Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Дніпро». Публічного акціонерного товариства «Веста-Дніпро», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог у позовній заяві позивач просив суд визнати договір поруки №291209-П від 29.12.2009 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Дніпро» та [PERSON] припиненим; зобов?язати [PERSON] повернути позивачу оригінал договору поруки. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представники відповідачів у судове засідання не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.12.2009 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Дніпро» та Українсько-Угорським Закритим Акціонерним Товариством з іноземними інвестиціями «Веста-Дніпро» було укладено кредитний договір №291209-К. 19 травня 2010 року між Банком та «Веста-Дніпро» було укладено Договір про зміну кредитного договору № 291209-К. 20 грудня 2010 року між Банком та «Веста-Дніпро» укладено Договір про зміну кредитного договору №291209-К. 17 травня 2011 року між Банком та «Веста-Дніпро» укладено Договір про зміну кредитного договору №291209-К. 29.12.2009 року між Банком та позивачем у забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором, укладено договір поруки №291209-П. 19 травня 2010 року між Банком та позивачем укладено Договір про зміну договору поруки №291209-П. 20 грудня 2010 року між Банком та позивачем укладено договір про зміну договору поруки №291209-Р. 17 травня 2011 року між Банком та позивачем укладено договір про зміну договору поруки №291209-П. Частиною 6 п.6.1 Договору поруки №291209-П від 29.12.2009 року передбачено, що договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов?язань за кредитним договором. Частиною 6 п.6.2. Договору поруки №291209-П від 12.12.2009 року визначено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох днів з моменту настання строку виконання зобов?язання за кредитним договором не висуне вимог до поручителя. У кредитному договорі строк виконання основного зобов?язання визначений 20 лютого 2012 року. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що в усній формі між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено домовленість, згідно якої останній взяв на себе зобов?язання щодо надання [PERSON] юридичної допомоги. Позивачем у свою чергу було передано [PERSON] оригінал договору поруки та грошову суму у розмірі 500,00 грн. Однак, останній зобов?язання не виконав, не телефонні дзвінки позивача не відповідає, оригінал договору поруки не повертає. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов?язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов?язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Проте, з договору поруки вбачається, що в ньому встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (частина 6 п.6.1. Договору) про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 ЦК України та ч.1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частинні визнання договору поруки припиненим є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині зобов?язання відповідача [PERSON] повернути позивачу оригінал договору поруки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а інших належних та допустимих доказів позивачем не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial