Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

У вересні 2019 року позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» (місце знаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А, код ЄДРПОУ 03327664) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, інфляційні втрати та 3% річних у розмірі 18 469 грн. 87 коп., та суми сплаченого судового збору у розмірі 1 921 грн. 05.08.2014 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал». У обґрунтування позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» зазначили, що здійснює централізоване постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] на підставі договору, де проживає споживач [PERSON] , оскільки жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг по договору від відповідача не надходило. В порушення умов договору та вимог, передбачених нормативними актами, відповідач зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з липня 2014 року по липень 2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, у зв`язку з чим у неї утворилась сума заборгованості у розмірі 18 469,87 грн., яка складається із: заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 13 584,66 грн., 3% річних у розмірі 891,66 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 993,55 грн. 21.08.2017 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] був укладений договір про розстрочення заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] , яка станом на 21.08.2017 року становила 7 742,14 грн., підписання якого свідчить про фактичне визнання відповідачем свого боргу. Однак заборгованість в добровільному порядку [PERSON] так і не була погашена. У зв`язку із виникненням у відповідача заборгованості, позивач звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила суд задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки до суду не повідомила, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. На виконання вимог Закону ПАТ «АК «Київводоканал» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в газеті «Хрещатик» від 05.08.2014 №110 (4510). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такий договір є договором приєднання, та може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. 26.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року № 1198, яким внесено зміни до закону України «Про житлово-комунальні послуги», що доповнено новими частинами. Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічному акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцю житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. При цьому, повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Пунктом 1.1 Договору визначено, що ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. П.п. 1, 10 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, відповідач у період з липня 2014 року по липень 2019 року була споживачем послуг з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . В порушення умов договору та вимог, передбачених нормативними актами, відповідач зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з липня 2014 року по липень 2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, у зв`язку з чим у неї утворилась сума заборгованості у розмірі 18 469,87 грн., яка складається із: заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 13 584,66 грн., 3% річних у розмірі 891,66 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 993,55 грн., що підтверджується довідкою та відповідним розрахунком (а.с. 10, 11-12). 21.08.2017 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] був укладений договір про розстрочення заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] , яка станом на 21.08.2017 року становила 7 742,14 грн., підписання якого свідчить про фактичне визнання відповідачем свого боргу (а.с. 8-9). Однак заборгованість в добровільному порядку [PERSON] так і не була погашена. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, а згідно із п. 3.1 Договору боржник повинен вносити плату за отримані послуги на рахунок заявника до кінця поточного місяця. Наявність відносин між сторонами, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків у кожної із сторін, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитих послуг, а особа, як споживач послуг чи власник житла, зобов`язана здійснювати оплату виставлених рахунків. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.12.1999 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності гр. [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , в рівних долях. Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Таким чином, з урахуванням викладеного та частки [PERSON] у праві власності, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у розмірі 6 792,33 грн., 3% річних у розмірі 445,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 996,78 грн., а всього - 9 234,94 грн., що є 1/2 частиною від суми заборгованості. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню частково пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial