overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що зареєстрував 14 вересня 2011 року з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просив суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, просила після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.09.2011 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 55, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що зареєстрував 17 листопада 2013 року з відповідачем шлюб. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникали суперечки та конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просив суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіславши суду заяву про визнання позову, розгляд справи за її відсутності та просила після реєстрації розірвання шлюбу замінити їй прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с. 5), згідно якого дошлюбним прізвищем позивача було «[PERSON]». Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що зареєстрував 21 березня 2008 року з відповідачем шлюб., від якого мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через втрату почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просив суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи була належно повідомлена, про що свідчить розписка про одержання поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.03.2008 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 5), [PERSON], [INFO] (а.с. 6), [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що між ними втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 209, 213 - 215, 224 - 228 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 26.12.2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 3049. В результаті чого відповідач прийняла подвійне прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони дітей та спільно нажитого майна не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди і плани на майбутнє, та кожен з них звик до свого способу життя. Сторони не можуть порозумітись та звикнути один до одного. Між ними постійно виникали конфлікти, тому обстановка в сім'ї стала надто напруженою. [PERSON] зрозумів, що вже не може підтримувати нормальні сімейні відносини з відповідачем, тому три місяці тому він пішов від [PERSON] Позивач зазначає, що фактично їх шлюб вже розпався, примирення та відновлення сімейних відносин вважає неможливим, подальше формальне збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між ними. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та залишити за ним судові витрати. Також не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у її відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2014 року, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області судом встановлено, що 26.12.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 3049 (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом трьох місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї шляхом надання строку для примирення не дало позитивного результату, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вернигородоцької сільської ради про визнання за ним в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного, площею 0,81 га, яка розташована на території с. Верболози Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в позовній заяві, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного, площею 0,81 га, яка розташована на території с. Верболози Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області та була успадкована батьком після смерті його (позивача) матері відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 жовтня 2003 року державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем батька за законом першої черги і у встановлений законом строк спадщину прийняв, подавши до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте, оформити свої спадкові права на зазначену земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не може через те, що відсутній державний акт на право приватної власності на землю на ім'я його покійного батька, якого батько за життя не встиг отримати. Саме ця обставина не дає йому можливості оформити свої спадкові права. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності та відсутності її довірителя, вказавши, що позов підтримує. Представник Вернигородоцької сільської ради в судове засідання не з'явився. Вернигородоцький сільський голова Гуп’як В.П. надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у відсутності представника сільської ради, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання позову представником відповідача необхідно прийняти, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на матеріалах справи (а.с.3-13) і положеннях ст.ст. 1218, 1261, 1269 ЦК України, іншим чином позивач не може реалізувати своє спадкове право, а представник відповідача - Вернигородоцький сільський голова не обмежений в повноваженнях на визнання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вернигородоцької сільської ради про визнання за ним в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,141 га, яка розташована на території Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в позовній заяві, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,141 га, яка розташована на території Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області та була успадкована батьком після смерті його (позивача) матері відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 жовтня 2003 року державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем батька за законом першої черги і у встановлений законом строк спадщину прийняв, подавши до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте, оформити свої спадкові права на зазначену земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не може через те, що відсутній державний акт на право приватної власності на землю на ім'я його покійного батька, якого батько за життя не встиг отримати. Саме ця обставина не дає йому можливості оформити свої спадкові права. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності та відсутності її довірителя, вказавши, що позов підтримує. Представник Вернигородоцької сільської ради в судове засідання не з'явився. Вернигородоцький сільський голова Гуп’як В.П. надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у відсутності представника сільської ради, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання позову представником відповідача необхідно прийняти, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на матеріалах справи (а.с.4-12) і положеннях ст.ст. 1218, 1261, 1269 ЦК України, іншим чином позивач не може реалізувати своє спадкове право, а представник відповідача - Вернигородоцький сільський голова не обмежений в повноваженнях на визнання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Клининської сільської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS]. На обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та якій належав вказаний вище будинок, спадщину прийняла його, позивача, матір [PERSON], яка не оформивши свої спадкові права, померла [INFO]. Після смерті матері він, позивач, прийняв спадщину відповідно до чинного законодавства. Однак приватний нотаріус Волочиського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зав'язку з тим, що на спадковий житловий будинок і господарські будівлі відсутні правовстановлюючі документи, первинна реєстрація права власності не проводилася. Позивач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Клининської сільської ради в судове засідання не з'явився. Клининська сільська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також підтверджується: даними паспорта та свідоцтва про народження позивача; свідоцтвами про смерть [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]; довідками, виданими виконавчим комітетом Клининської сільської ради від 02.07.2014 року, від 28.09.2014 та від 29.09.2014 року про те, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS] належав [PERSON], з якою на день її смерті проживала [PERSON], земельна ділянка за даною адресою рішенням Клининської сільської ради № 16 від 02.03.1993 року була передана безкоштовно у приватну власність [PERSON]; відмовою приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вказаний вище житловий будинок; технічним паспортом на зазначений житловий будинок та висновком про його технічний стан; матеріалами спадкових справ №786/05, №52/2013, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про винесення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] в особі представника [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним, повернення у порядку реституції безпідставно набутого майна, посилаючись на те, що при винесенні рішення судом не вирішено питання стосовно судового збору, а саме витрат на правову допомогу. В судове засідання сторони не з»явились. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 08.08.2014 року позовні вимоги [PERSON] в особі представника [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним, повернення у порядку реституції безпідставно набутого майна - задоволено. В матеріалах справи мається заява позивачки [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь половини витрат на правову допомогу. Разом з тим під час ухвалення рішення суд не вирішив питання про судові витрати. Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішив питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених ст. 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то суд приходить до висновку про задоволення заяви про винесення додаткового рішення та стягнення понесених позивачем витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, зацікавлена особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району. В обґрунтування заяви зазначав, що він проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що через хронічний та стійкий психічний розлад здоров'я його мати не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З березня 2011 року [PERSON] знаходиться на обліку у диспансерно-поліклінічному відділенні обласної психіатричної лікарні. Хвороба постійно посилюється. Психічний розлад підтверджується тим, що його мати не має можливості самостійно здійснювати необхідні побутові дії, розпоряджатись своїм майном, отримувати пенсію, не може самостійно здійснювати придбання продуктів харчування, без участі заявника не може утримувати себе, у тому числі особисту гігієну, приготування їжі. Заявник стверджує, що зазначені обставини свідчать про наявність у його матері психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим його мати потребують опіки над нею. Посилаючись на вказані обставини [PERSON] просив суд визнати його матір [PERSON] недієздатною. В судовому засіданні заявник підтримав заяву та просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], є матір'ю заявника у справі - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.05.1958 року. Згідно акту судово-психіатричного експерта №98 від 20.02.2014 року первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної експертами Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія). Внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи наведені обставини, суд доходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], недієздатною.

Outcome: approved