Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору іпотеки, звільнення майна з-під арешту, виключення записів про обтяження, в якому просила визнати недійсним Договір іпотеки укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького MHO [PERSON] 16.05.2014 року за реєстровим №1620; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: реєстраційний запис №5680477 від 16.05.2014 року про обтяження іпотекою земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Чапаєва, буд. 23, кадастровий номер 1221455400:02:008:0367, площею 0,15 га; реєстраційний запис №5679953 від 16.05.2014 року про обтяження іпотекою житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Чапаєва, 23; реєстраційний запис №5678919 від 16.05.2014 року про обтяження земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Чапаєва, буд. 23 кадастровий номер 1221455400:02:008:0367 площею 0,15 га, підстава виникнення обтяження - Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького MHO [PERSON] 16.05.2014 року за реєстровим №1620; реєстраційний запис №5678603 від 16.05.2014 року про обтяження житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Чапаєва, 23, підстава виникнення обтяження - Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького MHO [PERSON] 16.05.2014 року за реєстровим №1620; звільнити з-під арешту об'єкти нерухомого майна: житловий будинок за адресою: смт. Кіровське Дніпропетровського району, вул. Чапаєва, буд. 23; земельну ділянку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Чапаєва, буд. 23 кадастровий номер 1221455400:02:008:0367 площею 0,15 га; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: реєстраційний запис № 6113298 від 24.06.2014 року про обтяження земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Чапаєва, буд. 23 кадастровий номер: 1221455400:02:008:0367 площею 0,15 га, підстава виникнення обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 20.06.2014 року № 43778606, видавник [PERSON], відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області; реєстраційний запис №6112843 від 24.06.2014 року про обтяження житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Чапаєва, 23, підстава виникнення обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 20.06.2014 року № 43778606, видавник [PERSON], відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.51,77, 76) та телефонограмою (а.с.64). 09 лютого 2016 року [PERSON] через канцелярію суду подала заяву на відкладення розгляду справи у звязку з операцією батька (а.с.36), 22 березня 2016 року [PERSON] через канцелярію суду подала заяву на відкладення розгляду справи у звязку з хворобою (а.с.56), 26 квітня 2016 року [PERSON] через канцелярію суду подав заяву на відкладення розгляду справи у звязку з хворобою (а.с.65), 07 червня 2016 року через канцелярію суду [PERSON] подала заяву на відкладення розгляду справи у звязку зі смертю батька (а.с.79), 01 липня 2016 року [PERSON] через канцелярію суду подала заяву на відкладення розгляду справи у звязку з хворобою (а.с.85), 18 липня 2016 року через канцелярію суду [PERSON] подала заяву, в якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату у звязку з поганим самопочуттям та надала медичну довідку № 78 видану КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» від 18.07.2016 року, однак суд не приймає до уваги наданий доказ поважності причини відсутності у судовому засіданні та визнає неявку [PERSON] та [PERSON] не поважною та вважає за необхідне розглянути справу у їх відсутність враховуючи конкретні обставини справи, встановлені ст. 157 ЦПК України\~строки розгляду справи та те, що неявка відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце судового засідання без поважних причин згідно\~ст. 169 ЦПК України\~не тягне відкладення розгляду справи. Відповідно до\~статті 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право кожного на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку судом, встановлений законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~та ст. ст.\~2,\~8 ЦПК України. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи враховується період з дня надходження до суду позовної заяви до завершення виконання рішення суду. Право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (рішення ЄСПП у справі «[PERSON] проти Італії»). Європейський суд дотримується думки, що неможливість особи домогтися виконання рішення протягом тривалого часу становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції. (рішення ЄСПП у справі «Шмалько проти України»). Обов'язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов'язків держави (зокрема, рішення ЄСПП у справі «X і Y проти Нідерландів»), ці позитивні зобов'язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (рішення ЄСПП у справі «Лопез Остра проти Іспанії»). Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються (для позивача це стаття 1 Першого Протоколу), має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. На національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певну свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але, у всякому випадку забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуванного порушення (зокрема, рішення ЄСПП у справі «Кудла проти Польщі»). При вирішенні питання про поважність неявки відповідачів в судове засідання, суд керується наступним. Згідно з ч. 3\~ст. 27 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до\~ст. 157 ЦПК України\~суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на один місяць. Провадження у справі відкрито 31 грудня 2015 року. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обовязком не тільки суду, а й осіб які беруть участь у справі. Тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.49). Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Представник третьої особи Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.50). У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У ст. 319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 10.10.2007 року, [PERSON] набула у власність будинок, розташований за адресою: смт. Кіровське Дніпропетровського району по вул. Чапаєва, буд. 23 (а.с.26). Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за позивачем у Дніпропетровському районному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.10.2007 року №16228828(а.с.27). Вказаний житловий будинок було збудовано на земельних ділянках, які належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 листопада 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2028 (а.с.28), та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.02.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №281 (а.с.29). У подальшому, на підставі вказаних договорів купівлі-продажу [PERSON] було отримано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 061459 від 19 лютого 2001 року (а.с.25). Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5423. Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2009 року право власності на домоволодіння за адресою: смт. Кіровське Дніпропетровського району, вул. Чапаєва, буд. 23 було визнано за [PERSON] (а.с.20-21). Так, за заявою [PERSON] 03 серпня 2009 року заочне рішення по даній справі № 2-1610/2009 було скасовано, накладено арешт та заборона відчуження (а.с.22). Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2009 року у справі №2-3171 право власності на житловий будинок за адресою: смт. Кіровське Дніпропетровського району, вул. Чапаєва, буд. 23 було визнано за [PERSON]. Однак, вищевказане рішення було скасовано (а.с.19) та направлено на новий судовий розгляд, так рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2012 року у справі 2-2114/10 у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності було відмовлено (а.с.18). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2009 року у справі №6-108/09 було затверджено мирову угоду, за якою [PERSON] передав у власність [PERSON] житловий будинок за адресою: смт. Кіровське Дніпропетровського району, вул. Чапаєва, буд. 23, та визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 0,4353 га, на якій розташований цей будинок (а.с.24). Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 року у справі № 2-175/2589/14 витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] нерухоме майно: житловий будинок за адресою: смт. Кіровське Дніпропетровського району, вул. Чапаєва, буд. 23 та земельну ділянку за цією ж адресою, визнано право власності на житловий будинок та земельну ділянку за вказаною адресою за [PERSON] (а.с.15-16). Даним судовим рішенням встановлено, що наразі титульним власником вказаного житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, є [PERSON], яка отримала його в якості дарунка від [PERSON] Згідно даного рішення, позивачем в повній мірі доведено належність нерухомого майна: житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Кіровське Дніпропетровського району, вул. Чапаєва, буд. 23 та земельної ділянки за цією ж адресою саме їй, а також наявність правових підстав для витребування її майна з чужого незаконного володіння. Крім того, враховуючи наявність на сьогоднішній день інших правовстановлюючих документів на вказаний об'єкт нерухомого майна, їх реєстрацію в державних реєстрах правочинів, а також те, що згідно обраного способу захисту порушених прав вони не визнавались недійсними, суд,

Outcome: approved