Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту, в якій просив зняти арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 1319763, підстава обтяження: постанова, 376597, Державна виконавча служба, [PERSON] , з невизначеного майна, всього майна правовласника [PERSON] та зняти арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: постанова, 376597, Державна виконавча служби, [PERSON] , з майна «невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] » правовласника [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . 27 січня 1999 року батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] розлучились. Після цього, мати позивача [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до батька позивача [PERSON] про стягнення аліментів та у зв`язку з існуванням у останнього заборгованості зі сплати аліментів з 15.12.2001 року, державним виконавцем ВДВС Вишгородського РУЮ Рубан Т.А. було накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] . 21.09.2003 року постановою № 376597 від 28.07.2003 року накладено арешт Державною виконавчою службою, [PERSON] на не визначене [PERSON] майно та все майно, реєстраційний номер обтяження 1319763 та на будинок по [ADDRESS] ) реєстраційний номер обтяження 1319774. 05.07.2013 року батько позивача - [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] . Враховуючи, що на майно [PERSON] накладено арешт для погашення боргу зі сплати аліментів перед [PERSON] , тому позивач не може отримати у спадщину спадкове майно батька. На підставі викладеного, [PERSON] змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції(м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився позивач [PERSON] , матір`ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . 27 січня 1999 року батьки позивача [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Листом від 29.09.2003 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Міністерства юстиції України Рубан Т.А. повідомила [PERSON] про те, що у нього наявна заборгованість по аліментам з 15.12.2001 року, у зв`язку із чим взято під арешт житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві власності, згідно з свідоцтвом про право на спадщину від 15.07.2009 року. [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] звернувся до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується копією довідки Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 11.08.2020 року № 756/02-14. 14.07.2020 року [PERSON] звернувся до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з майна померлого батька [PERSON] . Листом від 22.07.2020 року № 43980 Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) повідомив [PERSON] про те, що шляхом перевірки інформації, яка міститься в АСВП встановлено, що в ВП Спецрозділ АСВП, в якому міститься інформація з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який на даний час припинив функціонування, відсутня інформація, щодо виконавчого провадження при виконанні якого було накладено арешт на майно [PERSON] в зв`язку з тим, що дане провадження було завершено до запровадження у ВДВС Вишгородського РУЮ Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Відповідно до інформації, яка міститься в АСВП станом на 22.07.2020 року, що в ВП Спецрозділ АСВП, в якому міститься інформація з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який на даний час припинив функціонування, відсутня інформація щодо виконавчих проваджень, які перебували на виконанні у відділі в яких боржником є [PERSON] . Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 41 ч. 4 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» кожна особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 59 Закону «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. В усіх інших випадках, як вбачається з п. 5 ст. 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Наявність накладеного арешту на невизначене майно померлого батька позивача - [PERSON] , у тому числі житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , перешкоджає позивачу здійснювати належним чином розпорядження та володіння майном, чим порушуються його права та інтереси, як спадкоємця померлого [PERSON] . Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про відсутність правових підстав для арешту зазначеного майна, а тому права позивача підлягають судовому захисту, шляхом звільнення майна з під арешту. Рішення про зняття арешту з майна є підставою для виключення його з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під № 19391331. На підставі викладеного та

Outcome: approved