overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожите послугу з теплопостачання. Свої вимоги мотивує тим, що Керченська філія ОП «Кримтеплокомуненерго» є відокремленим структурним підрозділом ОП «Кримтеплокомуненерго», діє на підставі Положення про філію. Відповідно до уставних документів, основним видом господарської діяльності філії є централізоване забезпечення споживачів тепловою енергією. Будучи виробником послуг по теплопостачанню, у порядку, встановленим Законами України «Про теплопостачання, «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг централізованого опалювання, холодного та гарячого водопостачання», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. КФ ОП «Кримтеплокомуненерго» є виробником та постачальником послуги, відповідачі є споживачами теплової послуги. Діючим законодавством не передбачено укладання прямих договорів на теплопостачання між виробником теплової енергії та споживачами, мешкаючи ми у багатоквартирному житловому будинку. Такий договір відповідно до положень Постанови КМУ №630 повинен бути укладений між споживачем та виконавцем послуги теплопостачання. В свою чергу виконавцем послуги теплопостачання є організації, які безпосередньо надають споживачі послугу-опалювання. Виконавцем є той суб'єкт, у власності (на балансі) якого знаходиться внутрішньо будинкові теплові сеті, тобто ЖЕО. Незважаючи на відсутність прямих договірних відносин, договором між виробником та виконавцем послуги опалювання,відповідно до вимог Житлового кодексу та Закону України «Про теплопостачання» на боржника покладено обов'язок сплачувати теплову енергію шляхом прямих розрахунків з позивачем. Але відповідачем оплата проводилась не у повному розмірі в наслідок чого за період з 01.10.2010 року по 01.07.2013 року у них утворилась заборгованість у розмірі 4 369, 08 грн. На зазначених підставах просили позов задовольнити та стягнути з відповідачів на користь підприємства суми заборгованості по теплопостачанню та понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні Дмитрієва М.С., діюча на підставі належним чином оформленої довіреності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити на підставі обставин викладених у позові. Додатково зазначила, що будинок де мешкають відповідачі обладнаний лічильником обліку тепла, нарахування проводиться лише у опалювальний період. Представник третьої особи будучі належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідачі, будучі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не подали, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались. При таких обставинах, приймаючи до уваги згоду позивача, суд вважає за можливе,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 07.10.2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинили з 2012 року. Просить суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем; дитину залишити на вихованні матері; судові витрати віднести на його рахунок. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 07.10.2000 року відділом ДРАЦС Гребінківського РУЮ Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.04.2013 року (а.с.7). У шлюбі сторони мають сина, [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони припинили сімейні стосунки з 2012 року. На даний час подружжя не веде спільного господарства, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно зі ст.112 СК, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.104, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.8, 10, 60, 213-215, ч.1 ст.223, 224-226 ЦПК, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 12 липня 2011 року, Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 246. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначала, що в провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва розглядається спір щодо спільно нажитого майна. Спору щодо порядку виховання та утримання дитини не має. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, в зв'язку із цим за клопотанням позивача суд відновлює йому прізвище - [PERSON]. В порядку ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 25 лютого 2012 року, Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 47. В обгрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню ди тину, доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та утримання дитини не має. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за спожиту електричну енергію, яка складає 1546,99 грн., утворену за час з жовтня 2007 року по грудень 2013 року. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Пояснив, що між сторонами існують відносини з приводу фактичного надання та отримання послуг з енергопостачання за адресою [ADDRESS]. Особовий рахунок на оплату вказаних послуг було оформлено на [PERSON], а співвідповідачем [PERSON] було оформлено з позивачем договір про реструктуризацію заборгованості. Просить позов задовольнити, стягнути в повному обсязі заборгованість та судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися судом в установленому законом порядку, будь-яких заяв від них до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що позивачем надаються послуги з енергопостачання в квартиру [ADDRESS], в якій проживає [PERSON] та співвласником якої є [PERSON] Відповідачами здійснено неповну оплату вказаних послуг в період з жовтня 2007 року по грудень 2013 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 1546,99 грн. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком по особовому рахунку [NUMBER] на абонента [PERSON], повідомленням ПАТ «Хмельницькобленерго» від 10.12.2012 року, 9.10.2012 року, складеними Хмельницьким міським РЕМ актами від 13.11.2012 року, 26.12.2011 року, 21.10.2011 року, 5.08.2011 року, 16.06.2011 року, 22.12.2010 року, 25.06.2009 року, угодою-1550 (графіком погашення заборгованості) від 3.08.2011 року, укладеною між Хмельницьким РЕМ та [PERSON], довідкою 012932 від 5.01.2007 року ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» про відсутність заборгованості станом на 9.01.2007 року, копії котрих містяться в матеріалах справи, а також інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.01.2014 року та іншими матеріалами справи. Вказану суму заборгованості слід стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача. Крім того, судові витрати у справі, які складаються з судового збору в сумі 229,40 грн., понесені позивачем і також підлягають стягненню на його користь з відповідачів солідарно. Таким чином, загальна сума стягнення на користь позивача становитиме: 1546,99 грн. + 229,40 грн. = 1776,39 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 03.01.2012 року сторони уклали Договір про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, загальною первісною вартістю 6057,74 грн. та сплатою по 1009,62 грн. щомісяця до виплати повної вартості обладнання. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень відповідач сплатив 6059,62 грн., з яких: 1758,25 грн. - погашення плати за прострочення щомісячних платежів; 4301,37 грн. - погашення місячних орендних платежів. У результаті розрахунку заборгованість відповідача становить 5816 грн., з яких: 1756,37 грн. - компенсація вартості наданого обладнання; 3959,91 грн. - плата за прострочення щомісячних платежів; 99,72 грн. - компенсація понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Просив стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 5816 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, та наявні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом установлено, що 03.01.2012 року сторони уклали Договір про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, загальною первісною вартістю переданого обладнання - 6057,74 грн. та сплатою відповідачем 6 платежів по 1009,62 грн. щомісяця до виплати повної вартості обладнання. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень відповідач сплатив 6059,62 грн., з яких: 1758,25 грн. - погашення плати за прострочення щомісячних платежів; 4301,37 грн. - погашення місячних орендних платежів. Внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором, у відповідності до розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 5816 грн., з яких: 1756,37 грн. - компенсація вартості наданого обладнання; 3959,91 грн. - плата за прострочення щомісячних платежів; 99,72 грн. - компенсація понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 05 грудня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. У зв'язку порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17.09.2013 року має заборгованість у розмірі 26881.19 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3347,95 грн.; заборгованості по процентам - 12536,99 грн.; заборгованості по комісії - 9240 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 1256,25 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 26881,19 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом установлено, що 05 грудня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. У зв'язку порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17.09.2013 року має заборгованість у розмірі 26881.19 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3347,95 грн.; заборгованості по процентам - 12536,99 грн.; заборгованості по комісії - 9240 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 1256,25 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 11 лютого 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №267 відповідно до умов якого відповідачка отримала в кредит грошові кошти у сумі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості під 72% за кожен календарний день, з кінцевим терміном погашення кредиту - 11 лютого 2014 року. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 19 грудня 2013 року має заборгованість у розмірі 16326,68 грн. та складається з: основної суми боргу - 4770 грн.; процентів за користування кредитом - 2945,76 грн.; пені - 8610,92 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 16326,68 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 11 лютого 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №267 відповідно до умов якого відповідач отримала в кредит грошові кошти у сумі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості під 72% за кожен календарний день, з кінцевим терміном погашення кредиту - 11 лютого 2014 року. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 19 грудня 2013 року має заборгованість у розмірі 16326,68 грн. та складається з: основної суми боргу - 4770 грн.; процентів за користування кредитом - 2945,76 грн.; пені - 8610,92 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 15 серпня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн.. У зв'язку порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 23.11.2013 року має заборгованість у розмірі 4110,80 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 4110,80 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу без її участі, проти позову не заперечувала. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом установлено, що 15 серпня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн.. У зв'язку порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 23.11.2013 року має заборгованість у розмірі 4110,80 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved