Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом. Зазначивши, що 15.10.2016 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання дітей не мають. Спільне подружнє життя у них не склалося. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області 15.10.2016 року, актовий запис № 522. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 21.12.2019 року відкрито провадження в указаній справі. Призначено справу до підготовчого судового засідання та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позивач про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлена у судове засідання не з`явилася. Надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні визнав позов в повному обсязі, про що подав відповідну заяву. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем, суд, за результатами підготовчого провадження ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 15.10.2016 року був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області 15.10.2016 року, актовий запис № 522 (а. с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, протягом тривалого часу вони не проживають однією сім`єю, не підтримують шлюбних відносин, фізичні та духовні зв`язки втрачені. Строку для примирення сторони просили не надавати. За таких обставин справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved