Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] про стягнення компенсації вартості 1/3 частки автомобіля. В обґрунтування позову зазначає, що після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, що складається з транспортного засобу - автомобіля Lexus LX 570, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , білого кольору, державний номер [NUMBER] . Спадкоємцями померлого першої черги за законом є [PERSON] - донька від першого шлюбу, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. 25.02.2020 року державним нотаріусом Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори Полтавської області Пащенко Т.Б., видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку автомобіля Lexus LX 570, кожному зі спадкоємців. Ринкова вартість автомобіля складає 909745,20 грн., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 95, складеного 28.07.2020 року судовим експертом Сумцовим С.С. Оскільки вказаний автомобіль є неподільним майном та знаходиться у володіння та користуванні відповідача [PERSON] , просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] компенсацію за 1/3 частину вказаного майна у розмірі 303 248,40 грн. Ухвалою судді від 13.01.2021 року відкрито спрощене провадження з викликом сторін. 10.02.2021 року від представника відповідача [PERSON] - Чернявського О.М. надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що присудження судом грошової компенсації співвласнику замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження. З боку позивача не вчинялись дії та не надходили пропозиції щодо визначення порядку користування або володіння майном спільно з відповідачем. Натомість позивачу листом від 01.09.2020 року повідомлялось про необхідність у отриманні дозволу органу опіки та піклування на відчуження належної їй частки автомобіля та повернення 1/3 частини коштів виручених з продажу транспортного засобу. Крім того, стверджує, що автомобіль буде реалізовано за суму коштів визначеною експертизою не можна, оскільки він буде реалізований за фактичною домовленістю з покупцем, який погодиться його придбати. З огляду на таке на відповідача лягає тягар сплати необґрунтованої суми коштів. Позивач зазначає про зайняття відповідачем підприємницькою діяльністю та отримання нею прибутку, проте ніяким чином не доводіть спроможність відповідача виплатити компенсацію у розмірі визначеному позивачем. 15.02.2021 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив. Зазначає, що домовитись про спільний порядок володіння та користування автомобілем неможливо. Транспортний засіб знаходиться у володінні [PERSON] та вона одноосібно користується ним. Крім того, остання вчиняє дії, які призводять до знецінення майна, зокрема, потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої автомобіль отримав механічні пошкодження. Враховуючи викладене, просить припинити спільне часткове право власності на спірний автомобіль та стягнути з відповідача компенсацію вартості 1/3 часки автомобіля. У судовому засіданні позивач [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] та її представник адвокат Кондрик Н.Г. позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з підстав, що зазначені у позові. Вважають належною компенсацію 1/3 частки автомобіля 303 248,40 грн. відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 95, складеного експертом Сумцовим С.С. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Чернявський О.М. просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Наголошує, що у випадку продажу, автомобіль буде реалізований за фактичною домовленістю з покупцем, який погодиться його придбати, що може значно відрізнятися від вартості визначеної висновком експерта. У разі задоволення такого позову буде порушено право як відповідача так і її малолітньої дитини, оскільки позивач отримає суму більшу, ніж відповідач та її малолітня дитина, що суперечитиме нормам цивільного законодавства, згідно якого частки у спадщині за законом є рівними. Заслухавши пояснення учасників цивільного провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що зокрема, складається з транспортного засобу - автомобіля Lexus LX 570, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , білого кольору, державний номер [NUMBER] . 25.02.2020 року державним нотаріусом Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори Полтавської області Пащенко Т.Б., видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль Lexus LX 570, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційнийномер [NUMBER] та спеціалізований причіп ПР-Д/П човнів, марки Верда, модель 1.01, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , є його дружина [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] . Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 95, складеного 28.07.2020 року судовим експертом Сумцовим С.С. вартість автомобіля Lexus LX 570, № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , складає 909 745,20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до частин першої та третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ці приписи регулюють право співвласника отримати матеріальну компенсацію у разі неможливості надання йому у володіння та користування його частини спільного майна в натурі, а не у разі припинення права на частку у праві спільної часткової власності. Натомість, відповідно до приписів частин першої - третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. При цьому, згода інших співвласників на виплату співвласнику, який бажає отримати компенсацію вартості його частки, не є обов`язковою, проте судами під час вирішення справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати, чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які мають (не мають) змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки. За таких обставин правовідносини сторін регулюються нормою статті 364 ЦК України. Частиною другою статті 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦПК України). Наведене узгоджується із правовими висновками, зробленим Верховним Судом України у постанові № 623/5351/ 15-ц від 15.05.2019 року та № 193/1008/16-ц від 27.09.2018 року. Присуджуючи позивачу грошову компенсацію замість частки на вказаний автомобіль, суд виходить із того, що позивач надала згоду на присудження грошової компенсації замість її частки. Суд, вважає належним доказом вартості спірного майна висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 95, складений 28.07.2020 року судовим експертом Сумцовим С.С., оскільки в ньому значиться обрана методика та метод дослідження, приведені належні розрахунки та інші необхідні відомості, а сама оцінка вартості автомобіля проведена з оглядом автомобіля та врахуванням його стану при надані висновку. Суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позову, посилання представника відповідача, що вартість автомобіля завищена. Суд зазначає, що при розгляді даного позову з грудня 2020 року відповідачем не надано до суду ні висновків експертиз, ні звітів з оцінки майна, які б свідчили про вказані обставини. Клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи відповідачем та його представником суду не заявлялися. Твердження представника відповідача, що у випадку задоволення позову на відповідача лягає тягар сплати визначеної позивачем суми коштів, спростовуються матеріалами справи, а саме декларацією про майновий стан [PERSON] щодо розміру її доходу. Щодо доводів представника відповідача про необхідність участі у розгляді справи органу опіки та піклування, суд зазначає, що згода цього органу необхідна лише у випадку, коли дитина є власником (співвласником), або має право на користування жилим приміщенням, що відчужується. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-232цс16. За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому присуджує [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 303 248,40 замість її частки на вказаний автомобіль та виходить із того, що вказана річ є неподільною, одноособово використовується відповідачем [PERSON] , що призводить до фізичного зносу транспортного засобу, фактично їй належить 2/3 частини спірного автомобіля, оскільки вона є законним представником малолітнього [PERSON] , [INFO] , майновий стан відповідача та позивач надала згоду на присудження їй грошової компенсації замість її частки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3032,49 грн.

Outcome: approved