Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У грудні 2018 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки кожен із подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сімї. Від шлюбу у сторін 28 квітня 2015 року народився син [PERSON], який є інвалідом з дитинства. Після народження сина шлюбні відносини між сторонами майже повністю припинилися. Подружжя три роки не проживає разом та не веде спільного господарства. За таких обставин, збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечитиме інтересам позивача. З огляду на викладене, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 21 листопада 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3081. Також, просила відновити її дошлюбне прізвище «Косінова». Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче\~засідання позивач\~[PERSON]\~не зявилася,\~про місце,\~час та\~дату його\~проведення повідомлялася\~належним чином.\~До початку\~судового засідання\~її представник\~ адвокат\~[PERSON]\~подала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не зявився, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку підготовчого засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 21\~листопада 2013\~року Центральним\~відділом державної\~реєстрації шлюбів\~Головного управління\~юстиції у\~м.\~Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «Колесник». Від спільного подружнього життя у сторін 28 квітня 2015 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 440002, виданого 08 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Зі змісту позовної заяви встановлено, що ведення спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинені майже три роки тому. Проти зазначеного не заперечував відповідач, оскільки подав заяву про визнання позову. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити їх інтересам. Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевказану норму чинного законодавства, та враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, розмір якого відповідно до квитанції від 10.02.2018 р. (оригінал квитанції знаходиться у матеріалах справи) становить 704,80 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved