Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] «Про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини», мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції міста Донецьку було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Фактично шлюбні відносини між ними були припиненні у березні 2011 року, спільне господарство не ведеться, спілкування відсутнє взагалі. Рішенням Кіровського районного суду міста Донецьку від 22.12.2012 року шлюб між ними розірвано. Від зазначеного шлюбу вони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у вихованні дитини участи не приймає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття /а. с. 1 - 2/. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі /а. с. 16/. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі /а. с. 23/. Відповідно до частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін по справі свідчать їх відповідні заяви, зареєстровані за вхідним № 646/14-вх від 15.01.2014 року та № 2798/14-вх від 11.02.2014 року, які долучені до матеріалів справи /а. с. 16, 23/. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання сторонами особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які позивач посилалась як на підставу своїх вимог та відповідач при їх визнанні, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Відповідно до свідоцтва про народження /серії [NUMBER]/, виданого 31 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, [PERSON] народилася [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народжень 31.07.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 958. При цьому її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] /а. с. 6/. З рішення Кіровського районного суду міста Донецьку від 22.12.2011 року убачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10.09.2005 року у відділі РАЦС Кіровського РУЮ у місті Донецьку, актовий запис № 659, розірвано /а. с. 7/. Згідно штемпелю на сторінці «сімейний стан» паспорта громадянина України /серії [NUMBER]/, виданого позивачу [PERSON] Совєтським РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області 11.11.2012 року, остання 06.06.2012 року у Міському відділі РАЦС міста Макіївки зареєструвала шлюб з [PERSON] /а. с. 5/. Як убачається з довідки ТОВ «Управляюча Компанія - Лідер» від 23.10.2013 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], - та має склад сім'ї: дочку - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON] та батька - [PERSON] /а. с. 8/. Таким чином, на підставі зазначених документів судом встановлено факт сумісного проживання неповнолітньої [PERSON] з матір'ю [PERSON] Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року. Відповідно до положень частини першої статті 1 та частини першої статті 2 Сімейного кодексу України зміст майнових прав та обов'язків батьків і дітей, а також регулювання майнових відносин між батьками та дітьми визначається зазначеним кодексом. Положеннями частини першої статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд виходить з того, що зазначений обов'язок також закріплений нормами Конституції України та відповідно кореспондується з правом будь - якої дитини на отримання аліментів від своїх батьків до досягнення повноліття /стаття 51 Конституції України/. У свою чергу, Положення Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року /ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-X11/ передбачають, що дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень частини 2 статті 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються в частині від доходу його матері, батька й /або/ у твердій грошовій сумі /частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України/. За досліджених обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує по відношенню до своєї малолітньої дочки [PERSON], [INFO], батьківські обов'язки, передбачені сімейним законодавством, та ухиляться від належної участі по її утриманню у грошовій чи будь-якій іншій формі. Приймаючи до уваги викладені обставини, з урахуванням стану його здоров'я, сімейного та майнового положення, відсутності інших дітей та осіб, які мають право на отримання аліментів від відповідача, суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON]. необхідно встановити у частковому відношенні, тобто в розмірі 1/3 частини від заробітку /доходу/ її батька [PERSON] На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню. У відповідності із частиною 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати у вигляді судового збору у сумі 229,40 гривень підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved