Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

У вересні 2020 року до суду надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 72546,71 грн. та судових витрат в сумі 2102,00 грн. Ухвалою судді від 08.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження в справі. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача. Згідно відміток поштових відділень судова повістка повернулась на адресу суду з неврученням за закінченням терміну зберігання. В розумінні частини першої статті 131 ЦПК України судова повістка на ім`я Відповідача вважається доставленою. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за відомим місцем його проживання, проте до суду не з`явився без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подав. Зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та неподання відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до абзацу 10 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплати, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Відповідно до Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії Позивач набув праве вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованою постачання гарячої води у розмірі 33341,89 грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 29995,96грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3346,93грн.) за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 3.4.2 Договору Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлено за цим договором. Крім того, відповідно до п. 1.3 договору цесії Кредитор відступає, Новий кредитор/Позивач набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням; боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та у Додатку № 2 до Договору цесії. Таким чином, Позивач прийняв право вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого гарячого водопостачання у розмірі 33342,89 грн. та прийняв право вимоги до Відповідача будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надань послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення , затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ГІАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). Нарахування за спожиті Відповідачем послуги здійснювалось на підставі Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Враховуючи набуття Позивачем права вимоги до Відповідача за Договором цесії та відповідно до положень чинного законодавства України Позивачем нараховано: інфляційну складову боргу у розмірі 2100,60 грн.; 3% річних у розмірі 1000,29грн. Сума позовних вимог Позивача за Договором цесії за спожиті до 01.05.2018 послуги становить: сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання у розмірі 33342,89грн. + інфляційна складова боргу у розмірі 2100,60грн. + три відсотки річних у розмірі 1000,29грн. = 36443,78грн. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичної о комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП -КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», яке продовжує бути постачальником таких послуг після ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІVкомунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної та юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення постачання гарячої води. Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону договір про надання послуг з централізованого опаленняя послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гаряч води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договоромм приєднання. На виконання вимог Закону позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договор затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дії відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, і договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої вод свідчить про надання послуг Позивачем. Виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) ра оплату таких послуг, а споживач отримує такі послуг оскільки від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленого чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та має здійснювати оплату виставлених рахунків. Крім того, Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суд України від 20.04.2016 справа 6-2951 цс містить висновок про те, що факт відсутності договор про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Відповідно до ст. 20 Закону, п. п.: 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуг вноситься споживачем відповідно до, показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункове книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За адресою: [ADDRESS] проживає Відповідач, який є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Проте, Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом н 01.09.2019 складає 34194,35грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмір 27694,35грн., заборгованість за послуги з достачання гарячої води у розмірі 6500,00грн.). Розрахунок заборгованості на послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженнями КМДА інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства Відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а Позивач має праві вимагати від Відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного, кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору т. вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється ві, відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконанні грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування» встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних : простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Окрім того, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена у пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у виді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Отже Позивачем доведено обставини, на які він посилається у позовній заяві, стороною Відповідача вони не спростовані. Суд, перевіривши наведений Позивачем розрахунок заборгованості, приходить до висновку, що вимоги Позивача є обґрунтовані, а тому позов про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості в розмірі 72546,71 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі. На час розгляду справи судом Відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, наданий Позивачем розрахунок заборгованості ним не оспорюється. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у виді судового збору в розмірі 2102 грн. відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на Відповідача.

Outcome: approved