Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

У грудні 2019 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до Салівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказував, [INFO] померла [PERSON] . Померла [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . Після її смерті залишилося майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , згідно записів погосподарської книги Салівської сільської ради за 1986-1990 роки за особовим рахунком [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ніхто не прийняв. Починаючи з 1988 року житловим будинком за адресою [ADDRESS] ніхто не опікувався, в будинку не проживав, земельну ділянку під будинком не обробляв. У зв`язку з тим, що вказаним житловим будинком ніхто не опікувався, поступово він прийшов в непридатний для проживання стан. У 2008 році позивач заселився до вказаного житлового будинку на проживання, відремонтував житловий будинок, відновив його придатність для проживання. Згідно Довідки Салівського старостинського округу Горішньоплавнівської міської ради від 02.09.2019 року за № 492, виданої [PERSON] , [INFO] про те, що останній дійсно проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] з 2008 року по серпень 2019 року. Продовжує позивач проживати в спірному житловому будинку і на даний час. На підставі викладеного позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , за набувальною давністю. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Пінчук Ю.В. в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовну заяву підтримали, просили її задовольнити. Представник відповідача Салівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явились. Про дату і час слухання справи були повідомлені належним чином. Подали до суду заяву, згідно якої просили проводити слухання справи без їх участі, позов визнати в повному обсязі, факти викладені в позові підтвердили. Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Довідкою Салівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 562 від 17.07.2018 року. Померла [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , згідно записів погосподарської книги Салівської сільської ради за 1986-1990 роки за особовим рахунком [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ніхто не прийняв. Починаючи з 1988 року житловим будинком за адресою [ADDRESS] ніхто не опікувався, в будинку не проживав, земельну ділянку під будинком не обробляв. У зв`язку з тим, що вказаним житловим будинком ніхто не опікувався, поступово він прийшов в непридатний для проживання стан. У 2008 році позивач заселився до вказаного житлового будинку на проживання, відремонтував житловий будинок, відновив його придатність для проживання. Правовстановлюючі документи на будинок відсутні. Кременчуцьким відділенням Полтавської ТПП було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № 394. Замовником технічного паспорту виступив позивач [PERSON] . Згідно вказаного технічного паспорту житловий будинок за адресою [ADDRESS] з житлового будинку лі. «А», веранди літ. «а», прибудова літ «а1», колодязь літ. «К», вигрібна яма «І». Загальна площа житлового будинку становить 69,1 кв. м., житлова площа становить 32,4 кв.м. Згідно Довідки Салівського старостинського округу Горішньоплавнівської міської ради від 02.09.2019 року за № 492, виданої [PERSON] , [INFO] про те, що останній дійсно проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] з 2008 року по серпень 2019 року. Згідно Акту «Про фактичне проживання» від 13.08.2019 року, реєстраційний номер 443 від 02.09.2019 року, жителі с. Салівка Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання громадянина [PERSON] , [INFO] в житловому будинку [ADDRESS] з 2008 року по серпень 2019 року. Згідно поданої відповідачем Салівською сільською радою заяви, позивач [PERSON] продовжує проживати в будинку і на день розгляд у справи. Таким чином, [PERSON] не може реалізувати своє право власності на спірний житловий будинок. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених у цим Кодексом випадках. Згідно з частинами 1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК Україниособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому їх задовольняє.

Outcome: approved