Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 11 серпня 2013 року, від даного шлюбу у них дітей немає. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. Просить також після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просить справу розглядати за його відсутності, зазначає, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 11 серпня 2013 року за актовим записом № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу подружжя дітей не має. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Що стосується вимог [PERSON] про присвоєння їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища, суд зазначає наступне. Так, ч. 8 ст. 294 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Однак, зазначена норма процесуального права стосується справ, що розглядаються в окремому провадженні в порядку, передбаченому Розділом IV ЦПК України. Натомість, розгляд даної цивільної справи проводиться не у окремому, а в позовному провадженні. Спір з приводу зміни прізвища між сторонами не існує, більше того, думка іншого подружжя ніяким чином не може вплинути на позицію позивача щодо зміни прізвища. Крім цього, у відповідності до положень ч. 6 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зазначення у даному рішенні суду дошлюбного прізвища позивача, оскільки вказане питання вирішується у відповідному органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судові витрати у виді сплаченого судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 320 грн. (640/2=320). На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ч. 6 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: partial