Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У грудні 2020 року Білоруське республіканське унітарне підприємство «Белгосстрах» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі - 924 білоруських рублів 83 копійки, що на день подачі позову за курсом Національного банку Республіки Білорусь складає 349 доларів 92 центів. центів США або 9 973 грн. 04 коп., а також 73 долари 75 центів США, що на день сплати складає 2 102 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що 27 серпня 1973 року під час роботи на підприємстві із [PERSON] , [INFO] , стався нещасний випадок у зв`язку із чим філією по Гомельській області Білоруського республіканського унітарного страхового підприємства «Белгосстрах» призначені щомісячні страхові виплати по обов`язковому страхуванню від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Порядок здійснення страхових виплат особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі Республіки Білорусь регулюється Положенням про порядок здійснення страхових виплат по обов`язковому страхуванню від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань особам, які мають право на їх отримання та які виїхали на постійне місце проживання за межі Республіки Білорусь, затвердженим постановою Ради Міністрів Республіки Білорусь від 10 жовтня 2003 року № 1298 (далі - Положення). Відповідно до пункту 10 вказаного Положення страхові виплати здійснюються при умові надання страхувальнику у грудні кожного року документа, що підтверджує факт находження потерпілого в живих (постійного проживання за межами Республіки Білорусь), виданого дипломатичними представництвами або консульськими установами Республіки Білорусь за кордоном, нотаріусом на території Республіки Білорусь або компетентним органом (посадовою особою) іноземної держави. У випадку не надання документа про посвідчення факту, що особа є живою у визначений строк, страхові виплати призупиняються. Після надання вказаного документа, зупинені страхові виплати поновлюються із моменту їх зупинення. Свідоцтво про посвідчення факту, що особа є живою відносно [PERSON] від 27 грудня 2017 року надійшло позивачу 29 січня 2018 року у зв`язку з чим потерпілій поновлено страхові виплати, починаючи з 01 грудня 2017 року. Станом на січень 2019 року вищевказане свідоцтво не надходило, у зв`язку з чим виплати зупинено. З інформації, отриманої від Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області, [PERSON] померла [INFO] . На підставі розпорядження філії по Гомельській області Білоруського республіканського унітарного страхового підприємства «Белгосстрах» від 28 березня 2019 року № 870, страхові виплати [PERSON] припинені з 18 січня 2018 року. У зв`язку із відсутністю інформації про смерть [PERSON] за період з 01 грудня 2017 року по 30 листопада 2018 року виникла переплата страхового забезпечення в сумі 1 009 білоруських рублів 04 копійки. Відповідно до відомостей Броварського відділу поштового зв`язку страхові виплати на ім`я [PERSON] на підставі довіреності отримувала [PERSON] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року витребувано документи у справі. У судове засідання позивач Білоруське республіканське унітарне підприємство «Белгосстрах» у судове засідання представника не направило. У матеріалах справи містяться заяви від директора філії про розгляд даної справи у відсутність представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду не повідомлені. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 27 серпня 1973 року під час роботи на підприємстві із [PERSON] , [INFO] , стався нещасний випадок у зв`язку із чим філією по Гомельській області Білоруського республіканського унітарного страхового підприємства «Белгосстрах» призначені щомісячні страхові виплати по обов`язковому страхуванню від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Розпорядженням філії Белгосстраха по Гомельській області № 643 від 08 квітня 2014 року [PERSON] призначено щомісячну страхову виплату по обов`язковому страхуванню від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на період з 01 грудня 2012 року безстроково, у зв`язку із страховим випадком, що настав 27 серпня 1973 року. Розпорядженням філії Белгосстраха по Гомельській області № 59 від 09 січня 2018 року з 01 грудня 2017 року [PERSON] зупинено щомісячну страхову виплату. 29 січня 2018 року на адресу позивача у справі надійшло свідоцтво, видане 27 грудня 2017 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В., зареєстроване у реєстрі № 1-3034 про посвідчення факту, що фізична особа є живою. Відповідно до розпорядження філії Белгосстраха по Гомельській області № 278 від 30 січня 2018 року з 01 грудня 2017 року [PERSON] поновлено щомісячну страхову виплату. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 18 січня 2018 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області складено актовий запис про смерть № 26. З довідки № 1-6/1033 від 31 травня 2019 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області, видно, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розпорядженням філії Белгосстраха по Гомельській області № 95 від 11 січня 2019 року [PERSON] з 01 грудня 2018 року зупинено щомісячну страхову виплату [PERSON] . Відповідно до розпорядження філії Белгосстраха по Гомельській області № 870 від 28 березня 2019 року припинено виплату страхового забезпечення [PERSON] по обов`язковому страхуванню від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно із довідкою, виданою Білоруським республіканським унітарним підприємством «Белгосстрах» за період з січня 2018 року по листопад 2018 року сума отриманих страхових виплат після смерті [PERSON] становить 1 009 білоруських рублів 04 копійки. Зі списків осіб, які мають право на отримання страхового забезпечення вбачається, що перерахування страхових виплат на ім`я [PERSON] здійснювалося поштовими переказами. З метою з`ясування інформації щодо отримання [PERSON] , [INFO] , на підставі довіреності у відділі поштового зв`язку щомісячних страхових виплат на ім`я [PERSON] від Білоруського республіканського унітарного страхового підприємства «Белгосстрах» за період із січня 2018 року по лютий 2019 року, судом направлялася ухвала про витребування доказів до Центру поштового зв`язку № 9 КОД УДПП «Укрпошта». Так, з листа виконуючого обов`язки директора філії Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» від 13 вересня 2021 року вбачається, що на підставі актів про вилучення та знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду № 5 від 16 грудня 2019 року, № 1 від 05 травня 2020 року, № 2 від 13 жовтня 2020 року первинна документація із зазначеного питання з січня 2018 року по лютий 2019 року була знищена. Таким чином, факт отримання відповідачем страхових виплат на ім`я [PERSON] від позивача судом при розгляді справи по суті встановлений не був. У позовній заяві позивач послався на ті обставини, що відповідно до відомостей, отриманих із Укрпошти у місті Бровари страхові виплати на ім`я [PERSON] отримала [PERSON] . Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження цих обставин позивач до суду не надав. Відповідно до Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (на запит особи, щодо якої вчинено нотаріальну дію) від 01 вересня 2021 року, 21 грудня 2016 року Броварською міською державною нотаріальною контрою посвідчено довіреність [PERSON] на ім`я [PERSON] , зареєстровано у реєстрі № 1-2640, строк дії довіреності 21 грудня 2021 року, майно: опис: отримання пенсії. Заявляючи вимогу про стягнення грошових коштів позивач посилається на безпідставність їх набуття відповідачем. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Частиною другою статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно позивачу. Разом з тим, договір є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. У даному спорі позивач повинен довести наявність трьох умов, які б підтверджували зобов`язання з безпідставного набуття майна, а саме: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України), проте такі факти позивачем не доведені належними та допустимими доказами. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Так, при розгляді даної справи по суті доказів, які б свідчили про отримання відповідачем грошових коштів від позивача без достатньої правової підстави не встановлено. Наявність довіреності, виданої [PERSON] на ім`я [PERSON] не свідчить у жодний спосіб про сам факт безпосереднього отримання страхових виплат після смерті [PERSON] (припинення представництва у зв`язку зі смертю). На підставі викладеного та

Outcome: dismissed