Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 05.09.1996 року у Віньковецькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом № 38. В обґрунтування позову зазначив, що 05.09.1996 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є двоє дітей, які вже повнолітні. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки [PERSON] вела легковажний спосіб життя, морально не підтримувала чоловіка як дружина та принижувала його. Сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо і їхній шлюб існує формально. Тому [PERSON] , не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просив його розірвати. Ухвалою судді від 09.01.2020 року у вказаній справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 03.02.2020 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 18.03.2020 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені [PERSON] вимоги, та просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] також надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, та просила шлюб розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що належний відповідач визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 05.09.1996 року у Віньковецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є двоє повнолітніх дітей. Як випливає із змісту позовної заяви, спільне життя у подружжя не склалось, спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо і їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала повністю, сторони неповнолітніх дітей не мають, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved