Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом про зняття арешту із нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що їй на праві особистої приватної власності належить житловий будинок №67 по вул. Щорса (після зміни назви вулиця Амосова) у м. Бровари Київської області. Вказаний будинок вона отримала в дар від своєї мами [PERSON] за договором дарування від 04 жовтня 1977 року, посвідченого старшим нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори [PERSON] і зареєстрованого у реєстрі за № 6363. Після укладення договору, право власності позивача було зареєстровано Бориспільським міжміським бюро технічної інвентаризації 06 жовтня 1977 року в реєстрову книгу №20, інвентарна справа №262. Маючи намір подарувати вказаний будинок своєму онуку, позивач влітку 2018 року звернулася до нотаріуса з приводу укладення відповідного договору, але їй в усній формі повідомили про наявність заборони на належний їй будинок. Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо житлового будинку №67 по вул. Щорса у м. Бровари Київської області зареєстровано обтяження у вигляді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 79812, зареєстровано 26.07.2004 року за № 79812, реєстратором: Броварська міська державна нотаріальна контора, 07400 Київська обл., м. Бровари, пр-т Незалежності, 11, підстава обтяження: не вказано, б/н, не вказано, обєкт обтяження: будинок, состав: ціле, добудоване, статус: жиле, адреса: Київська обл., м. Бровари, вулиця Щорса, будинок 67, власник: [PERSON], додаткові дані: архівний номер: 2829216KIEV469, архівна дата 31.10.2000, дата виникнення: 01.01.1967, № реєстру 84581-133, внутр. № АВ0185402ВF130303333. При внесенні даних про заборону у 2004 році реєстратор не пересвідчився, чи не змінювався номер вказаного будинку протягом 46 років, кому належить вказаний обєкт нерухомого майна, і вніс помилкові дані щодо заборони. З договору дарування від 04 жовтня 1977 року вбачається, що [PERSON] набула право власності на вказаний будинок на підставі свідоцтва на право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Броварської селищної Ради депутатів трудящих 15.11.1950 року та зареєструвала своє право власності у Київському обласному інвентарному бюро 15.11.1950р. за №262. При виготовленні генерального плану(схеми) присадибної ділянки з будівлями станом на 1955 рік садиба [PERSON] мала номер 45. Згідно заповіту [PERSON], що був посвідчений нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори [PERSON] 23.10.1970 року, яким вона заповіла позивачу належний їй на праві власності будинок, будинок на цей час вже мав номер 67. Позивач зазначає, що з часу побудови у 1950 році належного їй на праві власності будинку і до теперішнього часу серед власників будинку не було особи на прізвище [PERSON]. Від забудовника [PERSON] право власності на будинок перейшло до неї, в той же час нумерація будинків по вул. Щорса змінювалася: спочатку номери будинкам присвоювалися без поділу на парну та непарну сторону, що посвідчується генеральним планом (схемою) садибної ділянки [PERSON] станом на 1955 рік, а згодом нумерація була упорядкована. Наведене засвідчує, що наявна у Єдиному реєстрі заборони заборона щодо будинку № 67 по вул. Щорса у місті Бровари Київської області стосуються того будинку, що мав вказаний номер станом на 01 січня 1967 року і власником якого був [PERSON], а відтак дані щодо обтяження на належний позивачу на праві власності будинок були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна року безпідставно. За таких підстав позивач вважає, що дії відповідача незаконними, та такими, що порушують її право як власника, користуватися та розпоряджатися своїм майном. З питань зняття арешту позивач змушена звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі та без участі її представника, позов підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшов лист про розгляд справи без участі представників нотаріальної контори. Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо житлового будинку № 67 по вул. Щорса у м. Бровари Київської області зареєстровано обтяження у вигляді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 79812, зареєстровано 26.07.2004 року за № 79812, реєстратором: Броварська міська державна нотаріальна контора, 07400 Київська обл., м. Бровари, пр-т Незалежності, 11, підстава обтяження: не вказано, б/н, не вказано, обєкт обтяження: будинок, состав: ціле, добудоване, статус: жиле, адреса: Київська обл., м. Бровари, вулиця Щорса, будинок 67, власник: [PERSON], додаткові дані: архівний номер: 2829216KIEV469, архівна дата 31.10.2000, дата виникнення: 01.01.1967, № реєстру 84581-133, внутр. № АВ0185402ВF130303333 (а.с. 7). Згідно із договором дарування від 04 жовтня 1977 року вбачається, що [PERSON] набула право власності на вказаний будинок на підставі свідоцтва на право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Броварської селищної Ради депутатів трудящих 15.11.1950 року та зареєструвала своє право власності у Київському обласному інвентарному бюро 15.11.1950 р. за № 262 (а.с. 8-11). \~ \~ \~ \~Як вбачається із генерального плану (схеми) присадибної ділянки з будівлями станом на 1955 рік садиба [PERSON] мала номер 45 (а.с. 24). \~ \~ \~ \~Згідно із заповітом [PERSON], що був посвідчений нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори [PERSON] 23.10.1970 року, яким вона заповіла позивачу належний їй на праві власності будинок, будинок на цей час вже мав номер 67 (а.с. 17). У ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року\~Про судову практику в справах про зняття арешту з майна\~, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить\~до висновку,\~що позов\~є законним\~і обґрунтованим\~та підлягає\~задоволенню,оскільки відсутні підстави існування арешту (обтяження), а також його наявність перешкоджає користуватися та розпоряджатися позивачу на власний розсуд.

Outcome: approved