Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

У грудні 2019 року Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг № 718 від 23 серпня 2018 року (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1 цього Договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідачки здійснити навчання за ступенем бакалавр, починаючи з другого курсу третього семестру за спеціальністю: «Науки про Землю», заочна форма навчання. Строк надання освітньої послуги з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року (п. 1.2. Договору). Згідно з п. 3.1 Договору відповідачка зобов`язалась своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у терміни, що встановлені цим Договором. За змістом п. 5.1 Договору загальна вартістю освітньої послуги на час укладення договору становить 20769 грн в тому числі: за 2018-2019 навчальний рік - 6923 грн; за 2019-2020 навчальний рік - 6923 грн; за 2020-2021 навчальний рік - 6923 грн. Пунктом 5.3 Договору передбачено, що відповідачка повинна вносити плату щомісяця. Відповідно до п. 5.4 Договору оплата здійснюється за десять днів до початку звітного періоду. Наказом № 1331 від 6 грудня 2018 року, [PERSON] відраховано зі складу студентів у зв`язку із порушенням умов оплати вартості освітніх послуг. Тепер існують невиконані [PERSON] зобов`язання на суму 692,30 грн, що підлягають стягненню з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних. Відповідачка [PERSON] клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надіслала. Відзив на позов також не надіслала. Повідомлялась про розгляд справи згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України. З огляду на вищезазначене справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що наказом № 855су від 7 серпня 2018 року [PERSON] зараховано з 1 вересня 2018 року студенткою другого курсу заочної форми навчання за ступенем бакалавр, спеціальність (спеціалізація): «103. Науки про Землю» за рахунок коштів фізичних осіб (а. с. 7). 23 серпня 2018 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг № 718 (далі - Договір) (а. с. 6). Пунктами 1.1, 1.2 цього Договору передбачено, що Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок Замовника здійснити надання Одержувачу освітньої послуги, для отримання ступеню бакалавр за спеціальністю: «Науки про Землю». Строк надання освітньої послуги з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року. Відповідно до пунктів 2.1-2.2 Договору, Виконавець зобов`язується надати Одержувачу освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти. Забезпечити дотримання прав Замовника та Одержувача відповідно до законодавства. Інформувати Одержувача про правила та вимоги щодо організації надання освітньої послуги, її якості та змісту, про його права та обов`язки під час надання та отримання освітньої послуги. Видати Одержувачу документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання Одержувачем освітньої послуги навчального навантаження в обсязі, необхідному для здобуття певного ступеню освіти. Виконавець має право вимагати від Замовника своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. Згідно з п. 3.1 Договору, Замовник зобов`язується своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та в порядку, що встановлені цим Договором. За змістом п. 5.1 Договору загальна вартість освітньої послуги на час укладення договору становить: 20769 грн. В тому числі: за 2018-2019 навчальний рік - 6923 грн; за 2019-2020 навчальний рік - 6923 грн; за 2020-2021 навчальний рік - 6923 грн. Пунктами 5.3-5.5 Договору передбачено, що Замовник вносить оплату відповідно до Закону України «Про вищу освіту» щомісяця. Оплата здійснюється за 10 днів до початку звітного періоду. У разі порушення Замовником або Одержувачем умов Договору кошти, отримані Виконавцем, залишаються згідно з умовами Договору у розпорядженні Виконавця для виконання його статутних завдань. Окремо слід зазначити, що враховуючи зміст пунктів 5.3, 5.4 Договору, можливо дійти висновку, що плата за надання освітньої послуги здійснюється кожного місяця, а саме за десять днів до початку звітного місяця. Пунктом 6.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Відповідно до ст. 203 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Наказом ректора Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» № 1331су від 6 грудня 2018 року відраховано [PERSON] у зв`язку з порушенням умов оплати вартості освітніх послуг (а. с. 8). Відповідачкою не надано суду доказів, що свідчать про виконання зобов`язань за Договором у частині внесення плати за надання освітньої послуги за період навчання, тобто у цій частині зобов`язання є невиконаними. Отже, позов Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до [PERSON] про стягнення 692,30 грн основного боргу, нарахованих інфляційних втрат та трьох процентів річних на цю суму, є обґрунтованим. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» поніс у цій справі судові витрати у розмірі 1921 грн, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved