Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У грудні 2012 року до суду з позовною заявою звернувся ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 471 730 грн. 39 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 вересня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ерсте Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/3951/2/22716, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 51 000 доларів СІІІА строком до 08 вересня 2033 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12, 5% річних. Метою кредитування є придбання трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальником в іпотеку банку було передано зазначену вище квартиру, про що укладено договір іпотеки № 014/3951/2/22716 від 09 вересня 2008 року. Крім того, для належного виконання позичальником своїх зобов'язань за вказаним вище кредитним договором, громадянин [PERSON] виступив фінансовим поручителем позичальника, про що був укладений договір поруки № 014/3951/2/22716 від 09 вересня 2008 року. Належне виконання позичальником зобов'язань за вищевказаним кредитним договором повинно було здійснюватись шляхом сплати до 15 числа поточного місяця платежів, які складаються з частини кредиту та процентів за користування кредитом, нарахованих на фактичну суму заборгованості з повернення кредиту. Однак, починаючи з травня 2012 року, позивальник перестав сплачувати необхідні платежі у встановлені кредитним договором строки. Відповідно до пункту 6.5. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник порушив строки внесення платежів, які передбачені умовами кредитного договору. Банком позичальнику та поручителю неодноразово направлялися попередження та повідомлення-вимоги про порушення зобов'язання за кредитним договором, однак на день подання позовної заяви зобов'язання за кредитним договором залишаються невиконаними. Таким чином, станом на 01 листопада 2012 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитним договором становить 471 730 грн. 39 коп. З підстав, зазначених вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 31 січня 2013 року представником позивача відповідно до ст. 31 ЦПК України до суду було подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої представник позивача просив суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/3951/2/22716 від 09 вересня 2008 року в сумі 471 730 грн. 39 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів. В ході розгляду даної цивільної справи судом відповідно до ст. 37 ЦПК України залучено в якості позивача правонаступника ПАТ «Ерсте Банк» - ПАТ «Фідобанк». З урахуванням прийнятої судом до розгляду заяви представника позивача ПАТ «Фідобанк» про уточнення позовних вимог, представник позивача просив суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в сумі 471 730 грн. 39 коп. на користь ПАТ «Фідобанк» за кредитним договором № 014/3951/2/22716 від 09 вересня 2008 року звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки, а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка в цілому складається з коридору 6-1, туалету 6-2, ванної 6-3, кухні 6-4, комори 6-5, кімнат 6-6, 6-7, 6-8, частини підвалу під сарай площею 2, 0 кв.м, загальна площа предмету іпотеки становить 48, 8 кв.м., житлова площа - 34, 6 кв. м., що належить [PERSON] на праві власності, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, яка була визначена експертом під час проведення товарознавчої експертизи, а саме: 312 661, 08 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені судом про час і місце розгляду даної цивільної справи. За таких обставин відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, зважаючи на те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Фідобанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ерсте Банк», що підтверджується п. 1.3 статуту ПАТ «Ерсте Банк» - а.с. 39) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/3951/2/22716 (а.с. 14-28). Відповідно до п. 1.1. даного договору кредитор надає позичальнику кредит в сумі 51 000 доларів СІІІА зі строком користування кредитними коштами до 08 вересня 2033 року зі сплатою 12, 5% річних. Пунктом 1.3. кредитного договору визначено, що повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно шляхом сплати кожного місяця рівних платежів відповідно до графіку платежів, наведеного в додатку № 1 до цього договору. Згідно з п. 2.1. кредитного договору кредитні кошти призначені для придбання трьохкімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 3.6. кредитного договору встановлено, що у відповідності з діючим законодавством України забезпеченням цього договору є іпотека трьохкімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною вартістю 311 433, 00 грн. та порука фізичної особи [PERSON] Відповідно до п. 5.1., 5.2. кредитного договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту , сплату нарахованих відсотків та інших платежів на умовах, передбачених цим договором, здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячно до 15 числа (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, сплату ануїтетних платежів згідно з графіком платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Як вбачається з п. 6.5. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, у випадку порушення умов, які визначаються сторонами, як істотні. Відповідно до пункту 9.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту (в тому числі частково), сплати нарахованих відсотків, інших платежів, що передбачені цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 014/3951/2/22716 від 09 вересня 2008 року виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит в розмірі 51 000 доларів США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 3951/492512 від 09 вересня 2008 року (а.с. 6). Позичальник [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати чергових платежів, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 01 листопада 2012 року склала 471 730 грн. 39 коп., з яких: - 50 034, 71 доларів США (що станом на 01 листопада 2012 року еквівалентно 399 927, 44) - заборгованість по тілу кредиту; - 3 883, 55 доларів США (що станом на 01 листопада 2012 року еквівалентно 31041, 21) - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 529, 95 доларів США (що станом на 01 листопада 2012 року еквівалентно 4 235,89 грн.) - пеня за несвоєчасно сплачений кредит; - 4 569, 73 доларів США (що станом на 01 листопада 2012 року еквівалентно 36 525,85 грн.) - пеня за несвоєчасно сплачені відсотки по кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 014/3951/2/22716 від 09 вересня 2008 року (а.с. 3, 4). 09 вересня 2008 року в забезпечення виконання кредитних зобов'язань по зазначеному вище кредитному договору між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 014/3951/2/22716/1 (а.с. 33-38). Згідно з п. 1.1. даного договору він забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 014/3951 /2/22716 від 09 вересня 2008 року, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому), за умовами якого іпотекодержатель зобов'язується перед іпотекодавцем надати йому кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування, в сумі 51000 доларів США зі строком користування кредитними коштами кредитом) до 08 вересня 2033 року (включно), із сплатою 12.5 % річних, а іпотекодавець, в свою чергу, зобов'язується повернути цей кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору. У відповідності до цього договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на нижчевказаних умовах. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: трьохкімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 09 вересня 2008 року за реєстром № 2019. зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 09.09.2008 року за № 3124363, та зареєстрованого в КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації (ВООБТІ) 09 вересня 2008 року за реєстровим № 728 в реєстровій книзі № 70. Згідно з Довідкою-характеристикою. виданою ВООБТІ 29.08.2008 року за № 10366, квартира в цілому складається з: коридору 6-1, туалету 6-2, ванної 6-3, кухні 6-4, комори 6-5, кімнат 6-6, 6-7, 6-8, частини підвалу під сарай площею 2, 0 кв.м, загальна площа предмету іпотеки становить 48, 8 кв.м., житлова площа - 34, 6 кв.м. У відповідності до п. 3.1.4. договору іпотеки іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5 цього договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, що визначені на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, комісій, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Пунктом 5.1. договору іпотеки встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Банком позичальнику та поручителю направлялись листи-вимоги від 23 травня 2012 року та 22 липня 2010 року про порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання за кредитним договором (а.с. 7-10), однак відповідачі не виконали зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 5.5.3. договору іпотеки 5.5.3. реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у меж процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом Україну «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до висновку № 789 судової будівельно-технічної експертизи від 06 грудня 2013 року, призначеної ухвалою суду від 16 травня 2013 року, дійсна ринкова вартість квартири [ADDRESS] на час проведення дослідження складає 312 661, 08 грн. (а.с. 106-115). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. З огляду на викладене вище, суд вважає, що вимоги позовної заяви знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 219 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved