Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з цими позовами, посилаючись на те, що 9 жовтня 2007 року між ним та Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області укладено договори оренди землі площею 9,5864 га та 5,4135 га, що знаходяться на території Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Договори укладено на строк десять років. Після закінчення строку договорів орендар має переважне право поновлення їх на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договорів повідомити письмово орендодавця про намір продовжити їх дію. Договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації. Зі змісту Договорів видно, що їх зареєстровано у Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр ДЗК» в Долинському районі 10 жовтня 2007 року у книзі № 4 за № 17 та № 18. 21 липня 2017 року [PERSON] звернувся до відповідача із листом - повідомленням про поновлення Договорів до якого додав, зокрема проекти додаткових угод до Договорів про поновлення правочинів. Ці листи - повідомлення зареєстровані в Головному управлінні Держгеокадастру у Кіровоградській області за № К-15250/0/5-17 та № К-15251/0/5-17 від 21 липня 2017 року. Відповідач у місячний строк з моменту отримання листів - повідомлень не повідомив позивача про прийняте рішення, не здійснював узгодження істотних умов договору, не заперечував у поновленні договору оренди землі. Після закінчення строку дії правочинів [PERSON] продовжує користуватися земельними ділянками належним чином виконує умови Договорів. Позивач зазначає, що є всі підстави для поновлення спірних правочинів. Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зволікає в укладенні додаткових угод, що повинні укладатись в обов'язковому порядку у місячний строк, просить визнати поновленими спірні договори оренди землі, а додаткові угоди визнати укладеними. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надіслало до суду відзиви на позови. Зазначає, що 21 липня 2017 року позивач звернувся з листами - повідомленнями та проектом додаткових угод з пропозицією поновити Договори. Листом № К-15251/0-10774/0/6-17 від 10 серпня 2017 року запропоновано позивачу звернутися з листом - повідомленням у строки визначені ст. 33 Закону України «Про оренду землі», однак позивач на цього листа не відреагував. 12 жовтня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило про заперечення в поновленні договорів оренди землі. Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 7 лютого 2018 року об'єднано в одне провадження цивільні справи за цими позовами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON] позови підтримав за обставин зазначених у них, попросив позови задовольнити. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у судове засідання не з'явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позовів з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 9 жовтня 2007 року між Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] укладено договір оренди землі площею 9,59 га, що знаходиться на території Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр ДЗК» в Долинському районі 10 жовтня 2007 року книга № 4 за № 18, кадастровий номер: [NUMBER]. 9 жовтня 2007 року між Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] укладено договір оренди землі площею 5,41 га, що знаходиться на території Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр ДЗК» в Долинському районі 10 жовтня 2007 року книга № 4 за № 17, кадастровий номер: [NUMBER]. Пунктами 8 Договорів передбачено, що їх укладено на строк десять років. Після закінчення строку договорів орендар має переважне право поновлення їх на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договорів повідомити письмово орендодавця про намір продовжити їх дію. Відповідно до п. 43 Договорів, ці Договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації. Отже, спірні правочини набрали чинності 10 жовтня 2007 року. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Положеннями ч. 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об'єднує два випадки пролонгації такого договору. Відповідно до чч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист - повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування частини першої ст. 33 Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Крім того, ч. 6 ст. 3 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди: орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. До вищезазначеного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 13 квітня 2016 року (справа № 6-2027цс15). Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року N 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Відповідно до п. 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 29 вересня 2016 року N 333, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України. Таким чином органом, що вирішує питання передачі у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Повноваження з передачі у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин реалізовує, починаючи з 1 січня 2013 року. Суд установив, що 21 липня 2017 року, тобто у строк встановлений Договором та Законом України «Про оренду землі», [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із листами - повідомленнями (вхідні номери К-15250/0/5-17, К-15251/0/5-17 від 21 липня 2017 року) про поновлення Договорів на новий строк. До цього листа - повідомлення додано, зокрема проект додаткової угоди, довідки про відсутність заборгованості з орендної плати. Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області у місячний строк, тобто до 21 серпня 2017 року включно не повідомлено про наявність заперечень щодо поновлення договорів та своє рішення. За змістом довідки Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 02-30/170 від 13 липня 2017 року, [PERSON] не має заборгованості перед бюджетом цієї сільської ради зі сплати орендної плати за оренду земельних ділянок кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER], земельні ділянки використовуються згідно з договорами оренди землі. Згідно з довідкою Долинського відділення Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 9 жовтня 2017 року № 890/1700, [PERSON] станом на 9 жовтня 2017 року не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів до бюджету. Отже, оскільки позивач [PERSON] виконав умови Договору та Закону України «Про оренду землі» необхідні для поновлення спірного правочину на новий строк, належно виконував обов'язки за умовами Договору, орендодавець - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зволікає в укладенні додаткової угоди про поновлення договору на новий строк, відповідно вимоги позивача у цій справі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У змісті рішення у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд» та інші проти Ірландії від 23 жовтня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «правомірні очікування» виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються зі сплати судового збору у розмірі 2560 грн, які підлягають стягненню з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved