від 10 жовтня 2007 року, що стосуються п. 1.1. договору, а саме щодо забезпечення вимог Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 61 від 10 жовтня 2007 року (а також договорів про внесення змін до нього), укладеного між Іпотекодержателем та позичальником - [PERSON] за умовами якого останній зобов'язаний в порядку, передбаченому Кредитним договором, повернути Іпотекодержателю до 9 жовтня 2017 року кредит у розмірі 75000 грн, згідно графіка (далі - Договір іпотеки). За змістом п. 1.1. Договору іпотеки, цей Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 61 від 10 жовтня 2007 року (а також договорів про внесення змін до нього), укладеного між Іпотекодержателем та позичальником - [PERSON] за умовами якого останній зобов'язаний в порядку, передбаченому Кредитним договором, повернути Іпотекодержателю до 9 жовтня 2017 року кредит у розмірі 75000 грн, згідно графіка. Відповідно до п. п. 1.2., 1.6. Договору іпотеки предметом іпотеки є двокімнатна квартира за [ADDRESS] по [ADDRESS]. Сторони цього Договору оцінюють Предмет іпотеки у 78000 грн. 10 жовтня 2007 року нотаріусом було внесено заборону на нерухоме майно, згідно договору іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 79 від 10 жовтня 2007 року (а. с. 43). За змістом п. п. 5.1., 5.2. Договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізацію у випадку, якщо у момент настання строку виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані в повному обсязі, зокрема: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки: сум процентів, сум комісійної плати за управління та обслуговування кредиту, процентів відповідно до п. 6.3. Кредитного договору, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу) та інших грошових зобов'язань, що передбачені Кредитним договором. Звернення стягнення на Предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно цього Договору в добровільному (позасудовому) порядку. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» на умовах, встановлених цим Договором, Первісний Кредитор передає (відступає), а Новий Кредитор приймає Кредитний Портфель та зобов'язується сплатити за нього Первісному Кредиторові грошову винагороду (Ціну Продажу) на умовах, визначених цим Договором, зокрема, право вимоги до [PERSON], згідно Кредитного Договору № 61 від 10 жовтня 2007 року (а. с. 13-19). Згідно договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року (або договір цесії), укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], у зв'язку з передачею (відступленням) Кредитного портфелю за Договором відступлення Цедент, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає Цесіонарію Права, що передаються, та зобов'язується передати Цесіонарію Договори забезпечення, а Цесіонарій приймає та набуває Права, що передаються, та зобов'язується прийняти Договори забезпечення, Права за Договорами забезпечення переходять до Цесіонарія виключно в силу положень українського законодавства, в тому числі право вимоги до [PERSON], [PERSON], згідно договору іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 79 від 10 жовтня 2007 року (з наступними змінами). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» у зв'язку з відступленням права вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» є новим кредитором до боржника [PERSON], згідно кредитного договору № 61 від 10 жовтня 2007 року (з наступними змінами); договору іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 79 від 10 жовтня 2007 року (з наступними змінами) до боржників [PERSON], [PERSON] За змістом ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до викладеного, оскільки [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором від 10 жовтня 2007 року № 61 (з наступними змінами), а саме не виконує зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі, зокрема, не повертає у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту та не сплачує у передбачені кредитним договором строки суми процентів, суми комісійної плати за управління та обслуговування кредиту, відповідно ТОВ «Кредитні ініціативи», як новий кредитор за Кредитним договором має право на звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду, тобто звернення стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК). Вартість предмету іпотеки сторонами договору іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 79 від 10 жовтня 2007 року (з наступними змінами) визначена в розмірі 78000 грн. Сума заборгованості за Кредитним договором з урахуванням сукупності несплачених платежів станом на 21 жовтня 2013 року, становить 122441,45 грн. Тобто сума предмету іпотеки по відношенню до суми заборгованості за Кредитним договором є значно меншою, що є прийнятним у вирішенні питання про звернення стягнення на Предмет іпотеки. Порушення, тобто невиконання основного зобов'язання за Кредитним договором завдає збитків іпотекодержателю, тобто новому кредитору - позивачу у справі ТОВ «Кредитні ініціативи». Звернення стягнення на Предмет іпотеки не суперечить загальному змісту та призначенню права в цьому конкретному випадку, а тому з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягають задоволенню у вибраний спосіб, тобто шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки для задоволення вимог за основним зобов'язанням. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» при зверненні до суду понесло судові витрати, що складаються з 1224,41 грн сплаченого судового збору (а. с. 6), що підлягають стягненню солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved