Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У вересні 2019\~р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить стягнути на її користь з [PERSON] грошові кошти у розмірі 64\~413,00\~грн. в рахунок грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля Peugeot Partner, 2006\~р.в., д.н.з.\~ [NUMBER] . Позов обґрунтований тим, що [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі придбали автомобіль Peugeot Partner, 2006\~р.в., д.н.з.\~ [NUMBER] , а відтак він є їхньою спільною сумісною власністю. [PERSON] запропонувала [PERSON] поділити цей автомобіль, сплативши їй 1/2 частку вартості, проте той відмовився. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що після припинення спільного проживання він та [PERSON] домовились добровільно поділити автомобіль Peugeot Partner, 2006\~р.в., д.н.з.\~ [NUMBER] , а саме продати його та поділити у рівних частках отримані кошти, 24.01.2019\~р. він продав автомобіль за 4\~000,00 доларів США та передав 2\~000,00 доларів США [PERSON] . Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] 13.01.2016\~р. зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом від 13.01.2016\~р. про шлюб (а.\~с.\~10). 19.11.2017\~р. за [PERSON] було зареєстровано автомобіль Peugeot Partner, 2006\~р.в., д.н.з.\~ [NUMBER] , що підтверджується листом від 14.01.2020\~р. №\~69 Територіального сервісного центру №\~1842 (а.\~с.\~44). Законодавством України презюмується, що за загальним правилом будь-яке майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Так, згідно з частиною третьою статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60, частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У матеріалах справи відсутні будь-яких докази, які б вказували, що автомобіль Peugeot Partner, 2006\~р.в., д.н.з.\~ [NUMBER] , не є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , зі змісту позову, відзиву, пояснень представника [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] визнають, що цей автомобіль є їхньою спільною сумісною власністю. Зважаючи на наведене, Суд вважає, що автомобіль Peugeot Partner, 2006\~р.в., д.н.з.\~ [NUMBER] , є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як випливає зі змісту вказаних норм Сімейного кодексу України, частка у спільній сумісній власності подружжя, незалежно від розірвання шлюбу, визначається при поділі майна. Між тим, позов [PERSON] не містить вимоги про поділ майна автомобіля Peugeot Partner, 2006\~р.в., д.н.з.\~ [NUMBER] , як це передбачено статтями 69 та 70 Сімейного кодексу України, а тому відсутні підстави для стягнення на її користь з [PERSON] грошових коштів в рахунок грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля. Крім того, [PERSON] не довела, що розмір 1/2 частки вартості автомобіля Peugeot Partner, 2006\~р.в., д.н.з.\~ [NUMBER] , становить 64\~413,00\~грн. У якості доказу цієї вартості [PERSON] посилається лише на одне оголошення у мережі Інтернет на сайті auto.ria про продаж автомобіля Peugeot Partner, 2006\~р.в., роздруковане 05.09.2019 р. (а.\~с.\~7). Між тим, [PERSON] не подано будь-яких доказів, які б вказували, що автомобіль, який продається у вказаному оголошенні за 128\~826,00\~грн., за своїми параметрами та станом, у тому числі за комплектацією, типом двигуна, пробігом тощо є аналогічним або близьким до автомобіля Peugeot Partner, 2006\~р.в., д.н.з.\~ [NUMBER] . Враховуючи викладене, Суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. Разом з тим, Суд роз`яснює, що [PERSON] не позбавлена права звернутись з позовом з вимогою поділ майна автомобіля Peugeot Partner, 2006\~р.в., д.н.з.\~ [NUMBER] , та стягнення на її користь 1/2 частки його вартості.

Outcome: dismissed