Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У вересні [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 6\~000,00 тисяч доларів США. Свої вимоги позивач мотивував тим, що10.05.2017 року відповідач зайняла у позивача грошові кошти в сумі 6000,00 тисяч доларів США, на підтвердження укладеного договори позики відповідачка написала розписку від 10.05.2017 року. Відповідно до договору відповідачка зобовязалася повернути борг у сумі 6\~000,00 тисяч доларів США до 10.05.2018 року. Уточнивши позовні вимого, остаточно просив стягнути з відповідача 167\~700,00 грн. згідно курсу НБУ на момент винесення рішення. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним повністю. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В судовому засіданні встановлено, що форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. У судовому засіданні встановлено, що 10.05.2018 року позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] в борг 6\~000,00 тисяч доларів США на строк до 10.05.2018 року, що підтверджується розпискою відповідача (а.с.3) Форма та зміст розписки між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Тому відповідач відповідно до вимог ст. ст.533, 1049 ЦК України повинен повернути позивачу суму боргу. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч.1,2 ст.533 ЦК України). Згідно офіційному курсу НБУ станом на 07.11.2018 р. 100 доларів США становлять 2795.5840 грн. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання щодо повернення суми позики не виконав, з останнього на користь позивача підлягає стягненню: 167\~735,04 грн. (6\~000,00 дол. США х 2795.5840\\ 100). Разом з цим, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.(ч.1 ст. 13 ЦПК України). Враховуючи, що суд не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 167\~700,00 грн. Таким чином суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову базується на законних підставах, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову сторонам розяснено в судовому засіданні. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрат

Outcome: approved