Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення залишкової суми боргу за договором позики, стягнення трьох відсотків річних та відсотків за користування позикою, відшкодування заподіяної моральної шкоди, посилаючись на те, що 03 квітня 2012 року він надав у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 20\~000 доларів США, які він зобовязався повернути до 30 травня 2012 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року було стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 326603,22 грн. (за курсом НБУ 100 доларів 1518,5623 грн.) та судові витрати у розмірі 3266,03 грн., а всього 329869,25 грн.. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 березня 2015 року рішення Києво-Святошинського районного суду від 22 грудня 2014 року залишено без змін. 02 квітня 2015 року Києво-Святошинський районний суд видав виконавчий лист. 30 квітня 2015 року за виданим виконавчим листом було відкрито виконавче провадження за № 47408832. 22 січня 2016 року з [PERSON] в рахунок погашення заборгованості примусово було стягнуто 26820,00 грн.. 13 липня 2016 року з боржника [PERSON] в рахунок погашення заборгованості примусово стягнуто 26\~820,00 грн.. 17 листопада 2016 року з [PERSON] в рахунок погашення заборгованості примусово стягнуто 276229,25 грн.. Станом на 17 листопада 2016 року з [PERSON] всього було стягнуто 329\~869,25 грн. основного боргу, що відповідає еквіваленту 11530,46 доларів США та 3 % річних від простроченої заборгованості в розмірі 22890,76 грн.. Позивач вважав, що з [PERSON] підлягає стягненню ще 8459,54 доларів США, як залишкову суму боргу. Оскільки договір позики безвідсотковий та виконаний в іноземній валюті, інший розмір процентів договором не встановлений, то в якості штрафних санкцій з [PERSON] підлягають стягненню 3 % річних та проценти на рівні облікової ставки Національного банку України до дня повернення позики. Залишкова сума боргу 8459,54 доларів США, станом на 5 грудня 2016 року за курсом у 2634,5680 за 100 доларів США становить 222822,17 грн., а сума боргу по 3 % річних від простроченої заборгованості становить 30145,09 грн., з яких 222822,17 грн. суми заборгованості,1646 кількість прострочених днів платежу (з 31 травня 2012 року по 5 грудня 2016 року), тобто 222822,17 х 3%:100%:365 х 1646 = 30145,09 грн.. За період з 31 травня 2012 року по 09 червня 2013 року [PERSON] нараховано 7,5 % річних у розмірі 16711,66 грн., за період з 10 червня 2013 року по 12 серпня 2013 року нараховано 7,0 % річних - 2709,51 грн., за період з 13 серпня 2013 року по 14 квітня 2014 року нараховано 6,5 % річних - 9280,54 грн., за період з 15 квітня 2014 року по 16 липня 2014 року нараховано 9,5 % річних - 5387,84 грн., за період прострочення з 17 липня 2014 року по 12 листопада 2014 року нараховано 12,5 % річних - 9015,38 грн., за період з 13 листопада 2014 року по 05 лютого 2015 року нараховано 14,0 % річних - 7195,15 грн., за період з 06 лютого по 03 березня 2015 року нараховано 19,5 % річних - 2952,39 грн., за період з 04 березня 2015 року по 27 серпня 2015 року нараховано 30,0 % річних 20902,94 грн., за період з 28 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року нараховано 27,0 % річних - 4554,48 грн., за період з 25 вересня 2015 року по 21 квітня 2016 року нараховано 22,0 % річних - 28075,59 грн., за період з 22 квітня 2016 року по 26 травня 2016 року нараховано 19,0 % річних - 4055,36 грн., за період з 27 травня 2016 року по 23 червня 2016 року нараховано 18,0 % річних 3057,12 грн., за період з 24 червня 2016 року по 28 липня 2016 року нараховано 16,5 % річних 3509,44 грн., за період з 29 липня 2016 року по 15 вересня 2016 року нараховано 15,5 % річних 4585,68 грн., за період з 16 вересня 2016 року по 27 жовтня 2016 року нараховано 15,0 % річних 3921,18 грн., за період з 28 жовтня 2016 року по 05 грудня 2016 року нараховано 14,0 % річних 3302,22 грн.. На час звернення з позовом до суду заборгованість [PERSON] становить 222822,17 грн. основна сума боргу, 30145,09 грн. заборгованість по 3 % річних, 129218,48 грн. заборгованість на рівні облікової ставки НБУ. Оскільки [PERSON] борг у повному обсязі не повернув, тому з нього підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 100000,00 грн.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 03 квітня 2012 року у розмірі 222822,17 грн., три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 30145,09 грн., суму боргу за процентами на рівні облікової ставки НБУ від простроченої заборгованості у сумі 129218,48 грн., моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн. та понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] виникли боргові зобовязання. Так, позичальник [PERSON] отримав в борг від [PERSON] за договором позики від 03 жовтня 2012 року грошові кошти в розмірі 20\~000 доларів США. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 326\~603,22 грн. та судові витрати в розмірі 3\~266,03 грн.. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 березня 2015 року рішення Києво-Святошинського районного суду від 22 грудня 2014 рок у залишено без змін. В рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року було встановлено, що 03 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. На підтвердження передачі коштів [PERSON] був наданий договір позики від 03 жовтня 2012 року та розписку про отримання [PERSON] коштів у розмірі 20\~000 доларів США. Рішенням суду від 22 грудня 2014 року також встановлено, що з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість у розмірі 20\~000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становило 303\~712,46 грн.. На виконання вказаного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області 02 квітня 2015 року [PERSON] був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 326\~603,22 грн. та судові витрати в розмірі 3\~266,03 грн.. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції [PERSON] від 30 квітня 2015 року було відкрито виконавче провадження за № 47408832 щодо виконання виконавчого листа № 369/3924/14-ц від 02 квітня 2015 року про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 329\~869,25 грн.. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції [PERSON] від 29 квітня 2016 року виконавчий лист № 369/3924/14-ц, виданий 02 квітня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 329\~869,25 грн., повернуто на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». В подальшому, постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції [PERSON] від 30 травня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 369/3924/14-ц, виданого 02 квітня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 303\~049,25 грн.. Розпорядженням головного державного виконавця Данилишина П.Б. від 22 листопада 2016 року за № 27/8 (ЄДРВП 47408832) у відповідності до вимог ст. ст. 43, 44, 45 Закону України «Про виконавче провадження» було перераховано 26\~820,00 грн. на рахунок [PERSON], 2980,00 грн. на рахунок виконавчого збору, 200 грн. витрат на проведення виконавчих дій. Розпорядженням головного державного виконавця Данилишина П.Б. від 13 липня 2016 року № 1035/8 у відповідності до вимог ст. ст. 43, 44, 45 Закону України «Про виконавче провадження» на рахунок [PERSON] було перераховано 26\~820,00 грн.. Розпорядженням головного державного виконавця Данилишина П.Б. № 1035/8 від 17 листопада 2016 року на рахунок [PERSON] було перераховано 276\~229,25 грн.. Постановою старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу від 26 грудня 2016 року виконавче провадження № 47408832 з примусового виконання виконавчого листа № 369/3924/14-ц, виданого 02 квітня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, закінчено виконавче провадження на підставі вимог п. 9 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно квитанції № 0.0.649242419.1, 0.0.577621951.1, 0.0.669005613.1 та розпоряджень державного виконавця про перерахування коштів борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій були сплачені боржником у повному обсязі. Згідно вимог\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до вимог\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що звертаючись з позовом до суду позивач [PERSON] просив стягнути з [PERSON] залишкову суму боргу у розмірі 8459,54 доларів США. В позовній заяві позивач зазначив про те, що [PERSON] отримав у борг 20000 доларів США, а повернув лише 11\~530,46 доларів США, що еквівалентно 303\~712,46 грн. станом на 17 листопада 2016 року за офіційним курсом НБУ. В позовній заяві позивачем здійснено розрахунок заборгованості з урахуванням курсу НБУ станом на 05 грудня 2016 року, згідно якого 100 доларів США в еквіваленті становить 2\~634,5680 грн.. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вже встановлено судом, рішенням Києво-Святошинського районного суду від 22 грудня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 20\~000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становив 303\~712,46 грн.. На даний час відповідач [PERSON] в повному обсязі виконав зобовязання перед [PERSON], що підтверджується постановою державного виконавця від 26 грудня 2016 року про закінчення виконавчого провадження, оскільки [PERSON] в повному обсязі сплатив [PERSON] кошти у розмірі 303\~046,25 грн. згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області. Згідно вимог ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавста є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Суд, зясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача [PERSON] про стягнення з [PERSON] залишкової суми боргу за договором позики. Посилання позивача та його представника у судовому засіданні на те, що відбулося збільшення курсу валюти долара США по відношенню до національної валюти - гривні, тому з відповідача необхідно стягнути ще суму боргу у розмірі 8459,54 доларів США, як залишкову суму боргу, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки як вже було встановлено судом, рішенням Києво-Святошинського районного суду від 22 грудня 2014 року був визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті по відношенню до національної валюти гривні, за офіційним курсом НБУ та стягнуто борг у розмірі 20\~000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становив 303\~712,46 грн.. Щодо стягнення нарахованих позивачем трьох відсотків річних та відсотків за договором позики від 03 квітня 2012 року у загальному розмірі 159\~363,57 грн., то ці вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки три відсотки річних та проценти за користування позикою були нараховані на суму боргу, яка вже була повернута відповідачем [PERSON]. У позовній заяві позивач зазначив, що у звязку з неналежним виконанням обовязків та неповернення боргу у повному обсязі з відповідача [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 100\~000 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди є недоведеними, оскільки суду не надано доказів про заподіяння позивачу моральної шкоди. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: dismissed