Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 17.12.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що з жовтня 2014 року самостійно утримує та забезпечує сина, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку на місяць до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення вимог позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ст.11 ЦПК України) об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії Свідоцтва про укладання шлюбу, актовий запис № 2412, серії 1-ВЛ № 177059, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, сторони у справі уклали шлюб (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 07.08.2014 року - відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд згідно вимог ст. 182 СК України виходить з того, що відповідач є особою молодого віку, працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові до досягнення ним повноліття щомісяця. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справи не містять. Крім того, суд звертає увагу, що особливістю даної категорії справи є те, що, враховуючи необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, саме платник аліментів зобов'язаний доводи перед судом наявність обставин, які б свідчили про його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved