Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

У вересні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 23 листопада 2010 року між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив на рівні 3 000 грн., а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 30 % річних від суми заборгованості. З 01 вересня 2014 року розмір процентів збільшено до 34,8 % річних, з 01 квітня 2015 року - до 43,2 % річних, а з 31 серпня 2017 року зменшено до 42 % річних. В разі порушення строку повернення кредиту (його частини) відповідачка зобов`язалася сплачувати проценти в подвійному розмірі. Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати неустойку (пеню, штрафи). Крім цього, в разі порушення позичальником взятих на себе зобов`язань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 27 серпня 2019 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 17\~852,32 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 4\~544,13 грн.; - заборгованість за простроченим кредитом 3\~705,59 грн.; - \~ \~ \~ \~нарахована пеня за прострочення зобов`язання в розмірі 7\~126,30 грн.; - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1 150 грн.; - нараховані штрафи в загальному розмірі 1\~326,30 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 23 листопада 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (на час розгляду справи - АТ КБ «ПриватБанк») уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, банківських тарифів, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до договору, банк надав [PERSON] кредит за тарифним планом кредитних карток «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив на рівні 3 000 грн., а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,5 % на місяць (30 % річних). З 01 вересня 2014 року розмір процентів збільшено до 2,9 % на місяць (34,8 % річних), з 01 квітня 2015 року - до 3,6 % на місяць (43,2 % річних). У 2017 році [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна Gold» (взамін картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду») з встановленим на ній кредитним лімітом та зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 3,5 % на місяць (42 % річних), щорічну комісію за обслуговування кредиту 500 грн. та членський внесок за участь в GoldКлубі 20 грн./місяць. В разі порушення строку повернення кредиту (його частини) відповідачка зобов`язалася сплачувати проценти в подвійному розмірі (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати неустойку (пеню в розмірі 0,24 % від суми боргу щоденно (з 31 серпня 2017 року 0,233 % від суми боргу щоденно)) + 50 грн. на місяць (в разі виникнення прострочення понад місяць та на суму від 100 грн. - +100 грн. на місяць), а також при порушенні грошових зобов`язань понад 30 днів - штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості). Крім цього, в разі порушення позичальником взятих на себе зобов`язань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Згідно\~ст. 626 ЦК України,\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно\~ст. 628 ЦК України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1\~ст. 634 ЦК України,\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже відповідачка, підписавши 23 листопада 2010 року анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, отримавши кредитну картку та почавши користуватися кредитними коштами, приєдналася та погодилася з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами. Договір є\~обов`язковим\~для виконання\~сторонами(ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушувала умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. Згідно розрахунку заборгованості та виписки з рахунку позичальника, станом на 27 серпня 2019 року заборгованість за кредитом становить 4\~544,13 грн., заборгованість за простроченим кредитом 3\~705,59 грн. Заборгованість за процентами була погашена за рахунок застосування банком договірного списання коштів в розмірі нарахованих процентів з рахунку позичальника та включення цієї суми до заборгованості за кредитом відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та правил. Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Зокрема, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями\~ст. 61 Конституції України,\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг,\~ за порушення зобов`язань по поверненню кредитних коштів нараховується пеня, а також штрафи у розмірах, визначених цими Умовами. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі №6-2003цс15. Оскільки угодою сторін передбачено застосування двох видів пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. За встановлених обставин правильним є нарахування лише одного виду неустойки, яку, враховуючи обставини справи, суд обраховує у виді штрафу. Розрахунок штрафу становить: фіксована частина - 500 грн. + процентна складова 412,49 грн. (8\~249,72 грн. (загальний розмір боргу) х 5%). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 985,86 грн. судового збору (1\~921 грн. (сплачений судовий збір) х 51,32 % (відсоток задоволених позовних вимог)).

Outcome: partial