Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 920 грн. 24 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 11.12.2006 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 31.10.2017 року утворилася заборгованість по кредитному договору у розмірі 26 527,21 грн.. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 13.09.2011 року з відповідача на користь позивача було стягнено заборгованість по кредитному договору б\\н від 11.12.2006 року в сумі 13 746,03 грн. Таким чином позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредиту в сумі 13 920,24 грн. 15 січня 2018 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 11.12.2006 року був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно положень, передбачених ст. ст. 1048, 1054, 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти в визначеному сторонами розмірі в строк та в порядку, що обумовлені укладеною між ними угодою. Також, за змістом ст.ст. 546, 548-551 ЦК України сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) позичальник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, в зв'язку з чим станом на 31.10.2017 року утворилася заборгованість по кредитному договору, а саме: - заборгованість за кредитом у розмірі 5 494 грн. 90 коп.; - заборгованість за процентами в розмірі 21 032 грн.31 коп. Крім того, позивачем за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором нараховані: - штраф у розмірі 500 грн. 00 коп.(фіксована частина) - штраф 639 грн.06 коп. (процента складова). Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 13.09.2011 року з відповідача на користь позивача було стягнено заборгованість по кредитному договору б\\н від 11.12.2006 року в сумі 13 746,03 грн. Таким чином з урахування рішення Вознесенського міськрайонного суду від 13.09.2011 року, заборгованість за кредитом станом на 31.10.2017 р. становить 13 920,24 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Отже, з врахуванням вказаних обставин суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] сплачений позивачем судовий збір в сумі 1600 гривень 00 копійок.

Outcome: approved