Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У грудні 2013р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем 02.03.1997р. було зареєстровано шлюб Адамівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області про що в книзі реєстрації актів зроблено запис №1. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та виховання дітей, втрату взаєморозуміння, почуття поваги один до одного, втрату фізичного та духовного зв'язку, що призвело до напруженої атмосфери у сім'ї та до того, що вже більше року, між ним та відповідачем фактичне проживання однією сім'єю припинилося, проживають окремо один від одного. Позивач, посилаючись на те, що оскільки сторони спільного бюджету та господарства не ведуть, майнового спору, а також, спору про місце проживання дитини між ним та відповідачем немає, діти залишаються проживати разом з матір'ю, наміру помиритися з відповідачем не має, подальше спільне життя і збереження шлюбу між ним та відповідачем є неможливим, просив розірвати шлюб, оскільки його збереження буде суперечити його інтересам. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, заперечень проти позову не подавала. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 02.03.1997р. Адамівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно свідоцтва про шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу у сторін: позивач - «[PERSON]», відповідач - «[PERSON]». Також судом встановлено, що в шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.09.1997р. (а.с.9) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.07.2000р.(а.с.8). З пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що спільне життя між ним та відповідачем не склалося втрату взаєморозуміння, почуття поваги один до одного, фізичного та духовного зв'язку, різних поглядів на життя та виховання дітей, що призвело до напруженої атмосфери у сім'ї. Вже більше року сторони проживають окремо один від одного, шлюбно - сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше примирення не можливо, шлюб носить формальний характер. Також судом встановлено, що майнового спору чи спору про місце проживання дітей між сторонами немає, діти проживають разом з відповідачем. Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved