Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільська районна у м. Полтаві рада про визнання права власності на виділену в натурі частину нерухомого майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, в якому просив припинити право спільної часткової власності за [PERSON] на 1/2 частиною житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, в будинковолодінні, що знаходиться у [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, що знаходиться у [ADDRESS] , як на окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю та в цілому складається з: в житловому будинку «А-1», загальною площею 53,4 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м, у складі: тамбур IV площею 2,9 кв.м, кухня 2-1 площею 9,4 кв.м., передпокій 2-2 пл. 9.1 кв.м., кімната 2-3 площею 6,7 кв.м, кімната 2-4 площею 22,5 кв.м, санвузол 2-5 площею 2,8, літня кухня «Б-1», сарай «В», вбиральня «Г», літній душ «Е», сарай «Ж», огорожа №1, хвіртка №2, огорожа №5, замощення №6, визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , надавши [PERSON] у користування земельну ділянку площе 517 кв.м, що позначена зеленим кольором у висновку №22 від 12.08.2019 року, виконану судовим експертом [PERSON] , залишивши земельну ділянку площею 520 кв.м, що позначена жовтим кольором у користуванні [PERSON] , співвласника будинковолодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно ухвали суду від 08 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Борисенко Є.М. в судове засіданні не з`явились, але надали на адресу суду заяви, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дань та час слухання справи був повідомлений належним чином. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільська районна у м. Полтаві рада, в судове засідання представник не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладались на розсуд суду. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що на підстав договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Філімоновою В.М. від 06.11.2001 року за реєстровим № 2908, позивач [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, що знаходиться у [ADDRESS] . Право власності на вказане нерухоме майно за [PERSON] зареєстроване 08.11.2001 року у КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» ( а.с.7). Відповідно до договору купівлі - продажу нерухомого майна, належна [PERSON] 1/2 частина будинковолодіння, що у [ADDRESS] складається з: будинку літ. «А-1» кухня 2-2 пл. 8.8 кв.м, кімната жила 2-3 пл. 6.6 кв.м., кімната жила 2-4 пл. 23.0 кв.м, кладова V пл.. 3.3 кв.м., веранда ІV пл.. 10.1 кв.м., тамбур VІ пл.. 2.9кв.м., 1/2 сараю «Б», сарай «В», вбиральня «Г», сарай «б». Судом встановлено, що співвласником іншої 1/2 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель у [ADDRESS] була [PERSON] ,у відповідності до свідоцтва на право на спадщину, виданого Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою 14.10.1998 року за реєстровим № І-1128 ( а.с.8). У відповідності до свідоцтва про смерть , виданого Ленінським відділом ДРАЦС РС Полтавського МУЮ від 23.06.2015 року, серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] , [INFO] . В позові позивачем вказувалось про те, що відповідач вказувава у усній розмові останньому про те, що після смерті матері він не звертався до органів нотаріату з питань оформлення спадщини та свідоцтв про право на спадщину на 1/2 частину належного матері будинку у [ADDRESS] не отримував. Згідно домової книги на будинковолодіння у [ADDRESS] вбачається, що відповідач [PERSON] був зареєстрований та проживав з 21.06.2000 року та до моменту смерті матері у даному будинку. В позові позивачем вказувалось про те, що відповідач [PERSON] ніде не працює, має великі борги за комунальними послугами. При цьому позивачем вказувалось про те, що , в процесі володіння та користування майном між ним та відповідачем вникають непорозуміння щодо утримання та збереження вказаного майна, тому з урахуванням вказаних обставини та з урахуванням того, що у позивача на даний час виникала необхідність у переданні даного майна під заставу, тому останній був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, що закріплено у статті 317 ЦК України. Суб`єктивне право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стаття 316Цивільного кодексу України). Це означає, що суб`єктивне право власності є абсолютним. Суб`єктивне право власності це також забезпечена законом міра можливої поведінки фізичної і юридичної особи щодо володіння користування та розпорядження належним особі майном. Правомочністьволодіння це юридично забезпечена можливість власника бути в безпосередньому фактичному зв`язку з річчю. Володіння треба розуміти як постійну можливість матеріального зв`язку власника з річчю. При наявності юридичних підстав володіння називають титульним. Воно пов`язане з волевиявленням власника. За приписами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Або, він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved