Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що він є спадкоємцем [PERSON], яка померла 26 вересня 2010 року. Іншими спадкоємцями [PERSON] за законом були її сини [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від належної їм частки у спадковому майні на його користь. У подальшому, а саме 19 лютого 2012 року, помер [PERSON] Спадщину після його смерті він прийняв, звернувшись із відповідною заявою до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу [PERSON] Інший спадкоємець [PERSON] [PERSON] спадщину після його смерті не прийняв. 29 січня 2014 року помер [PERSON] Спадщину після його смерті він прийняв, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу [PERSON] Інших спадкоємців, окрім нього, а ні за законом, а ні за заповітом після смерті [PERSON] не має. За життя всім трьом спадкодавцям: - [PERSON], - [PERSON], - [PERSON] належала на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS]. Просить суд: - визнати за ним право власності на квартиру 4 (загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м.) у будинку 36 із сараєм та гаражем по вулиці Хоменка в селі Богданівка Броварського району Київської області (- 1/3 частину цього нерухомого майна після смерті [PERSON], яка померла 26 вересня 2010 року, - 1/3 частину цього майна після смерті [PERSON], який помер 19 лютого 2012 року, - 1/3 частину майна після смерті [PERSON], який помер 29 січня 2014 року). Під час розгляду справи відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON], у якому вона просить суд: 1) визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер 29 січня 2014 року (перша черга спадкування за законом); 2) визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка належала її батьку [PERSON], як фактично прийнятий спадок після смерті [PERSON] (перша черга спадкування за законом); 3) визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом: - на 1/3 частину земельної ділянки, площею 3,0831 га (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3221280800:10:013:0045), - на 1/3 частину земельної ділянки, площею, 2,5598 га (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3221280800:10:013:0043), - на 1/3 частину земельної ділянки, площею 2,5602 га (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3221280800:10:013:0044) на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області після смерті [PERSON], який помер 29 січня 2014 року; 4) визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності: - на 1/3 частину земельної ділянки, площею 3,0831 га (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3221280800:10:013:0045), - на 1/3 частину земельної ділянки, площею, 2,5598 га (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3221280800:10:013:0043), - 1/3 частину земельної ділянки, площею 2,5602 га (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3221280800:10:013:0044) на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, які належали її батьку, як фактично прийнятий спадок після смерті [PERSON], який помер 19 лютого 2012 року (перша черга спадкування за законом) (а.с.178). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги й просила їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не визнали позов [PERSON] й просили у його задоволенні відмовити. Зустрічний позов просили задовольнити. У судове засідання відповідач за первісним позовом й третя особа за зустрічним позовом Богданівська сільська рада Броварського району Київської області представника не направила. До суду надійшли письмові клопотання про розгляд справи у відсутність представника цього органу місцевого самоврядування. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є братом [PERSON], яка померла 26 вересня 2010 року. Спадкоємцями за законом [PERSON], яка померла 26 вересня 2010 року, були її сини [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини на користь її брата [PERSON] (а.с. 37-59). У встановленому чинним законодавством порядку [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] (а.с.39). [PERSON] помер 19 лютого 2012 року (а.с.8). Спадкова справа після його смерті не заведена (а.с. 90, 91). Фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] (а.с.95). [PERSON] помер 29 січня 2014 року (а.с. 9, 94). Спадкоємцем за законом після сметрі [PERSON] є [PERSON], яка прийняла спадщину фактично й шляхом подання до Броварської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 92-109). За життя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належала квартира [ADDRESS] (по 1/3 частині цього нерухомого майна кожному) (а.с. 15, 53, 54 107). У звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, свідоцтва про право на спадщину за законом на нього спадкоємцям не видані. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обовязкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані). За змістом статей 1261, 1262, 1263 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Статтями 1258, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із положеннями статей 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а саме в частині визнання права власності на 1/3 частину квартири 4 у будинку 36 по вулиці Хоменка, 36 в селі Богданівка Броварського району Київської області після смерті [PERSON], яка померла 26 вересня 2010 року. Позивач у встановленому чинним законодавством порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом другої черги спадкування, визначеної статтею 1262 ЦК України. Інші спадкоємці, а саме [PERSON], [PERSON] (спадкоємці першої черги) відмовилися від прийняття спадщини на його користь. Не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частину сараю «Б» й гаража «В» в господарстві за адресою: [ADDRESS] у звязку із відсутністю офційних даних про існування цього нерухомого майна на час відкриття спадщини й віднесення його до спірної квартири під час реєстрації на неї речових прав. Також це нерухоме майно відсутнє у свідоцтві про право власності на житло від 30 грудня 1993 року на квартиру [ADDRESS] й у погашеному технічному паспорті на цю квартиру, копії яких знаходяться у матеріалах справи (а.с. 15 17). У задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину спірної квартири після смерті [PERSON], який помер 19 лютого 2012 року, й після смерті [PERSON], який помер 29 січня 2014 року, слід відмовити у звязку із тим, що позивач [PERSON] не звертався до відповідної нотаріальної контори із заявами про прийняття після них спадщини за законом. У спірній квартирі не проживав. Він є спадкоємцем після них за законом третьої черги, визначеної статтею 1263 ЦК України. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 19 лютого 2012 року, був [PERSON], який помер 29 січня 2014 року, оскільки він фактично прийняв спадщину після смерті брата. На час смерті спадкодавця він постійно проживав із ним у спірній квартирі. Свої спадкові права він за життя не оформив. Спадкоємцем за законом [PERSON], який помер 29 січня 2014 року, є [PERSON], яка на час смерті спадкодавця була неповнолітньою. Також вона у встановленому чинним законодавством порядку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] Зважаючи на те, що [PERSON] не були оформлені у нотарільній конторі спадкові права на 1/3 частину спірної квартири після смерті [PERSON], ця частина нерухомого майна належала йому за життя, як такому, що прийняв її як спадкоємець другої черги за законом, визначеної статтею 1262 ЦК України. Зустрічний позов [PERSON] в частині визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на 1/3 частину спірної квартири після смерті [PERSON] й 1/3 частину цього майна після смерті [PERSON] із викладених вище підстав підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до статті 1261 ЦК України після смерті [PERSON], а останній за життя фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] У частині позовних [PERSON] про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/3 частину спірних земельних ділянок після смерті [PERSON] й на 1/3 частину спірних земельних ділянок після смерті [PERSON] слід відмовити через їх недоведеність у судовому засіданні. Відповідачем не було надано суду жодних доказів в обгрунтування вимог про нібито належність спадкодавцям у відповідних частинах спірних земельних ділянок. Матеріали справи також не містять даних з цього питання. Статтями 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Зважаючи на обраний спосіб захисту порушених прав, розглядаючи цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] й зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial