Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за заявою про надання кредиту з відповідача на суму 52 678, 54 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 вересня 2017 року відповідач звернувся до АТ «ТАСКОБАНК» з метою отримання банківських послуг, а саме відкриття поточного рахунку з використання електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки, у зв`язку з чим підписав заяву № 002/3507701-СК. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 15 січня 2020 року заборгованість відповідача за заявою № 002/3507701-СК від 26 вересня 2017 року склала: заборгованість за тілом кредиту - 28 901, 39 грн, заборгованість за відсотками - 22 677, 15 грн, сума нарахованого штрафу - 1 100, 00 грн, а всього 52 678, 54 грн. Ухвалою судді від 07 грудня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 26 вересня 2017 року відповідач звернувся до АТ «ТАСКОБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № 002/3507701-СК. Відповідно до умов надання та обслуговування Кредитної лінії предметом кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: - максимальна сума кредитного ліміту - 100 000, 00 грн; - строк користування - 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; - проценти за користування кредитом: з 26 вересня 2017 року по 30 листопада 2017 року - 48,0 %; з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2019 року - 39,6 %; з 01 лютого 2019 року - 43,2%. - штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу - 100 грн за кожен факт прострочення платежу. Згідно з п. З розділу 1 кредитного договору позичальник погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту залежить від типу обраного пакету послуг та кредитного продукту. Позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку згідно внутрішніх нормативних документів Банку. Підписанням даної заяви засвідчив про пряму і безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (абз. 4 п. З p. 1 Кредитного договору). Відповідно до п. 5 p. 1 Кредитного договору, Позичальник засвідчив, що ознайомлений та погоджується з усіма умовами обслуговування та користування рахунком, визначеними у Заяві-Договорі та Договорі на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно з п. 4 розділу 2 Кредитного договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Клієнтом і Банком своїх зобов`язань за ним. Як вже зазначено вище, відповідно до умов Кредитного договору строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому, після закінчення зазначеного періоду, строк Кредитного ліміту автоматично пролонгується. Відповідно до Умов надання та обслуговування кредитної лінії дострокове повернення заборгованості за Кредитною лінією може відбуватись за власною ініціативою, а також на вимогу Банку у випадках, передбачених договором. Позивач вказує, що кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже. кредитодавець. свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах, що мало наслідком утворення заборгованості. Так, станом на 15 січня 2020 року заборгованість за Заявою - договором № 002/3507701-СК від 26 вересня 2017 pоку, становить 52 678, 54 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 28 901, 39 грн, заборгованість за відсотками - 22 677, 15 грн, сума нарахованого штрафу - 1 100, 00 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не повертав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з частиною 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Наявність вищевказаної заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком, який перевірений судом на предмет його правильності та повноти. Оскільки, в ході розгляду справи знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачем порушений передбачений договором порядок погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення, у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань. Згідно з ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2 102,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved