Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (т. 1 а.\~с. 49-51, 89-93), просив: визнати незаконним звільнення його з посади директора [PERSON] з обмеженою відповідальністю Бобрик (далі ТОВ\~Бобрик або [PERSON]) за сумісництвом; скасувати рішення загальних зборів ТОВ\~Бобрик про звільнення його з посади директора [PERSON] з 28 грудня 2012 року з ініціативи власника на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, оформлене п. 1 протоколу №\~3 позачергових загальних зборів учасників ТОВ\~Бобрик від 28 грудня 2012 року; скасувати наказ №\~2-З від 28 грудня 2012 року про звільнення його з посади директора ТОВ\~Бобрик за сумісництвом з 28 грудня 2012 року на підставі протоколу загальних зборів учасників [PERSON] №\~3 від 28 грудня 2012 року; поновити його на посаді директора ТОВ\~Бобрик; стягнути з відповідача ТОВ\~Бобрик на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з дня звільнення по день ухвалення судом рішення. В обґрунтування позову зазначав, що він є учасником ТОВ\~Бобрик із часткою статутного капіталу 30\~%, 18 травня 2012 року загальними зборами учасників ТОВ\~Бобрик його було призначено на посаду директора ТОВ\~Бобрик терміном на три роки. На підставі наказу №\~1 від 18 червня 2012 року він приступив до виконання обовязків директора цього товариства. З початку грудня 2012 року внаслідок протиправних дій, ініційованих іншим учасником [PERSON] [PERSON], його не допускали до робочого місця. Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 29 травня 2013 року він дізнався про те, що з 29 грудня 2012 року керівником ТОВ\~Бобрик значиться [PERSON]. З того часу він неодноразово звертався до відповідача ТОВ\~Бобрик із письмовими заявами, у яких просив надати йому копію наказу про його звільнення з посади директора [PERSON], які залишалися без відповіді. 01 грудня 2014 року він направив чергового листа на юридичну адресу [PERSON] (Київська область, Броварський район, село Шевченкове, вулиця Леніна, 1) та адресу фактичного місцезнаходження ТОВ\~Бобрик (Київська область, Броварський район, село Шевченкове, вулиця Леніна, 69-А) з вимогою негайно направити йому поштою: копію наказу про його звільнення з посади директора ТОВ\~Бобрик; копію рішення загальних зборів учасників ТОВ\~Бобрик, на яких прийнято рішення про його звільнення з посади директора товариства; письмовий розрахунок заробітної плати, належної при звільненні, які отримані ТОВ\~Бобрик 04 грудня 2014 року. До подачі 26 грудня 2014 року даного позову до суду відповіді на вказані вище листи він не отримав. І лише після звернення до суду з цим позовом, 30 грудня 2014 року вперше отримав копію наказу №\~2-З від 28 грудня 2012 року про звільнення його з посади директора ТОВ\~Бобрик за сумісництвом з 28 грудня 2012 року. Оскільки наказ про звільнення його з посади директора ТОВ\~Бобрик йому вручено лише 30 грудня 2014 року, вважає, що встановлений ст. 233 КЗпП України місячний строк звернення до суду з даним позовом ним не пропущено. Із наданих відповідачем суду документів 27 січня 2015 року він дізнався, що рішення про звільнення його з посади директора [PERSON] прийняте на загальних зборах учасників ТОВ\~Бобрик, які начебто відбулися 28 грудня 2012 року та які оформлені протоколом №\~3 від 28 грудня 2012 року. Про проведення цих зборів він не повідомлявся, про їх проведення не знав та участі в цих зборах не приймав. Із протоколу №\~3 вказаних зборів видно, що з посади директора ТОВ\~Бобрик його звільнено за ініціативою власника на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Однак цей пункт має лише загальний зміст, конкретних підстав звільнення за ініціативою власника не містить, тому самостійною підставою звільнення його за ініціативою власника бути не може. Вичерпний перелік підстав звільнення працівника за ініціативою власника визначений ст. ст. 40, 41 КЗпП України, жодної із цих підстав у протоколі №\~3 загальних зборів ТОВ\~Бобрик від 28 грудня 2012 року не зазначено, тому звільнення з посади директора ТОВ\~Бобрик вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Підставою звільнення його з посади директора [PERSON] у наказі №\~2-З від 28 грудня 2012 року вказано протокол №\~3 загальних зборів ТОВ\~Бобрик від 28 грудня 2012 року. Цей наказ підписаний учасником ТОВ\~Бобрик [PERSON], однак законодавством України та Статутом ТОВ\~Бобрик право учасника [PERSON] видавати та підписувати накази від імені [PERSON] не передбачено. Згідно із п. 9.3 Статуту ТОВ\~Бобрик ці повноваження віднесено до компетенції директора товариства. Виданий учасником товариства [PERSON] наказ про звільнення його з посади директора ТОВ\~Бобрик є незаконним, виданий і підписаний не уповноваженою на те особою, без ознайомлення його з таким наказом та без вручення йому копії наказу, тому даний наказ підлягає скасуванню. Крім того, він (позивач) вважає, що наказ про звільнення його з посади директора [PERSON] складений пізніше, ніж зазначена у цьому наказі дата. Виходячи з наведеного вище, вважає, що він підлягає поновленню на посаді директора ТОВ\~Бобрик, за час вимушеного прогулу [PERSON] повинно виплатити йому середній заробіток за період з дня звільнення по день ухвалення судом рішення. Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] у суді позов підтримали, надали аналогічні пояснення, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки законних підстав для звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик не було. Представник відповідача [PERSON] у запереченнях на позов вказувала на те, що позовна заява подана [PERSON] з пропущенням передбаченого ст. 232 КЗпП України строку звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору, поважних причин пропуску цього строку позивачем не наведено. Також звертала увагу суду на те, що позивач є одним із засновників ТОВ\~Бобрик, який володіє 30\~% статутного капіталу, тому має 30\~% голосів на загальних зборах товариства. Про проведення 28 грудня 2012 року позачергових загальних зборів ТОВ\~Бобрик позивач повідомлявся належним чином іншим учасником товариства [PERSON], яка володіє 70\~% статутного капіталу та має 70\~% голосів на загальних зборах товариства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України Про господарські товариства загальні збори товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, які в сукупності володіють більш як 60\~% голосів, тому будь-які загальні збори ТОВ\~Бобрик і без участі [PERSON] є законодавчо повноважними. У звязку з цим, 28 грудня 2012 року загальні збори ТОВ\~Бобрик проведено з дотриманням вимог чинного законодавства України, рішення про звільнення позивача з посади директора ТОВ\~Бобрик є правомірним. Доводи позивача про те, що про дату проведення зборів він не повідомлявся не відповідають дійсності. Просила у задоволені позову відмовити (т. 1 а.\~с. 55-59). Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, вважає позовні вимоги незаконними, надуманими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки позивача [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик звільнено з дотриманням процедури зміни керівника товариства, передбаченої чинним законодавством, з обовязковим поданням державному реєстратору оригіналу протоколу загальних зборів учасників ТОВ\~Бобрик №\~3 від 28 грудня 2012 року для реєстрації зміни керівництва, який з грудня 2012 року зберігається в реєстраційній справі ТОВ\~Бобрик у відповідному органі реєстрації. Наказ про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик є похідним від такого протоколу та видається на його підставі, тому до моменту визнання недійсним вказаного вище протоколу загальних зборів або оскарження дій державного реєстратора щодо проведення реєстрації зміни керівника [PERSON] позовні вимоги щодо скасування наказу про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик не можуть бути задоволені судом. Для звільнення позивача [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик за ініціативою власника на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України було більш ніж достатньо підстав, оскільки діяльність позивача на цій посаді суперечила інтересам [PERSON]. 01 жовтня 2012 року ТОВ\~Бобрик в особі директора [PERSON] було укладено із Приватним підприємством Русанівське договір оренди приміщення №\~10/10-12 на загальну суму 28000 грн., чим порушено умови п. 9.3 Статуту [PERSON], за якими до компетенції директора ТОВ\~Бобрик відноситься укладення договорів, сума фінансових зобовязань за якими не перевищує 10000 грн., що свідчить про перевищення [PERSON] наданих йому повноважень та одноразове грубе порушення трудових обовязків керівником товариства, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є підставою розірвання трудового договору з ініціативи власника. Не зазначення вказаної підстави у протоколі загальних зборів та у наказі про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик не може бути підставою поновлення позивача на посаді, оскільки звільнення загальними зборами проведено правомірно. Третя особа: [PERSON] у судовому засіданні позов не підтримала та пояснила, що жодних правових підстав для визнання недійним протоколу №\~3 позачергових загальних зборів ТОВ\~Бобрик від 28 грудня 2012 року не існує, ініційований [PERSON] судовий процес є лише наслідком особистої образи позивача на рішення засновків товариства щодо зміни його керівництва. Усунення та звільнення директора ТОВ\~Бобрик згідно із Статутом товариства віднесено до виключної компетенції загальних зборів товариства. Вона як один із двох учасників ТОВ\~Бобрик, маючи достатню кількість голосів (70\~%) і без явки [PERSON], який про час і місце проведення загальних зборів повідомлявся нею належним чином, прийняла рішення, які є прийнятними для діяльності та інтересів ТОВ\~Бобрик. Ці рішення прийняті нею відповідно до Статуту ТОВ\~Бобрик та вимог Закону України Про господарські товариства, процедура зміни керівництва ТОВ\~Бобрик відбулася правомірно. Не зазначення у протоколі загальних зборів товариства та у наказі про звільнення [PERSON] з посади директора товариства чіткої підстави звільнення, за умови дотримання загальними зборами процедури звільнення директора, не може бути підставою для поновлення позивача на посаді директора товариства. Крім того, протоколом №\~1 загальних зборів ТОВ\~Бобрик від 18 травня 2012 року [PERSON] на посаду директора ТОВ\~Бобрик призначено на три роки, тобто до 18 травня 2015 року, після вказаної дати поновлення його на вказаній посаді є неможливим. Просила суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Із протоколу №\~1 загальних зборів учасників ТОВ\~Бобрик від 18 травня 2012 року вбачається, що засновниками і учасниками цього товариства є позивач [PERSON] і третя особа [PERSON], яким належить відповідно 30\~% і 70\~% Статутного капіталу. Цими зборами було затверджено Статут ТОВ\~Бобрик, доручено позивачу провести державну реєстрацію Статуту товариства та призначено [PERSON] на посаду директора товариства з правом підпису фінансово-господарських документів терміном на три роки (т. 1 а.\~с. 6). Згідно із розділом 2 Статуту ТОВ\~Бобрик (т. 1 а.\~с. 23-33), затвердженого загальними зборами учасників протоколом №\~1 від 18 травня 2012 року, учасниками цього товариства є фізичні особи громадяни України: третя особа [PERSON] та позивач [PERSON] Відповідно до п. 4.1 Статуту ТОВ\~Бобрик дане товариство створюється з метою здійснення підприємницької діяльності та реалізації на основі отриманого прибутку, інтересів учасників товариства. Права та обовязки учасників товариства визначені у розділі 7 Статуту ТОВ\~Бобрик, зокрема право учасника брати участь в управлінні [PERSON] у порядку, передбаченому цим Статутом. За змістом п. п. 8.1, 8.2 Статуту ТОВ\~Бобрик вищим органом управління [PERSON] є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників або призначених ними представників. Кількість голосів кожного з учасників у зборах визначається пропорційно розміру частки учасника у статутному капіталі. Виходячи з положень п. 5.3 Статуту [PERSON] щодо розподілу статутного капіталу третій особі [PERSON] належить 70\~% статутного капіталу, позивачу [PERSON] 30\~%. У п. 8.4 Статуту ТОВ\~Бобрик визначено, що загальні збори учасників [PERSON] своїм рішенням створюють виконавчий орган директора, який призначається зборами учасників на 3 роки з правом продовження повноважень на новий період за пропозицією учасників. Повноваження директора передбачені п. 8.4.1 Статуту [PERSON]. Згідно із п. 8.4.3 Статуту ТОВ\~Бобрик директор у будь-який момент може бути усунений від виконання своїх обовязків. Відповідно до підпункту і п. 9.1 Статуту [PERSON] обрання та відкликання директора товариства належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. За змістом п. 9.3 Статуту ТОВ\~Бобрик директор уповноважений укладати договори, сума фінансових зобовязань за якими не перевищує 10000 грн., у разі необхідності укладення договору з перевищенням вказаної суми, отримувати на такі дії згоду загальних зборів учасників [PERSON]. Із наказу директора ТОВ\~Бобрик №\~1 від 18 червня 2012 року видно, що [PERSON] приступив з 18 червня 2012 року до виконання обовязків директора підприємства по сумісництву на підставі протоколу зборів засновників №\~1 від 18 травня 2012 року (т. 1 а.\~с. 66). Факт виконання обовязків директора ТОВ\~Бобрик саме за сумісництвом [PERSON] у суді визнав та підтвердив. Із протоколу позачергових загальних зборів учасників ТОВ\~Бобрик №\~3 від 28 грудня 2012 року, на яких був присутній лише один учасник товариства [PERSON], вбачається, що цими зборами вирішено звільнити [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик з 28 грудня 2012 року за ініціативою власника на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, позбавити його права підпису господарсько-фінансової документації та права вчиняти дії від імені товариства без довіреності, у тому числі підписувати договори. Цими зборами [PERSON] зобовязано провести передачу новопризначеному директору печатки, справ, бухгалтерської документації, оригіналів правовстановлюючих документів та іншої документації ТОВ\~Бобрик (т. 1 а.\~с. 71). Вказаними позачерговими загальними зборами учасників ТОВ\~Бобрик директором цього товариства за сумісництвом з 29 грудня 2012 року з окладом згідно із штатним розписом було призначено [PERSON] з правом підпису фінансово-господарських документів. Зазначений вище протокол позачергових загальних зборів учасників ТОВ\~Бобрик №\~3 від 28 грудня 2012 року підписаний засновником товариства [PERSON] Наказом №\~2-З від 28 грудня 2012 року, який теж підписаний засновником товариства [PERSON], позивача [PERSON] звільнено з 28 грудня 2012 року з посади директора ТОВ\~Бобрик по сумісництву та позбавлено його права підпису фінансово-господарської документації. Підстава протокол загальних зборів товариства №\~3 від 28.12.2014 р. (т. 1 а.\~с. 70). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Зазначена вище норма закону самостійною підставою припинення трудового договору за ініціативою власника бути не може, оскільки такі конкретні підстави законодавцем встановлені ст. ст. 40, 41 КЗпП України. Конкретних підстав звільнення позивача [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик за ініціативою власника, визначених ст. ст. 40, 41 КЗпП України, у протоколі позачергових загальних зборів учасників [PERSON] №\~3 від 28 грудня 2012 року не вказано. Представник відповідача ТОВ\~Бобрик [PERSON] у суді пояснив, що позивача [PERSON] з посади директора [PERSON] було звільнено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків керівником підприємства, зокрема за укладення ним 01 жовтня 2012 року від імені ТОВ\~Бобрик договору оренди приміщення №\~10/10-12 на суму 28000 грн. із Приватним підприємством Русанівське, чим порушено умови п. 9.3 Статуту ТОВ\~Бобрик, за якими до компетенції директора товариства відноситься укладення договорів, сума фінансових зобовязань за якими не може перевищувати 10000 грн., що свідчить про перевищення [PERSON] наданих йому повноважень. Пленум Верховного Суду України у п. 27 постанови №\~9 від 06 листопада 1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів розяснив, що на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обовязків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду. Належних доказів того, що укладення [PERSON] як директором ТОВ\~Бобрик договору оренди є грубим порушенням трудових обовязків та цими діями позивача [PERSON] було завдано шкоди відповідачем у суді не доведено. Будь-яких даних чи відомостей про те, що саме укладення договору оренди приміщення є підставою звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик у протоколі позачергових загальних зборів товариства №\~3 від 28 грудня 2012 року не наведено. Відсутнє будь-яке посилання на правову підставу звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик й у наказі №\~2-З від 28 грудня 2012 року. У даному наказі підставою звільнення позивача з посади директора товариства зазначено вказаний протокол позачергових загальних зборів учасників товариства від 28.12.2014 р. Згідно із висновком експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів від 07 квітня 2016 року за №\~5085/5086/15-34/4607-4609/16-34 підпис від імені [PERSON] у наказі №\~2-З ТОВ\~Бобрик від 28 грудня 2012 року про звільнення [PERSON] з посади директора товариства по сумісництву виконано ймовірно пізніше березня 2013 року, тобто не у той час, яким датований наказ. Більш точно встановити період виконання підпису у досліджуваному документі не представляється можливим (т. 1 а.\~с. 179-184). За змістом п. 2 ч. 1 ст. 147 КЗпП України звільнення працівника є дисциплінарним стягненням. У ст. 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови №\~9 від 06 листопада 1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів розяснив, що усправах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 1471, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ\~Бобрик було проведено з порушенням встановленого законом порядку та таке звільнення позивача є неправильним. Згідно із ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів №\~9 від 06 листопада 1992 року встановлені статтями 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобовязаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд зясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи, права і обовязки сторін. Суд встановив, що позивача [PERSON] звільнено з посади директора ТОВ\~Бобрик наказом №\~2-З від 28 грудня 2012 року. До суду позовну заяву про поновлення на посаді [PERSON] подав 26 грудня 2014 року, тобто майже через два роки після звільнення його з посади директора ТОВ\~Бобрик. Клопотання про поновлення встановленого законом місячного строку звернення до суду з цим позовом, враховуючи уточнення позовних вимог, не заявляв, вказуючи на те, що строк звернення до суду він не пропустив, оскільки на його неодноразові звернення до відповідача ТОВ\~Бобрик наказ про звільнення йому не вручали. Копію оспорюваного ним наказу №\~2-З від 28 грудня 2012 року він одержав лише 30 грудня 2014 року уже після подачі позову до суду, тоді йому й стало відомо про підстави його звільнення та порушення прав. Суд встановив, що у січні 2013 року [PERSON] звернувся до Броварської міжрайонної прокуратури Київської області із заявою щодо неправомірних дій працівників охоронної фірми ТОВ\~Альянс Безпека, які не допускали його на територію ТОВ\~Бобрик (т. 1 а.\~с. 8.). 29 травня 2013 року на запит позивача [PERSON] державним реєстратором йому було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно із яким керівником ТОВ\~Бобрик з 29 грудня 2012 року значився [PERSON] (т. 1 а.\~с. 10-11). Виходячи з наведеного, суд вважає, що про порушення своїх прав позивач [PERSON] дізнався 29 травня 2013 року, отримавши вказаний витяг, у якому були відомості про те, що директором ТОВ\~Бобрик є інша особа [PERSON], тому перебіг місячного строку звернення до суду має обчислюватися саме з цієї дати. 04 червня 2013 року [PERSON] направив учаснику ТОВ Бобрик [PERSON] заяву від 01 червня 2013 року, у якій просив надіслати на його адресу копії документів, що стали підставою для його звільнення з посади директора ТОВ\~Бобрик, а також остаточний розрахунок суми по заробітній платі за весь час перебування його на посаді директора [PERSON] (т. 1 а.\~с. 13). Дана обставина ще раз підтверджує те, що позивачу [PERSON] достовірно було відомо про звільнення його з посади директора ТОВ\~Бобрик. 11 листопада 2013 року позивач [PERSON] повторно звернувся до [PERSON] із заявою, у якій знову ж таки просив надати йому документи, що стали підставою звільнення його з посади директора ТОВ\~Бобрик та остаточні розрахунки по заробітній платі за весь час перебування на посаді директора [PERSON] (т. 1 а.\~с. 16). 02 грудня 2014 року позивач втретє звернувся до ТОВ\~Бобрик із проханням надати йому копії документів, що стали підставою його звільнення з посади директора ТОВ\~Бобрик та розрахунок суми належної при звільненні заробітної плати (т. 1 а.\~с. 17). 26 грудня 2014 року позивач [PERSON], не отримавши документів, зокрема наказу, про звільнення його з посади директора ТОВ\~Бобрик, звернувся до суду з даним позовом. З наведеного вбачається, що відсутність у [PERSON] наказу про звільнення з посади директора [PERSON] не була перешкодою подачі позову до суду про поновлення на посаді. 30 грудня 2014 року [PERSON] отримав від відповідача ТОВ\~Бобрик копію наказу про звільнення його з посади директора [PERSON] та довідку про доходи, про що сам позивач зазначив у своїй заяві про уточнення позовних вимог (т. 1 а.\~с. 49-51). Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що поважних причин, які б унеможливлювали звернення позивача [PERSON] до суду в місячний чи тримісячний строк із заявою про вирішення даного трудового спору, судом не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про поновлення його на посаді директора ТОВ\~Бобрик та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають у звязку із пропуском позивачем строку звернення до суду. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed