Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

у грудні 2017 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 04.12.2009 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір без номера, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Оскільки зобовязання за договором позичальник належним чином не виконує, а тому станом на 08.11.2017 року має заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23246,42 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 27.12.2017, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику та повідомлення сторін. Копія вказаної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу [PERSON] у порядку ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання, якою, відповідно до повідомлення Базилівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області, є: вул. Шевченка, 116, с. Базилівщина Машівського району Полтавської області (а.с.40). Натомість, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «Адресат не проживає» (а.с. 45). Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов зі всіма наявними у нього письмовими доказами, що підтверджують заперечення проти позову, не подав. Про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін жодна із них не заявила, а відтак, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані письмові докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 04.12.2009 між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком Приватбанк та [PERSON] укладений кредитний договір без номера, що складається із Заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та [PERSON], за умовами якого банк надав позичальнику кредит, шляхом видачі кредитної картки «Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з базовою відсотковою ставкою - 3,0 % на місяць на залишок заборгованості (а.с.10). За умовами договору (п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.20). [PERSON] банку щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та вноситься до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.11). Крім цього, позичальник сплачує комісію: за зняття готівки в пунктах видачі готівки Приватбанку 3% від суми операції, в банкоматах інших банків України 3%+5 грн., в зарубіжних банках 3%+15 грн.; за моніторинг неактивної карти у розмірі залишку коштів на картрахунку, але не більше 10 гривень на місяць; за отримання балансу на чек в банкоматах Приватбанку 0,10 грн.; за безготівковий платіж в системі Приват24 2% від суми операції (а.с.11). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. [PERSON] ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 08.11.2017 заборгованість за даним кредитним договором перед банком становить 23246,42 грн., з яких: 4601,47 грн. заборгованість за кредитом; 5640,69 грн. нараховані відсотки; 11421,10 грн. нарахована пеня; 1583,16 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с. 5-9). Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що при порушенні строків платежу по будь-якому грошовому зобовязанню більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити штраф в розмірі, встановленому Тарифами (а.с. 21). [PERSON] п. 2.1.1.12.2.2 Умов у разі виникнення прострочених зобовязань із терміном прострочки понад 90 днів, Клієнт сплачує пеню в розмірах, зазначених у [PERSON] (а.с.22). Враховуючи умови нарахування пені та штрафів, визначених кредитним договором, суд вважає, що додаткове нарахування пені за порушення термінів платежів, які вже охоплені періодом нарахування штрафів є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за порушення відповідачем строків внесення платежів грошового зобовязання, застосування якої заборонено ч. 1 ст. 61 Конституції України. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України викладеній у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 р. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти, відсотки та штрафні санкції, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у звязку з чим з відповідачана користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором без номеравід 04.12.2009 р., яка виникла станом на 08.11.2017 р., у розмірі 11825,32 грн., що включає: 4601,47 грн. тіло кредиту; заборгованість за відсотками 5640,69 грн.; 1583,16 грн. - заборгованість по судовим штрафам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 816,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved