Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з нього на свою користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на період навчання доньки і до 01 липня 2024 року. В обґрунтування заявленого позову вказує, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою та навчається на денній формі навчання в Національному авіаційному університеті в м. Київ, термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Донька навчається за контрактом й плата за навчання становить 16000 грн. за семестр. Крім того, донька проживає у гуртожитку, вартість проживання становить 2340 грн. за семестр. Вказує, що матеріальне утримання доньки забезпечує лише вона, однак її дохід є невеликим, тому вона не в змозі самостійно забезпечити доньку усім необхідним. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання доньки, хоча може надавати таку допомогу, оскільки їздить на заробітки, тому просить в судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на період навчання доньки. В судове засідання представник позивачки [PERSON] - адвокат Якимчук Н.П. подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2021 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] досягла повноліття. З 01 вересня 2020 року [PERSON] навчається на ІІ курсі денного відділення Факультету лінгвістики та соціальних комунікацій Національного авіаційного університету м. Києва, термін навчання - до 30 червня 2024 року. Навчання [PERSON] є платним і становить 16000 грн. за семестр. У період навчання у м. Київ [PERSON] проживає у гуртожитку, вартість проживання становить 2340 грн. за семестр. У зв`язку із навчанням [PERSON] ніде не працює, ніяких доходів немає, а тому потребує матеріальної допомоги на період свого навчання. Усі витрати по утриманню [PERSON] в період її навчання несе мати - [PERSON] . Зокрема, позивачка оплачує навчання доньки та її проживання в гуртожитку, забезпечує доньку продуктами харчування, придбаває навчальне приладдя, одяг, засоби особистої гігієни тощо. Витрат на утримання доньки в зв`язку із її навчанням відповідач [PERSON] не несе. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] , довідкою Національного авіаційного університету № 743/12 від 23 вересня 2021 року про навчання [PERSON] у вказаному освітньому закладі, копією квитанції №69 від 06 вересня 2021 року про оплату 2340 грн. за проживання [PERSON] у гуртожитку Національного авіаційного університету за період з 01.09.2021 по 31.01.2022, квитанцією №6 від 01 вересня 2021 року про оплату [PERSON] 16000 грн. за навчання [PERSON] у Національному авіаційному університеті за 3-й семестр ІІ курсу. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6/1296-цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц та від 29 січня 2018 року у справі 622/373/16-ц). Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу доньці на період її навчання, останній суду не надав. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] не працює, стипендії не отримує, однак отримує матеріальну допомогу від матері [PERSON] , а також враховуючи, що відповідач не довів свою неспроможність надавати матеріальну допомогу доньці [PERSON] на період її навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка [PERSON] просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дійсно, частина 2 статті 182 СК України визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, визначений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів, що вираховується у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, застосовується лише у разі стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Дочка сторін [PERSON] досягла повноліття [INFO] , тому положення ч.2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів на період її навчання не застосовуються. При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 29 вересня 2021 року. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved