overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на житловий будинок, вказавши, що [INFO] померла його дід [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] померла баба позивача [PERSON], вона була дружиною діда і спільно проживала з ним у вказаному будинку, але після його смерті спадщину не оформила. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON], яка теж спадщину не прийняла. Позивач після смерті баби постійно проживає у вказаному будинку, але не може нотаріально оформити свої спадкові права на будинок. З цих підстав позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач до суду не з'явилася, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в смт Крижопіль помер [PERSON] (а.с. 7), якому належав житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 9-13). Його дружина [PERSON] померла [INFO] в смт Крижопіль Вінницької області (а.с. 8). Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, що підтверджується довідкою Крижопільської державної нотаріальної контори (а.с.17). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, відповідач являється спадкоємцем першої черги, але спадщину вона не прийняла. Позивач є онуком померлого [PERSON] (а.с. 4, 5), тому згідно ст. 1265 ЦК України він спадкоємець п'ятої черги. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно немає. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказав, що з 2009 року по вересень 2013 року позивач співмешкав з відповідачкою. 17 липня 2012 року відповідачка народила дочку [PERSON] у свідоцтві про народження якої позивач записаний батьком. Після народження доньки відповідачка постійно влаштовувала сварки та щоразу говорила, що батьком [PERSON] є інший чоловік. Просить позов задовольнити. Відповідачка пред*ялений позов не визнала та пояснила, що батьком їхньої доньки [PERSON], [INFO], є позивач. Тому у свідоцтві про народження доньки він і записаний її батьком. У задоволенні позову просить відмовити. Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України: «Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред*явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.» У судовому засіданні було встановлено, що сторони співмешкали з 2009 року по вересень 2013 року. У судовому засіданні також було встановлено, що 17 липня 2012 року відповідачка народила доньку [PERSON] батьком якої у свідоцтві про народження записаний позивач. Із висновку експерта № 124 від 24 квітня 2015 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків крові сторін зі встановлення батьківства вбачається, що відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелей умовно батьківського /нематеринського/ походження, які б виявлялись у припустимого батька. Таким чином, встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв*язків, за результатами даної експеритизи складає не менше 99,9998 %. При таких обставинах суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, сід вважає, що понесені позивачем судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувсядо суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 21 червня 2008 року між ним тавідповідачкою був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей вони не мають. Оскільки подружнє життя у них не склалося, спільного майна не мають, мають різні погляди на життя, сімейні стосунки, моральні та духовні цінності, подружніх стосунків не підтримують, позивач вважає, що їх шлюб існує лише формально і тому має бути розірваний. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши 23 лютого 2015 року заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував (а.с. 19). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала (а.с. 9, 18). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 21 червня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 128, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського МРУЮ у Київській області (а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 03 серпня 2001 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 2013 року вони з відповідачем шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про можливість розгляду справи без її участі, в якій вказала, що з позовними вимогами згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 серпня 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції зроблений актовий запис № 791. [PERSON] та [PERSON] є батьками двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Згода про місце проживання неповнолітніх дітей між ними досягнута. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 20 жовтня 1979 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. З 2009 року вони з відповідачем шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, доручивши представляти його інтереси представнику [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, підтвердивши той факт, що дійсно вони з відповідачем тривалий час шлюбні відносини не підтримують, з 17.11.2010 року проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 1979 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області зроблений актовий запис № 70, що підтверджується Свідоцтвом про шлюбі серії [NUMBER], виданим повторно 21.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області З 17.11.2010 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою [PERSON] він перебуває в шлюбі, який зареєстрований 29.09.2007 р. Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від спільного життя з відповідачкою вони мають дитину доньку [PERSON], [INFO] Фактично шлюбні відносини між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] припинились з жовтня 2013 року з причини різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, втрати почуття кохання та поваги один до одного. Подальше сумісне життя з відповідачкою та примирення позивач вважає неможливим. На даний момент позивач та відповідачка проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не мають. Згідно рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12.11.2013 р. з позивача [PERSON] на утримання доньки стягуються аліменти в розмірі ? частини від всіх доходів. На підставі вищевикладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] У судове засідання зявився позивач [PERSON], повністю підтвердив всі обставини, які викладені в позовній заяві, додатково пояснив, що питання про розподіл майна та стягнення аліментів в судовому порядку не розглядається, тому на позові наполягав та просив його задовольнити. У судове засідання зявилася відповідачка [PERSON], яка повністю визнала позовні вимоги позивача [PERSON] та просила їх задовольнити, додатково пояснила, що позивач [PERSON] аліменти виплачує, а їх донька дійсно проживає по чотири дні то з батьком то з матірю. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29.09.2007 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №645, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖС № 42191, виданим 29.09.2007 року. Від шлюбного життя сторони мають спільних дитину сина [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ЖС №094329 від 01.07.2008 р., яка міститься в матеріалах справи. Спір щодо стягнення аліментів вже вирішений судом, спір щодо поділу майна, яке є спільною власністю подружжя у сторін на час розгляду позову відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з жовтня 2013 року з причини різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, втрати почуття кохання та поваги один до одного. Подальше сумісне життя з відповідачкою та примирення позивач вважає неможливим. На даний момент позивач та відповідачка проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не мають \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Питання стосовно місця проживання дитини вирішено сторонами в добровільному порядку. Дитина буде проживати з матірю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 25 вересня 2013 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з липня 2014 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив розірвати шлюб. Відповідачка своє право на участь у судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 25 вересня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 25 вересня 2013 року актовий запис № 1323 (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з липня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 29 жовтня 2011 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, просила розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 29 жовтня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 29 жовтня 2011 року актовий запис № 315 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть з лютого 2014 року. Примирення сторін є неможливим. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Київська міська рада про визнання права власності на 4/100 часток будинковолодіння за адресою [ADDRESS] за набувальною давністю. В судовому засіданні зіткнулися з проблемою відсутності відомостей про паспортні дані відповідача [PERSON] та її місце проживання. Таким чином, представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про забезпечення доказів, а саме: витребувати у Голосіївському районному відділі ГУ ДМС України у м. Києві відомості про дату народження та місце реєстрації [PERSON], паспортні дані якої - паспорт серії [NUMBER], виданий Московським райвідділом міліції м. Києва 23.11.1963 року. Представник позивача наполягав на задоволенні заяви вказуючи, що це єдиний можливий спосіб отримати запитувану інформацію. Відповідно до ч.1 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов 'язаний витребувати такі докази. З матеріалів справи вбачається, що при оформленні спадщини стосовно майна померлої [INFO] [PERSON], в четвертій Київській нотаріальній конторі 23.02.1966 року [PERSON] зазначала відомості про свій паспорт [NUMBER], виданий Московським райвідділом міліції м. Києва 23.09.1963 року. Інші дані та відомості про особу [PERSON] в матеріалах справи відсутні. На заяву представника позивача [PERSON] до Голосіївського районного відділу державної міграційної служби України ГУ ДМС України в м. Києві про отримання паспортних відомостей відповідача [PERSON] та її місця проживання отримав відмову від 12.02.2015 року №2/303. Таким чином, суд вважає доцільним задовольнити заяву та здійснити офіційно витребування відомостей про паспортні дані та місце реєстрації (проживання) власника паспорта [NUMBER], виданого Московським райвідділом міліції м. Києва 23.09.1963 року. В зв'язку з вищенаведеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Богданівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] та належали [PERSON] На обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], він, як спадкоємець по заповіту прийняв спадщину у встановлений законом строк. Однак, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на спадковий житловий будинок і господарські будівлі відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Богданівської сільської ради в судове засідання не з'явився. Богданівська сільська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та підтверджується: паспортом позивача; свідоцтвом про смерть [PERSON] 10.02.2013 року; заповітом останнього, вчиненим 30.11.2012 року на користь позивача [PERSON]; випискою з погосподарської книги Богданівської сільської ради №1 за 2011-2015 роки, згідно якої за [PERSON] числилося домогосподарство по [ADDRESS], довідками, виданими виконавчим комітетом Богданівської сільської ради № 137, 138 від 29.09.2014 року про те, що за [PERSON] на час смерті числилася земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, на час смерті він проживав один; технічним паспортом на зазначений житловий будинок та висновком про його технічний стан; відмовою приватного нотаріуса [PERSON] у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок; матеріалами спадкової справи № 32/2013, заведеної після смерті [PERSON]

Outcome: approved