Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

У грудні 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором б/н\~від 06\~жовтня 2010 року в розмірі 35356,83 грн., яка станом на 31 жовтня 2018 року складається з наступного: 1951,58 грн. заборгованості за кредитом; 30245,40 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1000,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1659,85 грн. штрафу (процентна складова). В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 06 жовтня 2010 року за договором б/н відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зокрема, позивач вказує на те, що відповідач підтвердила свою згоду підписом у заяві про те, що її заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею та банком договір. Крім того, у позові зазначено, що власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту. Відповідач зобов'язань з повернення кредиту не виконав, а тому утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак, у позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась,\~ про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Із заявою про розгляд справи у її відсутність та з повідомленням причин неявки до суду не зверталась, відзиву на позовну заяву до суду не надавала. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Договір з ПриватБанком є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ». Матеріалами справи\~встановлено,\~що відповідач\~звернулася до\~Публічного акціонерного\~товариства Комерційний\~банк «Приватбанк»,\~яке 21\~травня 2018\~року змінило\~назву на\~Акціонерне товариство\~Комерційний банк\~«ПриватБанк»,\~з метою\~отримання банківських\~послуг,\~у звязку\~з чим\~підписала заяву\~№б/н\~від 06\~жовтня 2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, що становить 36 % на рік. (а.с.10-14,16) Згідно п. 3.1. Умов та правил надання банківських послуг, Договір про надання банківських послуг укладається шляхом підписання клієнтом Заяви. Згідно анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 06 жовтня 2010 року, він підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписався клієнт в заяві. (а.с.15) Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий термін. Згідно умов договору, відповідач зобовязалась погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом. Пунктом 3.1.1. Правил користування платіжною картою передбачено, що термін дії карти вказаний на лицьовій стороні карти (місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно пункту 3.1.3. цих Правил по закінченні строку дії відповідна карта продовжується Банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надійшла письмова заява Держателя про закриття картрахунку, а також при наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (у передостанній день місяця закінчення терміну дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг, Банк залишає за собою право змінювати розмір наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) в односторонньому порядку, за власним рішенням і без попереднього повідомлення клієнта. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на клієнта [PERSON] вбачається, що старт карткового рахунку №4149437415027430 07 жовтня 2010 року, 07 жовтня 2010 року Банком встановлено кредитний ліміт у розмірі 00,00 грн., 07 жовтня 2010 року збільшено кредитний ліміт до 500,00 грн., 23 грудня 2010 року збільшено кредитний ліміт до 600,00 грн., 22 січня 2011 року збільшено кредитний ліміт до 700,00 грн., 23 лютого 20111 року збільшено кредитний ліміт до 800,00 грн., 19 березня 2011 року збільшено кредитний ліміт до 900,00 грн., 24 квітня 2011 року збільшено кредитний ліміт до 1000,00 грн., 24 травня 2011 року збільшено кредитний ліміт до 1200,00 грн., 24 червня 2011 року збільшено кредитний ліміт до 1400,00 грн., 21 липня 2011 року збільшено кредитний ліміт до 1600,00 грн., 24 серпня 2011 року збільшено кредитний ліміт до 1800.00 грн., 29 серпня 2012 року збільшено кредитний ліміт до 2000,00 грн., строк дії кредитної картки до березня 2018 року (а.с.49) Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором, станом на 31 жовтня 2018 року заборгованість становить 35356,83 грн., яка складається з наступного: 1951,58 грн. заборгованості за кредитом; 30245,40 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1000,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1659,85 грн. штрафу (процентна складова) (а.с.10-14) Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1\~глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1049\~ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини 1ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.\~525,\~526ЦКУкраїни одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 1951,58 грн. Що стосується ж позовної вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 30245,40 грн., то суд виходить з наступного. Пунктом 5.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору визначено, що банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру виданого кредиту (кредитної ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до ведення в дію змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці за картковим рахунком згідно з п.4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою у односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. У відповідності до пункту 4.9 Умов та правил надання банківських послуг банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику картки виписки про стан картрахунку і про здійснені за минулий місяць операції по картрахунку. У разі підключення власника картки до системи Internet-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. З наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 06 жовтня 2010 року вбачається, що банком змінювались процентні ставки на поточну заборгованість з 01 січня 2012 року процентна ставка була знижена з 36,00% до 30,00%, однак з 01 вересня 2014 року підвищено відсоткову ставку за користування кредитом з 30,00 % до 34,80 % та з 01 квітня 2015 року до 43,20 %. Згідно частини першої статті 651\~ЦК\~України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Відповідно до статті 1056-1\~ЦК України Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року № 6-57ц12, боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення божника про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що банк надсилав повідомлення позичальнику про збільшення відсоткової ставки з дотриманням процедури направлення такого сповіщення, тому твердження про настання змін відсоткової ставки у кредитному договорі, що підлягають виконанню сторонами, є безпідставними. А зміна тарифного плану через SMS-повідомлення не може бути прийнято до уваги, як належне повідомлення споживача про зміну таких послуг, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Умовами встановлено обов'язок банку, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно договору, а даних щодо такого інформування матеріали справи не містять. Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України\~щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. Крім того, статтею 599\~ЦК\~України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою\~ст. 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 631 ЦК України,\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повергнення позики. У пунктах 91-93 постанови [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позивачем з 01 вересня 2014 року нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1\~ЦК\~України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. Що стосується ж зменшення процентної ставки банком за власною ініціативою, то суд вважає, що вимогами ч.3 ст. 1056-1 ЦК України заборонено саме збільшення кредитором встановленого договором розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку. Щодо зменшення, то такої заборони дана норма не містить. А тому суд вважає за можливе враховувати зменшену банком процентну ставку у розмірі 30,00 %, щодо збільшення якої банк боржника належним чином не повідомив. Нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, тобто за період з 01 квітня 2018 року по 30 листопада 2018 року, суд вважає неправомірним, оскільки вони нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування. Звертаючись до суду з указаним позовом, банк зазначив про те, що оскільки зобов'язання належним чином не виконано до цього часу, то банк просить стягнути в його користь з відповідача 30245,40 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, проте суд не погоджується з наведеним розрахунком нарахованих процентів. Виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 30,00 % річних та кількості днів за період з 01 вересня 2014 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 31 березня 2018 року (дати закінчення терміну дії кредитної картки), який складає 1308 днів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 2177,85 грн. з наступного розрахунку: 00,00\~грн.(поточна заборгованість за кредитом) х 30,00 % : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 1308 днів = 00,00 грн.; 1951,58 грн. (прострочена заборгованість за кредитом) х 30,00 % : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 1308 днів = 2127,22 грн.; 00,00 грн. + 2127,22 грн. = 2127,22 грн., та разом із заборгованістю за процентами станом на 29 серпня 2014 року (накопичувальним підсумком) у сумі 50,63 грн. стягненню підлягає 2177,85 грн. (2127,22 грн. + 50,63 грн.). Таким чином,\~виходячи з\~встановлених обставин,\~наданих сторонами\~доказів та\~вимог закону,\~позовні вимоги\~в частині\~стягнення заборгованості\~за процентами\~за кредитним\~договором підлягають\~задоволенню частково\~та з\~відповідача на\~користь позивача\~необхідно стягнути\~заборгованість за\~відсотками за\~користування кредитом,\~яка становить 2177,85 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені, комісії та штрафів, то суд виходить з наступного. Частиною 2\~статті 615 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим\~розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р\~та\~від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Білицьке м. Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач [PERSON], [INFO], згідно довідки Виконавчого комітету білозерської міської ради Донецької області від 31 січня 2019 року, зареєстрована за адресою: Донецька область м. Добропілля м. Білозерське, вул. Східна, 42/59(а.с.72) Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10-14) позивачем зроблений розрахунок пені та комісії станом на 31 жовтня 2018 року в розмірі 1000,00 грн. З урахуванням того, що від сплати пені та комісії, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, а тому у задоволенні вимоги про стягнення пені та комісії слід відмовити. На підставі Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» не підлягають стягненню з відповідача штрафи в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1659,85 грн. (процентна складова). Таким чином,\~на користь\~позивача з\~відповідача належить\~стягнути заборгованість\~в сумі\~4129,43\~грн., а саме: 1951,58 грн. заборгованості за кредитом; 2177,85 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 224,37 грн. судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: partial