Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У грудні 2013 року орган опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав на малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину на користь державного закладу, куди будуть влаштовані діти, або особи, яка буде призначена опікуном. У січні 2014 року позивач зменшив розмір позовних вимог і просив суд позбавити відповідача батьківських прав на малолітню доньку [PERSON] та стягнути на утримання дитини аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь державного закладу, куди будуть влаштовані діти, або особи, яка буде призначена опікуном, оскільки друга дитина [PERSON] померла [INFO]р. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] народилася [INFO]р. Батьками записані [PERSON] і [PERSON] ( а.с.7,84). Мати дитини [PERSON] померла [INFO]р. ( а.с.8). Батько тривалий час з сім'єю не проживає. [PERSON] після смерті матері живе зі своєю старшою сестрою [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням дитини не займається, не цікавиться її долею, матеріально не утримує. Службою у справах дітей до Бердянського МВ ГУМВС України були направлені матеріали про притягнення батька до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків. Представник органу опіки та піклування [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов про позбавлення його батьківських прав на дитину визнав, проти стягнення аліментів заперечує. Суду пояснив, що вихованням [PERSON] ніколи не займався і не збирається займатися, оскільки не є біологічним батьком дитини. Під час реєстрації народження дитини від був записаний батьком [PERSON], оскільки на той час перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] До суду з заявою про оспорювання батьківства не звертався і не буде звертатися. Просить задовольнити позов тільки про позбавлення його батьківських прав. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Суду пояснила, що після смерті матері [PERSON] і [PERSON] проживали з бабусею. Після смерті [PERSON] вона забрала [PERSON] до себе. Живуть у будинку в [ADDRESS]. Виховувати і утримувати [PERSON] їй допомагає тітка. Батько вихованням [PERSON] ніколи не займався, матеріально її не утримував. Прокурор Мельник М.М., в інтересах дитини, вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Допитані у якості свідків [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON] суду показали, що [PERSON] вихованням своїх дітей ніколи не займався, їх не провідував, матеріально не допомагав. З'являвся у селі один раз на рік щоб отримати плату за пай, однак дітей навіть не провідував. Після смерті [PERSON] [PERSON] живе зі старшою сестрою [PERSON]. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] ( а.с.7,84). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] року (а.с.8). Відповідно до наказу служби у справах дітей Бердянської РДА від 22.11.2013р. №150 [PERSON] була взята на облік, як дитина, що опинилися у складних життєвих обставинах. Батько дитини [PERSON] повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків щодо доньки. З його пояснень встановлено, що вихованням доньки він не займається, оскільки не є біологічним батьком [PERSON]. З дружиною вони більше десяти років не проживали, шлюб між ними так і не був розірваний. Судом відповідачу було роз'яснено його право подати зустрічний позов про оспорювання батьківства, а також роз'яснені наслідки позбавлення особи батьківських прав. Проте відповідач відмовився від подачі зустрічного позову. З актів обстеження житлово-побутових умов проживання дитини та з пояснень представника органу опіки та піклування встановлено, що [PERSON] зараз проживає зі своєю старшою сестрою [PERSON], [INFO], яка фактично виконує батьківські обов'язки щодо дитини. 22 січня 2014 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.1 КУпАП. Однак своє ставлення до виконання батьківських обов'язків відповідач не змінив. Орган опіки та піклування надав суду висновок від 17.12.2013р. ( а.с.28-29) про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав з тих підстав, що він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що в інтересах дитини, яка опинилася у складних життєвих обставинах, є всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, аліменти можуть бути присуджені судом у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] постійної роботи не має, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь законного опікуна дитини, з часу передачі дитини законному опікуну. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути також судовий збір на користь державного бюджету м. Бердянська у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved