Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

У вересні 2020 року представник Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [PERSON] перебував на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради та одержував щомісячну адресну допомогу внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства була призначена відповідачу та сплачувалась з 21.02.2019 року по 20.08.2019 року, з 29.08.2019 року по 28.02.2020 року (сплачена до 31.01.2020 року). Проте, згідно отриманої інформації у володінні [PERSON] з 09.08.2019 року є будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (зі змінами) визначено обов`язкову умову призначення грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, а саме відсутність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, підтверджується відповідним актом технічного стану. Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085р були затверджені переліки населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, серед яких місто Маріуполь Донецької області не зазначено. Таким чином, за період з 01.09.2019 року по 31.01.2020 року, коли відповідачеві виплачувалась щомісячна адресна допомога, місто Маріуполь, де було придбано ним будинок, не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, тобто на території цього міста органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження у повному обсязі. Отже, наявність житла у [PERSON] на території, зазначеної у Постанові Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (зі змінами) є причиною виникнення переплати раніше виплачених сум допомоги. На адресу відповідача позивачем направлялись повідомлення про необхідність у добровільному порядку повернути надмірно виплачені кошти, але ці кошти повернуті не були. Посилаючись, зокрема, на ст.ст.16, 1166 ЦК України, просив суд стягнути з [PERSON] суму надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в загальному розмірі 4233,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебував на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради та одержував щомісячну адресну допомогу внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно заяв від 21.02.2019 року та 29.08.2019 року [PERSON] звернувся до Департаменту з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши, що ані в нього, ані у членів його сім`ї не має у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Рішеннями Департаменту від 12.03.2019 року та 30.09.2019 року\~ [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання, яка виплачувалась з 21.02.2019 року по 20.08.2019 року 1497,00 грн., з 01.11.2019 року по 31.12.2019 року 442,00 грн., з 29.08.2019 року по 28.02.2020 року 1464,00 грн., з 01.01.2020 року по 28.02.2020 року 221,00 грн. Між тим, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.01.2020 року № 195955407, [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Літвіновою І.О., є власником будинку [ADDRESS] . Рішенням Департаменту від 28.01.2020 року виявлено надміру виплачені кошти соціальної допомоги за період з 01.09.2019 року по 31.01.2020 року. Згідно розрахунку надмірно сплачених коштів, які підлягають відшкодуванню від 30.01.2020 року, розмір щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, надмірно сплаченої [PERSON] за період з 01.09.2019 року по 31.01.2020 року складає 4233,00 грн. 04 лютого 2020 року Департаментом на адресу відповідача було направлено повідомлення про відшкодування коштів з викладенням усіх обставин та запропоновано з`явитися до Департаменту з метою вирішення виниклого питання, проте станом на теперішній час ані рішення Департаменту, ані вказане повідомлення [PERSON] не виконані. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п. п. 2, 3 від 20.10.2014 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Внаслідок недобросовісності та навмисного неповідомлення відповідачем про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, [PERSON] надмірно нарахована та виплачена адресна допомога в розмірі 4233,00 грн., адже за наявності у нього у власності житлового приміщення, розташованого в регіоні, іншому, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , останній права на отримання щомісячної адресної допомоги станом на 09.08.2019 року не мав. ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (зі змінами) визначено обов`язкову умову призначення грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, а саме відсутність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, підтверджується відповідним актом технічного стану. Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085р були затверджені переліки населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, серед яких місто Маріуполь Донецької області не зазначено. Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже наявність у відповідача недобросовісності при подачі відомостей на призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам та невиконання обов`язку щодо інформування органу соціального захисту населення про набуття ним у власність житлового будинку на підконтрольній державній владі території України є підставою для повернення раніше отриманих сум допомоги. Оскільки відповідачем вимога позивача про повернення коштів залишена без реагування, добровільно кошти не повернуті, вони підлягають стягненню з [PERSON] . Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved