Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

У грудні 2017 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації в ПАТ «[PERSON] кредит» в інтересах публічного акціонерного товариства «[PERSON] кредит» (далі [PERSON]) звернулась до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 13.12.2013 року між Банком та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № СК/01/000190, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 3 125 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік та встановлено дату погашення кредиту 12.12.2014 року. Відповідно до умов споживчого кредитного договору відповідач зобовязувався проводити погашення кредиту та відсотків щомісячно у відповідності до графіку платежів, який був узгоджений з ним та є невідємною частиною споживчого договору. Відповідно до графіку погашення заборгованості [PERSON] необхідно було здійснювати сплату основного боргу за кредитом\~щомісячно до 13 числа. У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконував умови договору, станом на 07.12.2017 року виникла заборгованість у розмірі 15\~360,05 грн, яка складається з: 2\~624,05 грн заборгованість по тілу кредиту; 39,36 грн заборгованість по нарахованим процентам; 1\~466,10 грн заборгованість по нарахованим та несплаченим в строк процентам; 78,13 грн заборгованість по нарахованій щомісячній комісії; 3\~350,31 грн заборгованість по нарахованій та несплаченій в строк щомісячній комісії; 7\~802,10 грн - пеня. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме у судове засідання на 22.02.2018 р. та 21.03.2018 р., однак конверти повернулися до суду у звязку зі спливом терміну зберігання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2013 року між ПАТ «[PERSON] кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № СК/01/000190 згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 3 125 грн. Дата остаточного повернення кредиту є 12.12.2014 року, розмір процентної ставки складає 15 % річних (а.с.4-12). Згідно п.п. 1.2.2.1 договору банк частину кредиту у розмірі 3\~000 грн перераховує на картковий рахунок № 26252038137001 відкритий у кредитора, не пізніше наступного робочого дня від дати надання кредиту. Відповідно п. 1.2.2.2 договору частину кредиту у розмірі 125 грн на рахунок ПАТ СК «Арсенал Страхування» в якості сплати страхового платежу, не пізніше наступного робочого дня від дати надання кредиту. Згідно п. 1.1.5 договору погашення заборгованості за кредитним договором відповідач має здійснювати 13 числа кожного календарного місяця згідно з Графіком платежів. Відповідно до п. 1.1.8 договору розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 78,13 грн. Згідно п. 2.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у гривнях на фактичний залишок заборгованості за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді. Погашення кредиту та сплата процентів здійснюється відповідно до п. 3.4.1 договору, а саме щомісячно ануїтентними платежами згідно з умовами цього договору та графіком. Відповідно п. 3.12.2 договору, у разі прострочення позичальником строків сплати відповідного платежу, визначеного графіком, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі процент в гривні від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязань за цим договором. Згідно п. 8.1 договору, при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування кредитом позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов'язань за кредитними договорами № СК/01/000190 від 13.12.2013 р. унаслідок чого у нього перед ПАТ «[PERSON] кредит» утворилася заборгованість, яка станом на 07.12.2017 р. становить 15\~360,05 грн та складається з: 2\~624,05 грн заборгованість по тілу кредиту; 39,36 грн заборгованість по нарахованим процентам; 1\~466,10 грн заборгованість по нарахованим та несплаченим в строк процентам; 78,13 грн заборгованість по нарахованій щомісячній комісії; 3\~350,31 заборгованість по нарахованій та несплаченій в строк щомісячній комісії; 7\~802,10 грн - пеня. Факт наявності заборгованості за кредитним договором у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не в повному обсязі виконувались зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, в зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов ПАТ «[PERSON] кредит»підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами\~ ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1600 гривень з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved