Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

у грудні 2013 року заступник прокурора м. Києва І. Хомич в інтересах Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] (надалі - відповідачі, Відповідач 1, Відповідач 2), про стягнення шкоди, заподіяної злочином. Свої вимоги тим, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2013, який набрав законної сили, [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та засуджено до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками на 2 роки, зі сплатою штрафу у сумі 3400 грн. кожному. На підставі ст. 49, п.5 ст.74 КК України [PERSON] та [PERSON] звільнено від відбування покарання через закінчення строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності. Указаним вироком суду встановлено, що [PERSON] та [PERSON], обіймаючи посади генерального директора та головного бухгалтера TOB «СП Дженерал Моторс Україна» відповідно, допустили службову недбалість внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків, що призвело до тяжких наслідків у вигляді ненадходження до державного бюджету податків в особливо великих розмірах - у сумі 3 682 123 грн., з яких податок на додану вартість - 1 718 194 грн. та податок на прибуток - 1 963 930 грн. Таким чином, внаслідок злочинних дій відповідачів економічним інтересам держави завдано шкоду на вказану суму, що підлягає стягненню з відповідачів солідарно. В ході розгляду справи до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-канадського підприємства «Дженерал Моторс Україна». В судовому засіданні прокурор та представник ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві позовну заяву підтримали, та просили її задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник проти задоволення позову заперечували. Подали до суду письмові заперечення, що долучені судом до матеріалів справи. Зазначили, що даний позов суперечить положенням ст.. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бут двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки, вироком суду не встановлено умислу [PERSON] та [PERSON] на ухилення від сплати податків, належним відповідачем у даній справі вважає Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-канадського підприємства «Дженерал Моторс Україна», на якого законодавством покладено обов'язок по сплаті податків. Відповідач [PERSON] та її представник проти задоволення позову заперечували. Подали до суду письмові заперечення, що долучені судом до матеріалів справи, в яких зазначили, що, оскільки, вона перебувала у трудових відносинах з третьою особою, посилання позивача на положення ст.. 1166 ЦК України є хибними, так як обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків в порядку ст.. 1172 ЦК України покладається на юридичну особу. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав письмові заперечення, в яких вказав, що судовими рішеннями доведена відсутність факту порушення з боку Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-канадського підприємства «Дженерал Моторс Україна» порушення вимог податкового законодавства в частині сплати податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ» та ТОВ «Трісс-Будіндустрія», ТОВ «Інформаційне бюро «Авіто», ТОВ «Ювента Сіті Груп». Крім того, відповідачі були найманими працівниками, а тому, в порядку ст.. 1172 ЦК України обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної державі, покладається на юридичну особу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2013 встановлено, що [PERSON] згідно з протоколом загальних зборів TOB спільне українсько-канадське підприємство «Автомобільна група «Каділлак, Шевролє, Хаммер» № 15 від 02.06.2003, обраний Президентом та Генеральним директором зазначеного товариства. Згідно протоколу загальних зборів учасників TOB спільного українсько-канадського підприємства «Автомобільна група «Каділлак, Шевролє, Хаммер» від 07.02.2005 №1/2005 змінено назву Товариства на TOB «Спільне українсько-канадське підприємство «Дженерал Моторс Україна». На підставі протоколу від 31.10.08 № 33 загальних зборів учасників TOB «Спільного українсько-канадського підприємства «Дженерал Моторс Україна» змінено назву Товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю Автомобільна група «Каділлак, Шевролє». [PERSON] перебувала з TOB СП «Дженерал моторс Україна» в трудових відносинах та обіймала посаду головного бухгалтера в період з 22.03.2005 р. по 15.05.2009 р. Вироком Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2013, який набрав законної сили, [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та засуджено до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками на 2 роки, зі сплатою штрафу у сумі 3400 грн. кожному. На підставі ст.49, п.5 ст.74 КК України [PERSON] та [PERSON] звільнено від відбування покарання через закінчення строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності. При постановлені даного вироку суд виходив з того, що аналіз показань свідків у сукупності з висновками почеркознавчих експертиз беззаперечно свідчить про безтоварність операцій між TOB «СП Дженерал Моторс Україна» та TOB «Ювента Сіті Груп», TOB «Інформаційне бюро «Авіто» щодо виконання договорів по підшукуванню потенційних покупців автомобілів престижного класу виробництва США, які реалізовуються TOB СП «Дженерал Моторс Україна», а також між TOB «СП «Дженерал Моторс Україна» та TOB «Трісс-Будіндустрія» - про поставку запчастин та комплектуючих до таких автомобілів. При цьому, постанови Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 03.04.2012 та від 12.09.2012 вищезазначених висновків не спростовують, оскільки, ухвалені виключно на підставі документів первинного бухгалтерського обліку без урахування показань свідків та висновків експертиз, які визнаються судом допустимими доказами у кримінальній справі. Згідно акту про результати документальної невиїзної перевірки з питань правильності визначення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету TOB «Автомобільна група «Каділлак, Шевроле» при взаємовідносинах з TOB «Ювента Сіті Груп», TOB «Інформаційне бюро «Авіто» та TOB «Трісс-Будіндустрія» за період діяльності з 2006 року по березень 2008 року від 10.06.2010 № 6/23-80/19359465, під час перевірки виявлено порушення п.п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого TOB «Автомобільна група «Каділлак, Шевроле» занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 1718194, 00 грн. Згідно акту про результати документальної невиїзної перевірки з питань правильності нарахування податку на прибуток підприємства, що підлягає сплаті до державного бюджету ТОВ «Автомобільна група «Каділлак, Шевролє» при взаємовідносинах з TOB «Ювента Сіті Груп», ТОВ «Інформаційне бюро «Авіто» та TOB «Трісс-Будіндустрія» за період діяльності з 2006 року по березень 2008 року від 28.04.2012 № 227/22-08/19359465, згідно якого перевіркою встановлено порушення п.п. 5.1 п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування підприємств», в результаті чого TOB «Автомобільна група «Каділлак, Шевролє» занижено податок на прибуток на суму 1963930 грн. Дані обставини підтверджуються також висновками економічних експертиз № 19/15-9 від 28.02.2012 року, № 19/15-31 від 05.04.2012, виконаних експертами ДНДЕКЦ МВС України. На підставі вищезазначених доказів, суд дійшов висновку, що в результаті взаємовідносин TOB «СП «Дженерал Моторс Україна» з контрагентами TOB «Ювента Сіті», TOB «Інформаційне бюро «Авіто», TOB «Трісс-Будіндустрія» по операціям в період з червня 2006 року по березень 2008 року до державного бюджету TOB СП «Дженерал Моторс Україна» не було сплачено податків на загальну суму 3682123,00 гривень. При цьому, органом досудового слідства не доведено та не знайшло свого підтвердження при розгляді справи в суді, що [PERSON] та [PERSON], діючи за попередньою змовою між собою та особою, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження у зв'язку з розшуком, умисно, шляхом службового підроблення офіційних документів та внесення до них недостовірних відомостей по операціям за період з червня 2006 року по березень 2008 року, і як відображено в обвинуваченні, ухилилися від сплати податків. При зверненні до суду з даним позовом до відповідачів позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що їх вина повністю доведена матеріалами досудового слідства, і посилаючись при цьому на положення ст.. 1166 ЦК України просили позов задовольнити. Разом з тим, норма ст.1166 ЦК України регламентує загальні підстави відшкодування шкоди, відповідно до яких, обов'язок її відшкодування настає при завданні шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної чи юридичної особи, при яких дії заподіювача шкоди є неправомірним і між настанням шкоди та цими діями є причинний зв'язок. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Пунктом 5 Постанови Пленум Верховного Суду України в «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.92 р. роз'яснено, що крім загальних підстав, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ст.130 та п. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі прямої дійсної шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Слід зазначити, що судовим розглядом не встановлено, що діями відповідачів спричинено шкоди установі, з якої вони перебували в трудових відносинах. Згідно пункту 4 ст. 58 Податкового Кодексу України, передбачено, що у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом. Таким чином, донарахування та стягнення коштів, які не надійшли до державного бюджету в результаті скоєння злочину, повинні здійснюватися не з особи, винної у скоєнні злочину у формі відшкодування шкоди, а винятково з платника податків, податкові зобов'язання якого не були сплачені, а таким платником за матеріалами справи є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-канадського підприємства «Дженерал Моторс Україна». В судовому засіданні 28.03.2014 р. представник позивача, представник Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Головного управління Міндоходів у м. Києві, не зважаючи на пропозицію суду щодо можливості заміни неналежного відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача, до якого також можуть бути пред`явлені вимоги, наполягали на пред`явлених вимогах до відповідачів і заперечували щодо заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача, вважаючи, що відповідальність повинні нести саме відповідачі. Разом з цим, як вже вказувалось вище, податковим органом встановлено, що саме юридичною особою - ТОВ «Автомобільна група «Каділлак, Шевролє» було занижено податок на додану вартість за період діяльності з 2006 року по березень 2008 року, на загальну суму 1718194, 00 грн. та занижено податок на прибуток за період діяльності з 2006 року по березень 2008 року на суму 1963930 грн. При цьому, сторонами не заперечується, що [PERSON] та [PERSON], обіймали посади генерального директора та головного бухгалтера TOB «СП Дженерал Моторс Україна» відповідно, тобто перебували з товариством в трудових відносинах. Враховуючи вищевикладене, обов`язок сплати до бюджету коштів в сумі 1718194, 00 грн., на яку було занижено податок на додану вартість та коштів в сумі 1963930 грн., на яку було занижено податок на прибуток, за період діяльності з 2006 року по березень 2008 року має бути покладений на юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-канадського підприємства «Дженерал Моторс Україна», а не на його директора та головного бухгалтера, як фізичних осіб. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За даних обставин, коли встановлено, що обов`язок по сплаті до бюджету суми коштів в сумі 1718194, 00 грн., на яку було занижено податок на додану вартість та коштів в сумі 1963930 грн., на яку було занижено податок на прибуток за період діяльності з 2006 року по березень 2008 року має бути покладений на юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільна група «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-канадського підприємства «Дженерал Моторс Україна», а не на його директора та головного бухгалтера, як фізичних осіб, проте, позивач, під час розгляду справи, заперечував проти заміни відповідача або ж залучення до участі у справі співвідповідача юридичну особу, і, враховуючи вимоги закону щодо розгляду судом справ виключно в межах заявлених вимог, якими кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається на свій розсуд, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача до відповідачів. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed