Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 24 квітня 2004 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новоазовського райуправління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що з травня 2009 року однією родиною з чоловіком не проживає, відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, що ставить [PERSON] у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, здійснити його виклик до суду не виявилось можливим у звязку з його проживанням в [INFO], куди УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти. Повістки про виклик відповідача [PERSON] були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме на веб-сайті Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області в розділі «Новини». У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, виданого 24.04.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського райуправління юстиції Донецької області, актовий запис № 25, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 квітня 2004 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 13.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 872 від 15.12.2016 року, виданої директором заступником голови Талаківської селищної ради м. Маріуполя Донецької області, [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою сел. Талаківка м. Маріуполя, вул. Олімпійська, буд. 16 та перебуває на його утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав до суду відомостей про наявність у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей, у звязку із чим враховуючи, положення ст.ст. 10, 11, 61 ЦПК України, якими закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а докази подаються сторонами, з урахуванням того, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати своїх дітей, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved