Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] в своїх та в інтересах малолітнього [PERSON] звернулись до суду із позовом до Дніпропетровської міської ради, [PERSON], третя особа - Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання розміру часток подружжя у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0540 га, яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер 1210100000:09:020:0028 рівними, а також просила визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] за нею та за сином, на 14 частки за кожним спірної земельної ділянки площею 0,0135 га, яка розташована за вищезазначеною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 1.02.2002р. вона уклала шлюб із [PERSON] Під час шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON] [INFO] В період шлюбу, 4 листопада 2004р, вона разом із чоловіком купили у [PERSON] домоволодіння [ADDRESS]. У зв'язку із покупкою зазначеного домоволодіння продавець - [PERSON] подарувала їй, позивачу, та її чоловіку - [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0540 га, кадастровий номер 1210100000:09:020:0028, на якій розташоване придбане домоволодіння. На дану земельну ділянку було видано Державні акти на право власності на спірну земельну ділянку від 11 серпня 2010р. за №011010403385 та №011010403386 на її ім'я та її чоловіка в яких зазначив, що спірна земельна ділянка належала їм на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення розміру частки кожного із співвласників. [INFO].помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі і на належну йому частку у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку. Спадкоємцями після смерті є вона, як дружина та їх син. Нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, оскільки частка спадкодавця у спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначена. Тому позивач просила суд задовольнити її позовні вимоги. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач - [PERSON] позов визнала і просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача із Дніпропетровської міської ради заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він є безпідставним і що позивачу необхідно звернутися до Дніпропетровської міської ради так як це є власність громади. Вислухавши сторони, їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 1 лютого 2002р.між [PERSON] та [PERSON]у Саксаганськогому відділі реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції міста Кривого Рогу зареєстровано шлюб - реєстр №48. [INFO] під час шлюбу народився син - [PERSON] 4 листопада 2004р.між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за номером ВВЕ №660187, а саме позивачем та її чоловіком було куплено домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 15). 4 листопада 2004р. між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено також договір дарування за номером ВВЕ №660188, яким [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0540га, кадастровий номер 1210100000:09:020:0028, на якому розташоване домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до даного договору дарування були видані Державні акти на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:09:020:0028 від 11 серпня 2010р. за №011010403385 та за №011010403386 на ім'я [PERSON] та [PERSON], відповідно. У даних Державних актах зазначено, що земельна ділянка належить власникам на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення розміру частки кожного із співвласників. [INFO]. [PERSON] помер. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, в тому числі і на належну йому частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. Позивач та її син, як спадкоємці першої черги, проживаючи разом із померлим, прийняли спадщину, про що свідчать копії свідоцтв про одруження, про народження, довідка з місця проживання та із нотаріальної контори. З метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкодавця в спільній частковій власності на домоволодіння [ADDRESS] та на частку спадкодавця в спільній сумісній власності на земельну ділянку по [ADDRESS] [PERSON] 23 серпня 2013 року звернулась до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкодавця в спільній сумісній власності на земельну ділянку по [ADDRESS] було відмовлено, оскільки за життя спадкодавця між співвласниками договору про визнання частки спільної сумісної власності укладено не було, визначити частку за померлим по земельній ділянці неможливо. Відповідно до ст. 392 УК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.а) ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Частиною 5 статті 89 ЗК України передбачено, що поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Між співвласниками жодних договір на поділ спільної сумісної власності відсутні, тому частки [PERSON] та [PERSON] слід вважати рівними в розмірі 1/2 за кожним. Окрім того, допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили позовні вимоги та показали , що частки були рівні і спору не було. На зазначених частках земельних ділянок ніяких будівель немає. Бабуся не побажала приймати спадщину. Інших спадкоємців немає. Оскільки відповідно до ст.ст.1268-1270 ЦК України позивач та її син прийняли спадщину на 12 частину спірної земельної ділянку що залишалася після померлого [PERSON], вони мають право на цю частку по 14 частки кожний спірної земельної ділянки. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, як такі, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Щодо стягнення судових витрат з відповідачів, то позивачем у судовому засіданні було заявлене клопотання про покладення судових витрат у справі на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved