Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У вересні 2021 року представник позивача звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що позивач та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . За цією адресою зареєстрований відповідач, який ніколи не був власником квартири та ніколи фактично не проживав у ній, хоча перешкоди в користуванні квартирою йому не чинилися, участі в утриманні помешкання не бере, комунальні платежі не сплачує, чим порушуються права позивача як співвласника житлового приміщення. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив та відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України та за відсутності учасників справи і їх представників. Судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.04.2009 року і їй належить на праві спільної часткової власності 1/2 частка зазначеної квартири на підставі виданого відділом приватизації державного житлового фонду управління житлового господарства Житомирської міської ради свідоцтва № 60200 про право власності на житло від 26.01.2009 року, а іншим співвласником є [PERSON] . Місце проживання відповідача зареєстроване у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою ПП «КВЖРЕП № 8» № 628 від 02.09.2021 року. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації ПП «КВЖРЕП № 8» від 02.09.2021 року відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2019 року зі слів сусудів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх письмових заяв. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] та його фактичне непроживання в ній без поважних причин з 2019 року. Тому суд вважає, що реєстрацією місця проживання відповідача в належній на праві власності позивачу та [PERSON] квартирі порушуються її права як співласника та створюються перешкоди в користуванні й вільному розпорядженні нерухомим майном, через що підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, що відповідає способам захисту права власності, передбаченими статтями 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн., сплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви за вимогою немайнового характеру, підтвердженням чого є оригінал квитанції.

Outcome: approved