Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути на її користь: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» заборгованість у розмірі 226 046,03 грн., з якої 224 482,02 грн. сума основного боргу, 1 564,01 грн. 3% річних; з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» заборгованість у розмірі 334 256,99 грн., з якої 331 944,26 грн. сума основного боргу, а 2 312,73 грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.08.2019 між ТОВ «Житловий комплекс «Нові Теремки» та нею було укладено договір №17/03-21 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі договору відповідач зобов`язався передати у власність позивача вищевказану квартиру, а вона зобов`язалась оплатити ціну майнових прав на неї. Відповідач також стверджує, що 27.08.2019 між ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» та нею було укладеного договір №86956-А/4 купівлі-продажу деривативу, відповідно до якого відповідач зобов`язався передати їй, а вона зобов`язалась прийняти і оплатити Дериватив з наступними характеристиками: назва - Форвардний контракт № 86953-А/4 від 27.08.2019; вид - з поставкою базового активу; форма існування - документарна; продавець за форвардним контрактом - ТОВ «Житловий комплекс «Нові Теремки», код ЄДРПОУ 40832467; дата укладання - 27.08.2019; базовий актив деривативу - майнові права на квартиру № 17 ; строк дії форвардного контракту - до виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав, укладеного на підставі форвардного контракту; строк виконання зобов`язань за деривативом - до виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав, укладеного на підставі форвардного контракту; дата реєстрації деривативу на товарній біржі - 27.08.2019; кількість штук - 1 (один). Позивач вказувала, що вона здійснила наступні платежі за договором купівлі-продажу деривативу: 27.08.2019 - 290 000,00 грн., 28.08.2019 - 78 820,96 грн. Позивач зазначила, що вона здійснила наступні платежі за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру: 28.08.2019 - 202 173,02 грн., 19.09.2019 позивач сплачує 7 479,00 грн., 18.10.2019 - 7 480,00 грн., 20.11.2019 - 7 350,00 грн. Зі слів позивача, 25.11.2019 вона подала ТОВ «Житловий комплекс «Нові Теремки» заяву про розірвання договору купівлі-продажу деривативу №86956-А/4 від 27.08.2019 та договору купівлі-продажу майнових на квартиру №17/03-21 від 27.08.2019 та повернути сплачені нею грошові кошти. 05.12.2019 між сторонами було укладено додаткові угоди про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру №17/03-21 від 27.08.2019 та договору про купівлі-продажу деривативу № 86956-А/4 від 27.08.2019. Позивач вказує, що згідно з актом прийому-передачі (повернення) деривативу № 86956-А/4 від 05.12.2019 вона передала, ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» прийняла від неї дериватив з наступними характеристиками: назва - Форвардний контракт №86953-А/4 від 27.08.2019; вид деривативу - з поставкою базового активу; форма існування документа - документарна; продавець за форвардним контрактом - ТОВ «Житловий комплекс «Нові Теремки», код ЄДРПОУ 40832467; дата укладання - 27.08.2019; базовий актив деривативу - майнові права на квартиру №17 , строк дії форвардного контракту - до виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав; кількість штук - 1 (один). Зі слів позивача, 09.06.2020 вона направила заяву ТОВ «Житловий комплекс «Нові Теремки», в якій просила надати роз`яснення щодо невиконання ним зобов`язання щодо повернення грошових коштів у розмірі 224 482,02 грн. на підставі додаткової угоди від 05.12.2019 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру. 09.06.2020 позивач направила заяву Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», у якій просила надати роз`яснення щодо невиконання зобов`язань, пов`язаних із виплатою грошових коштів у розмірі 331 944,26 грн. відповідно до додаткової угоди від 05.12.2019 про розірвання договору купівлі-продажу деривативу. Позивач також вказує на те, що відповідно до додаткових угод відповідачі зобов`язались повернути їй грошові кошти у строк 180 календарних днів. Позивач зазначила, що 20.08.2020 нею було направлено відповідачам листи-вимоги про повернення їй коштів. Позивач звертала увагу, що строк повернення їй грошових коштів відповідачами завершився 02.06.2020, а тому вона вважає за необхідне стягнути із відповідачів належні їй кошти, а також 3% річних за користування ними з 03.06.2020 до моменту підписання позову, а саме до 26.08.2020, тобто за 85 календарні дні. У зв`язку із зазначеним позивач звернулась до суду із цим позовом. Ухвалою судді від 17.09.2020 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 30.10.2020 ТОВ «ЖК «Нові Теремки» подало відзив на позовну заяву, в якому проти вимог позивача заперечувало, вказувало на те, що, дійсно, між позивачем та ТОВ «ЖК «Нові Теремки» 27.08.2019 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, так 05.12.2019 цей договір було розірвано та укладено додаткову угоду. Відповідач зазначив, що у результаті розірвання договору усі зобов`язання між сторонами зникли, а також звернув увагу на те, що у додатковій угоді не вказано дати, з якої починається відлік строку на повернення позивачу коштів, а тому відповідач вважає, що строк повернення позивачу коштів ще не закінчився, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних. 17.02.2021 ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 19.02.2021 позивачем було подано відповідь на відзив, в якому вона заперечила проти доводів відповідача. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду клопотанням про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач ТОВ «ЖК «Нові Теремки» свого представника у судове засідання не направило, про день, час та місце розгляду справи було повідомлено, свою позицію щодо позову суду повідомило, проти задоволення позову заперечувало. Відповідач ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» також свого представника у судове засідання не направило, про день, час та місце розгляду справи було повідомлено, свою позицію щодо позову та причини неявки свого представника суду не повідомило. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.08.2019 між позивачем та відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» було укладено договір №1703-21 купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору відповідач зобов`язався передати у власність позивача, а позивач зобов`язалась прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] (надалі - «Об`єкт будівництва») та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 3.1. даного договору ціна майнових прав на Квартиру на момент підписання Договору становить: 368 832,99 грн, в тому числі ПДВ 61 472,17 грн., що еквівалентно 14 676 доларів 24 цента США. Згідно з наявними у матеріалах справи квитанціями позивачем було проведено оплату майнових прав згідно з договором №17/03-21: 28.08.2019 - 202 173,02 грн., 19.09.2019 позивач сплачує 7 479,00 грн., 18.10.2019 - 7 480,00 грн., 20.11.2019 - 7 350,00 грн. Також, 27.08.2019 між відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» та позивачем було укладено договір №86956-А/4 купівлі-продажу деривативу. Відповідно до п. 2.1 за цим Договором відповідач зобов`язався передати позивачу, а позивач зобов`язався прийняти й оплатити Дериватив з наступними характеристиками: Назва: форвардний контракт № 86953-А/4 від 27.08.2019; вид деривативу - з поставкою базового активу; форма існування - документарна; продавець за форвардним контрактом, код ЄРДПОУ - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки», код ЄРДПОУ 40832467; дата укладання - 27.08.2019, базовий актив деривативу - майнові права на Квартиру № 17 ; строк дії форвардного контракту: до виконання зобов`язань за Договором купівлі-продажу прав, укладеного на підставі Форвардного договору; дата реєстрації деривативу на Товарній біржі - 27.08.2019; кількість, штук - 1 (один). Відповідно до п. 3.1. ціна Договору у розмірі 368 826,96 грн., що є еквівалентом 14 676,00 доларів США. Згідно з наявними у матеріалах справи квитанціями позивачем було проведено оплату за договором купівлі-продажу Деривативу: 27.08.2019 - 290 000,00 грн., 28.08.2019 - 78 820,96 грн. 25.11.2019 позивач власноручно написала заяву про розірвання договору від 27.08.2019 купівлі-продажу №17/03-21 майнових прав на квартиру та договору від 27.08.2019 № 86956-А/4 купівлі-продажу деривативу. 05.12.2019 між позивачем та відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» було укладено додаткову угоду до договору №17/03-21 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 27.08.2019, у якій сторони дійшли спільної згоди розірвати договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 27.08.2019 №17/03-21 05.12.2019. Також у цій додатковій угоді вказано, що сторони дійшли спільної згоди про повернення грошових коштів позивачу у розмірі 224 482,02 грн., термін повернення становить 180 календарних днів. У цій угоді передбачено, що вона набирає чинності з моменту підписання і становить невід`ємну частину Договору №17/03-21 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 27.08.2019. 05.12.2019 між позивачем та відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» було укладено додаткову угоду до договору №86956-А/4 купівлі-продажу деривативу від 27.08.2019, у якій зазначалось, що сторони дійшли згоди про розірвання договору купівлі-продажу деривативу №86956-А/4 від 27.08.2019. Також угода передбачає після утримання штрафу з позивача у розмірі 10% у відповідності до п. 8.3. Договору, обов`язок ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» повернути грошові кошти позивачу у розмірі 331 944,26 грн., термін повернення цих грошових коштів становить 180 календарних днів. У цій угоді також передбачено, що вона набирає чинності з моменту її підписання і становить невід`ємну частину договору №86956-А/4 купівлі-продажу деривативу від 27.08.2019. 05.12.2019 між позивачем та відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» було складено акт прийому-передачі (повернення) деривативу №86956-А/4, про те, що на виконання додаткової угоди № 1 позивач передала Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» дериватив з наступними характеристиками: назва - Форвардний контракт № 86953-А/4 від 27.08.2019; вид - з поставкою базового активу; форма існування - документарна; продавець за форвардним контрактом - ТОВ «Житловий комплекс «Нові Теремки», код ЄДРПОУ 40832467; дата укладання - 27.08.2019; базовий актив деривативу - майнові права на квартиру № 17 ; строк дії форвардного контракту - до повного виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав; кількість штук - 1 (один). 09.06.2020 позивач надіслала заяви відповідачам, в яких просила надати письмові пояснення щодо невиконання додаткових угод, укладених 05.12.2019, та у найкоротший термін виконати зобов`язання. 20.08.2020 позивач надіслала листи-вимоги відповідачам, у яких просила відповідачів перерахувати їй грошові кошти протягом одного банківського дня, оскільки на момент відправлення цих листів термін повернення грошових коштів був прострочений. З огляду на роздруківки із сайт Укрпошти вказані листи з вимогами були отримані відповідачами 26.08.2020 та 31.08.2020. З огляду на свідоцтво про шлюб позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Доказів того, що відповідачі повернули грошові кошти позивачу суду не було надано, хоча за додатковими угодами відповідачі повинні були повернути позивачу кошти до 02.06.2020 включно, тобто на час підписання позивачем позовної заяви 26.08.2020, дату якого було визначено позивачем, відповідачі прострочили виконання свого зобов`язання на 85 календарні дні. З огляду на встановлені обставини у справі, суд вважає за необхідне проаналізувати наступне законодавство та правові висновки Верховного Суду. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм та практики Верховного Суду суд приходить до наступних висновків. Оскільки на даний час відповідачі не повернули позивачу грошові кошти відповідно до спірних додаткових угод про розірвання договорів: у розмірі 224 482,02 грн. - відповідач ТОВ «Житловий комплекс «Нові Теремки» та 331 944,26 грн. - відповідач ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», ці кошти підлягають стягненню з них на користь позивача. Крім того, так як відповідачі прострочили на час визначеної позивачем дати свої зобов`язання на 85 календарних дні, вони повинні на підставі ст. 625 ЦК України сплатити їй 3 % річних, а саме: 1 564,01 грн. - відповідач ТОВ «Житловий комплекс «Нові Теремки» та 2 312,73 грн - відповідач ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген». Доводи відповідача, що строк виконання зобов`язань не настав, тому позов не підлягає задоволенню, спростовуються змістом спірних додаткових угод про розірвання договорів, в яких чітко визначено час розірвання договорів, момент набрання цими угодами чинності, строк протягом якого повинні бути повернуті кошти за договорами купівлі-продажу майнових прав на квартиру та деривативу. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору: 2 260,46 грн. - з ТОВ «Житловий комплекс «Нові Теремки» та 3 342,57 грн. - з ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», також по 1/2 від суми оплаченої позивачем професійної правничої допомоги, тобто по 6 750 грн., оскільки позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 20.08.2020, додаток № 1 до нього, рахунок на оплату № 21 від 20.08.2020, дублікат квитанції від 20.08.2020 та акт приймання-передачі наданої правової (правничої, професійної) допомоги від 05.02.2021, що підтверджують факт надання позивачу у цій справі професійної правничої допомоги на суму 13 500 грн., що є співмірною зі складністю справи, обсягом наданих послуг, витраченого на них часу та ціною позову. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). З урахуванням викладеного й

Outcome: approved