Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Зазначає, що рішенням Оболонського районного суду міста Києві від 23.01.2020 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 27.12.2018 року і до закінчення навчання до серпня 2022 року. Оскільки на сьогоднішній день він зазнав стійку втрату здоров`я, втратив 60 відсотків працездатності, внаслідок чого отримав інвалідність ІІ групи, [PERSON] просить суду зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] до 1/8 частини всіх видів його доходу щомісячно і до закінчення ним навчання до серпня 2022 року. У поданому відзиві на позовну заяву, відповідачка [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки позивач має змогу сплачувати аліменти на навчання спільного сина у розмірі, визначеному рішенням суду. [PERSON] у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] та її представник, а також представник [PERSON] - [PERSON] просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. За змістом ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23.01.2020 року, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 27.12.2018 року і до закінчення навчання до серпня 2022 року (а.с. 4-5). Відповідно до довідки Військового інституту Київського національного університету імені Т. Шевченка від 24.09.2018 року № 1015, [PERSON] в 2018 року вступив в даний навчальний заклад та по теперішній час є курсантом 1 курсу денної форми навчання та знаходиться на повному державному забезпеченні, термін навчання з серпня 2018 року по серпень 2022 року (а.с. 9). Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ 09 № 055753 від 18.11.2009 року, [PERSON] встановлено безтерміново ІІ групу інвалідності (а.с. 7). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення від 02.10.2013 року № 21-188, [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків як дитина війни з 01.01.2009 року (а.с. 88). У відповідь на запит КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» повідомлено про те, що [PERSON] перебуває під наглядом сімейного лікаря, являється особою з інвалідністю за трудовим каліцтвом з діагнозом «Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеню, змішаного ґенезу (посттравматичного - ЗЧМТ 2003 року, атеросклеротичного), з перенесеними ГНМК за ішемічним типом (2006, 2013 роки); гіпертензивно-лікворний синдром, з нисхідною частвовою атрофією зорового нерву, правостороннім геміпарезом; цереброастенічний синдром, правостороння пірамідна недостатність; органічне ураження ЦНС; психоорганічний синдром; гіпертонічна хвороба ІІІ ступеню, ІІ ступеню, ризик 3; ішемічна хвороба серця; атеросклеротичний склероз; розповсюджений остеохондроз хребта; грижа між хребцевих дисків L5-S1 з корінцевим синдромом. На даний момент за станом здоров`я потребує стороннього догляду та допомоги у побуті (а.с. 12), що також підтверджується випискою із медичної карти хворого та консультативним висновком спеціаліста (а.с. 13,14). Відповідно до довідки Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві Південного МУ МЮ (м. Одеса) заборгованість [PERSON] по аліментам згідно виконавчого листа № 2/756/2132/13 від 12.03.2014 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва станом на 27.07.2020 року відсутня (а.с. 16). Згідно довідки про доходи Миколаївського міського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області від 24.12.2020 року, загальна сума доходу [PERSON] за період з грудня 2018 року по листопад 2020 року за виключенням аліментів становить 161 432 грн. 22 коп. (а.с. 67). Згідно відповіді на запит від 25.06.2020 року Пенсійним фондом України повідомлено про те, що [PERSON] перебуває у них на обліку та отримує пенсію у розмірі 9 527 грн. 79 коп. (а.с. 68). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.11.2020 року, [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 70-71). 14.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1690, предметом якого є квартира [ADDRESS] (а.с. 72-74), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.11.2020 року (а.с. 69). Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Статтею 192 СК України установлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що майновий дохід, вік та стан здоров`я [PERSON] обмежують його можливість в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також те, що указані обставини внаслідок заочного розгляду справи не були відомі та враховані при визначені розміру аліментів на його утримання та свідчать про їх зміну, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та зменшення їх розміру до 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача .

Outcome: partial