Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У грудні 2013 року представник ТОВ «Кримтеплопостачання» звернувся до суду з позовом до [PERSON], та просив суд стягнути з відповідача 7005,20 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 1 листопада 2010 року по 1 жовтня 2013 року з вирішенням питання про розподіл судових витрат. Вимоги позову обґрунтовані заборгованістю за надану і спожиту теплову енергію. На підставі статей 525, 526, 530 ЦК України, Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 представник позивача просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач не є споживачем теплової енергії, не перебуває з позивачем у договірних відносинах, оскільки самостійно відключила квартиру від мережі центрального опалювання, про що повідомила позивача. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач є споживачем наданої Сакським підрозділом ТОВ «Кримтеплопостачання» теплової енергії, особовий рахунок [NUMBER], за період з 1 листопада 2010 року по 1 жовтня 2013 року має заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 7005,20 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки передбачені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року. Згідно з статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний, крім іншого, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Заперечення проти вимог позову відповідача зводились до ненадання (неякісного надання) позивачем теплової енергії. Однак належних доказів на підтвердження зазначеного сторона не надала з огляду на положення закону. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг також не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки обов'язок його укладення покладений на споживача. Так, відповідно до статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживача. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Аналогічні умови для вирішення спору між споживачем і виконавцем щодо надання неякісних комунальних послуг передбачені і пунктами 1, 19, 23, 24, 25 Типового Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Зазначених письмових доказів відповідачка суду не надала, тому суд заперечення проти вимог позову не приймає до уваги і вважає, що відповідач необґрунтовано припинила оплату послуг за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином; одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок). Вказаним порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Із пояснень представника відповідача випливає, що у 2010 році квартира відповідача самовільно, без дотримання передбаченого законодавством порядку, була відключена від мереж центрального опалення та гарячого водозабезпечення, у той час коли ТОВ «Кримтеплопостачання» послуги з теплопостачання не припинило. Надані позивачем розрахунки беззаперечно доводять, що загальна вартість наданої позивачем і спожитої відповідачем теплової енергії складає 7005,20 грн. за період з 1 листопада 2010 року по 1 жовтня 2013 року. У зв'язку з тим, що відключення від мереж централізованого опалення у квартирі проведене без дотримання встановленого для цього порядку, а тому немає підстав для звільнення відповідача від оплати фактично наданих, але не використаних послуг. На підставі положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 229,4 грн. судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду. Враховуючі наведене, на підставі статей 525, 526 Цивільного кодексу України, України, статей 18,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та

Outcome: approved