Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онопченко О.В. про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовна заява мотивована тим, що відділом приватизації Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації 02 листопада 2006 року було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та [PERSON] у рівних долях. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу за заявою дружини померлого [PERSON] - [PERSON] . Зазначала, що за життя [PERSON] не встигла оформити спадщину на 1/2 частину зазначеної квартири після свого чоловіка. [PERSON] є її матір`ю. Після смерті своєї матері вона звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Онопченко О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Порте отримала відмову від приватного нотаріуса у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згодом їй стало відомо, що до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] , яка зазначила, що вона є донькою померлої та [PERSON] . Зазначала, що лише вона є єдиною донькою померлої [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] не є спадкоємцями першої черги, та взагалі їй не відомі зазначені особи. Ураховуючи викладене, з урахуванням уточнень, [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 20 грудня 2017 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, Призначено підготовче засідання у справі. 27 вересня 2018 року від Київської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому просять ухвалити судове рішення згідно з вимогами чинного законодавства України та розглянути справу за відсутності представника. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. [PERSON] та [PERSON] до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останні належним чином повідомлялися про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістка. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Відділом приватизації Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації 02 листопада 2006 року було видано свідоцтво про право на житло, а саме: квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та [PERSON] у рівних долях (а. с. 5). [PERSON] помер [INFO] (а. с 192). Із копії спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що до П`ятнадцятої київської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] (а. с. 191-2016). [INFO] померла [PERSON] , згідно з свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1868 (а. с. 4). [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 грудня 1977 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1972 (а. с. 3) Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народжження від 16 травня 2020р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація проведена відповідно до ст.133 СК України. 28 грудня 2007 року Окружним судом США (Східний округ штату Нью-Йорк) [PERSON] змінено ім`я на [PERSON] у рамках процедури прийняття громадянства (а. с. 6). З копії спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] вбачається, що до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Онопченко О. В. із заявою про прийняття спадщини 26 грудня 2016 року звернулась [PERSON] - донька померлої [PERSON] , [INFO] [PERSON] - донька померлої [PERSON] та [INFO] [PERSON] (а. с. 82-123). Відповідно до листа Бориспільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 10 травня 2018 року №1400/6.4-44 батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 134). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до частини третьої статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено із матеріалів справи, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , у встановленому законом порядку зверталась до П`ятнадцятої київської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, встановивши, що [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину, а тому має право спадкувати спадщину, яка належить їй за законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved