Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 03.08.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя та ведення спільного господарства шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, близько трьох років проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи розглянути справу на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03.08.2002 року між позивачем та відповідачем міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1063, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. У звязку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння сторони наміру зберігати сім'ю не мають, примирятись не бажають, мір для цього не приймають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, що підтверджено документально, і тому підлягає стягненню з відповідача на її користь. Враховуючи викладене,

Outcome: approved