Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

у грудні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства культури України від 17.10.2017 №893/0/17-7 про оголошення догани [PERSON]. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що її було притягнуто до дисципліраної відповідальності безпідставно, а оскаржуваний наказ протиправним та таким, що порушує її права та законні інтереси, що є підставою для визнання незаконним та скасування наказу, оскільки у Міністерства культури України відсутні повноваження щодо встановлення порушень, а також даний наказ не відповідає вимогам ст.ст. 147-149 КЗпП України. Представник позивача у судову засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вониє безпідставними та н доведеними. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 17.03.2015 на підставі наказу Міністерства культури України [PERSON] було прийнято на посаду Генерального директора Національного музею історії України, про що між сторонами укладено відповідний контракт №621 (а.с. 7, 12-18). 17.10.2017 №893/17-17 Наказом Міністерства культури України [PERSON] через неналежне виконання обов'язків та порушення п.п. 2.1.19 розділу 2 «Обв'язки та права сторін» контракту від 17.03.2015 №621 відповідно до ст.ст. 147, 1471 КЗпП України та п. 13 ч. 4 ст. 10 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану (а.с. 11). Підставою для оголошення догани позивачу є доповідна записка заступника Міністра Мазур Т.В. від 05.10.2017 №2388/0/59-17 та лист Генерального директора Національного музею історії України [PERSON] від 02.10.2017 №1355 (а.с. 8-10). Міністерством культури України у діях Національного музею історії України було виявлено порушення законодавства про охорону культурної спадщини, які полягали у здійсненні ремонтно-будівельних робіт х поточного ремонту фасаду будівлі-пам'ятки без дозволу органу охорони спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №495 затверджено Положення про Міністерство культури України, що визначає організацію, повноваження і порядок діяльності цього міністерства. Міністерство культури України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінкультури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури та мистецтв, охорони культурної спадщини, вивезення і повернення культурних цінностей, державної політики у сфері кінематографії, відновлення та збереження національної пам'яті. Мінкультури є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері міжнаціональних відносин, релігії та захисту прав національних меншин. Міністерство культури України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, про Міністерство культури України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №495, однак у них не визначено повноважень Міністерство культури України та його посадових осіб щодо встановлення порушень законодавства про охорону культурної спадщини. Згідно положень ст. 46 Закону України «Про охорону культурної спадщини» за проведення ремонтних, реставраційних, реабілітаційних робіт на пам'ятці, зміну призначення пам'ятки, її частин та елементів, здійснення написів, позначок на ній, на її території та в її охоронній зоні без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини винні особи притягаються до адміністративної відповідальності відповідно до закону. У свою чергу ст. 92 КУпАП передбачено, що проведення ремонтних робіт, реставраційних, реабілітаційних робіт на пам'ятці культурної спадщини без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини тягне за собою накладення штрафу на громадян від п'ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від ста до п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Отже, здійснення ремонтних, реставраційних, реабілітаційних робіт на пам'ятці культурної спадщини без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини є адміністративним правопорушенням, провадження у справах про яке, здійснюється в порядку, визначеному КУпАП. Згідно ст.ст. 254, 255 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженим на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, якими у випадку вчинення правопорушення, передбаченого ст. 92 КУпАП, є органи культурної спадщини. У даному контексті слід зазначити, що у відповідності до ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини у м. Києві є Київська міська державна адміністрація, а точніше Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (київської міської державної адміністрації). Відповідно до ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, що проявились в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Дисциплінарне стягнення - передбачений в нормативно-правовому акті захід примусового впливу, що застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника відповідно до його компетенції, за вчинений дисциплінарний проступок. Слід мати на увазі, що власник підприємства чи уповноважений власником орган не вправі змінювати на свій власний розсуд заходи дисциплінарного стягнення. Згідно зі ст. 149 Кодексу законів про працю України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст. 148 Кодексу законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Із вищезазначеного наказу на підставі якого позивачу було оголошено догану не містить конкретного визначення дисциплінарного проступку, разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення, внаслідок чого встановлено, що відповідач не мав права виносити наказ про оголошення догани в рамках своїх повноважень. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани від 17.10.2017 відповідача №893/0/17-17 «Про оголошення догани знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved