overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 01 травня 1993 року у відділі ЗАГС виконкому Львівської міської Ради народних депутатів. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні, та подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Відповідач порушував подружню вірність та це призвело до того, що в 2010 році вони припинили подружні відносини та ведення сумісного господарства. Вона втратила до відповідача, який має вже іншу сімю, почуття любові і поваги, їх шлюб носить формальний характер, примирення вважає неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив та пояснив, що вони з позивачем дійсно тривалий час не підтримують подружніх відносин, проживають окремо та він фактично має іншу жінку, з якою має двоє малолітніх синів: Святослава, [INFO], та Мирослава, [INFO]. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони з початку 2010 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб між ними носить формальний характер, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. У травні 2016 року вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини. Строк позивачка пропустила з поважних причин, оскільки вступивши в управління спадковим майном, вважала що прийняла спадщину. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності позов підтримала повністю та просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача - Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON] в с. Баглаї Старокостянтинівського району. Як вбачається з інформаційної довідки Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із спадкового реєстру №43804986 від 11.05.2016 року, спадкова справа до майна померлого [INFO] року [PERSON] - не заводилась. Відповідно до листа відмови держнотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори №1739/01-16 від 11.05.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], через пропуск строку для прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача; копією свідоцтва про народження та одруження [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; відмовою державного нотаріуса від 11.05.2016 року № 1739/01-16. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити [PERSON], додатковий строк - 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 21 квітня 2001 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та просить суд задовольнити його. Відповідач не зявився у судове засідання та подав заяву (а.с.13), в якій він просить суд розглянути цивільну справу в його відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 21 квітня 2001 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАГС Бориспільського МУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №74. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-БК №169898 від 21 квітня 2001 року (а.с.4). 17 квітня 2006 року у них народився син [PERSON] Ця обставини підтвер-джуються копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №033996 від 3 травня 2006 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривня 21 копійка. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.3). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 26 липня 2014 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] , збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не з`явилась у судове засідання. Вона надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить суд задовольнити його (а.с.17). Відповідач не з`явився у судове засідання. Він надав заяву, в якій просить розгляда-ти справу за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с.18). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 26 липня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС РС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №346. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 травня 2016 року (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та примусово зняти їх з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог посилалася на своє право власності на квартиру [ADDRESS], реєстрацію відповідачів за вищевказаною адресою та фактичне не проживання відповідачів за даною адресою від дня реєстрації. Оскільки за адресою: [ADDRESS] відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають у позивачки виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуться за них, чим порушуються її права, а тому вона змушена звернутися до суду. У судовому засіданнні позивач позов підтримує та просить вимоги її задовольнити. Відповідачі у відповідності із ст.74 ЦПК України належним чином повідомлялись про день слухання справи. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який був зареєстрований 27.10.1995 року Відділом реєстрації актів громадського стану Ірпінського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 265. Свої вимоги позивач мотивує відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Спільне господарство введеться з лютого 2013 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2013 року. Збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином (а.с. 11, 16). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.10.1995 року, що підтвержується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданий Відділом реєстрації актів громадського стану Ірпінського міськвиконкому Київської області 27.10.1995 р., актовий запис № 265 (а.с. 4). Неповнолітніх дітей в сторін немає за повідомленням позивача. Із пояснень позивача вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, необхідного для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначається, що позивачка з 17.10.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, обов'язок щодо утримання дитини не виконує. Аліменти за іншими виконавчими листами не виплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 2011 року Роздольненською сільською радою Каховського району Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 10. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.3). Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.7). Відповідач добровільно допомогу з приводу утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 640,00 грн. стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 14.01.2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Якутська Республіки Саха Російської Федерації, актовий запис №01 розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище змінити на Ковальова. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується телефонограмою(а.с.16), надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.21), позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.19), надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.20), проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 14.01.2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Якутська Республіки Саха Російської Федерації, актовий запис №01 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 19 липня 2014 року із [PERSON]. Обґрунтовуючи позов [PERSON] зазначає, що через різні погляди на життя та значні розбіжності в характерах подружні відносини фактично припинено, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Неповнолітня донька сторін проживає разом із позивачкою. Збереження сімї позивач вважає неможливим, оскільки суперечки між подружжям негативно впливають на психічний стан здоровя дитини. В судове засідання сторони не зявились. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] на виклик суду не зявився. Враховуючи згоду позивача, суд відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. У відповідності до вимог частини другої статті 197 ЦПК фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась у звязку з відсутністю сторін. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України (далі СК) дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як визначено ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 090696, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції, сторони перебувають в шлюбі з 19.07.2014 року. Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], про що зазначено у свідоцтві про народження серії І-ЕГ № 207131. Враховуючи поведінку сторін, які не виявляють наміру зберегти сімю, приймаючи до уваги те, що фактично подружні відносини між сторонами припинено, сторони проживають окремо, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати. Така позиція суду відповідає вимогам ст. 24 Сімейного кодексу України, за нормами якої примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК судові витрати у справі в розмірі сплаченого позивачем судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved