Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

у грудні 2017 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що їхній з відповідачем повнолітній син [PERSON], [INFO], продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У звязку з наведеним, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення сином 23 річного віку або до закінчення навчання. У судове засідання учасники справи не зявилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач та третя особа позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити (а.с. 36, 39), відповідач не заперечує проти надання допомоги сину [PERSON], який продовжує навчання, разом з тим, просить зменшити розмір аліментів, оскільки він не працює, отримує дохід від ведення домашнього господарства, має іншу сімю та малолітню дитину, а також сплачує аліменти на спільну з позивачем дитину - [PERSON] (а.с. 46). Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.01.2005 р. (а.с.2). За довідкою Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області від 12.12.2017 р., [PERSON] зареєстрована та проживає у [INFO] і має такий склад сімї: [PERSON], [INFO] син, [PERSON], [INFO] син, який з 23.08.2016 р. знятий з місця реєстрації (а.с. 4). Як вбачається з постанови в.о. начальника Машівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області [PERSON] від 15.12.2016 р., на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 28.05.2004 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Згідно довідки № 334 від 23.11.2017 р. [PERSON] являється студентом 2 курсу, групи 202-ТК навчально-наукового інституту інформаційних технологій та механотроніки Полтавського національного технічного університету імені [PERSON] з терміном навчання: з 01.09.2016 по 30.06.2020р., навчається на денній формі за контрактом (а.с. 5), що також стверджується копіями квитанцій про оплату навчання на загальну суму 9030 грн (а.с.40). Також [PERSON] сплачує кошти за проживання в гуртожитку, що стверджується квитанціями на суму 3900 грн (а.с.41). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. З наданих сторонами доказів вбачається, що позивач працює бухгалтером в ТОВ «Карлівське СГП «ЛОС» та отримує дохід в середньому за червень-листопад 2017 року - 5695,20 грн., відповідач не працює, має сімю та малолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується копією трудової книжки серія УКР № 2578620 від 27.02.1996 року, довідкою про склад сімї від 11.04.2018, копією свідоцтва про шлюб та про народження дитини (а.с. 47-51). Крім того, за рішенням Машівського районного суду сплачує аліменти на ще одного спільного з позивачкою сина [PERSON] (а.с. 52). Відповідно до п. 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, суд уважає, що оскільки [PERSON] продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, при цьому суд враховує доходи матері та її обовязок також надавати утримання сину, а також матеріальне та сімейне положення відповідача, який не працює, має іншу сімю та малолітню дитину, разом з тим не заперечує проти надання допомоги синові, який продовжує навчання, однак у розмірі меншому, ніж просить позивачка, та указує що отримує дохід від ведення домашнього господарства, а відтак приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а позов задовольнити в цій частині. Крім цього, суд вважає за необхідне викласти резолютивну частину рішення з урахуванням вимог законодавства та змісту ст. 199 СК України, саме про стягнення з відповідача аліментів до досягнення сином 23 років, але не пізніше як до закінчення навчання, за виключенням часу канікул. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial