Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи») звернувся до суду з позовом до [PERSON] з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до якого Банк відступає Фактору своє право вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним з боржниками. Разом з правами вимоги до Фактора переходять усі пов'язані з ними права, зокрема, право грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісії, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом з тим, 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до п.п.2.1,2.2 договору Клієнт- ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає Фактору- ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі документації. Отже, внаслідок укладених договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за договором №0705/0208/45-005 від 03.03.2008 року, позичальником за яким є [PERSON] Відповідно до умов вказаного договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 100000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Відповідач неналежно виконує взяті зобов'язання, в результаті чого станом на 03.05.2013 року має прострочену заборгованість в розмірі 223017,44 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1782578,40 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 98882,71 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 790369,50 грн., заборгованості по відсоткам - 54232,24 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 433478,29 грн. Крім цього у зв'язку з систематичним порушенням боржником зобов'язань зі сплати кредиту, відповідно до кредитного договору та норм чинного законодавства була нарахована пеня в розмірі 69902,49 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 558730,60 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір №0705/0208/45-005-Z-1, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно: квартиру [ADDRESS], що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області 03.03.2008 року, реєстровий №578. Сторони оцінили предмет іпотеки в 577163,69 грн. Відповідачу було направлено вимогу про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка на дату звернення до суду не була виконана. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву від 20.12.2013 року про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянутим справу в заочному порядку на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», як правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, відповідно до якого Банк відступив Фактору своє право вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним з боржниками. Того ж дня, 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до п.п.2.1,2.2 договору Клієнт - ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступив Фактору - ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі документації, в тому числі по кредитному договору №0705/0208/45-005 від 03.03.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON], відповідно до якого позичальник отримав грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 100000 доларів США на строк по 03.03.2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,90 %річних, що підтверджується копією витягу з договору факторингу №15 від 28.11.2012 року, копією договору факторингу від 28.11.2012 року, витягом з реєстру (додаток 1Б) до договору факторингу від 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», копією кредитного договору на купівлю житлової нерухомості №0705/0208/45-005 від 03.03.2008 року. Тобто, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а сааме: ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статус нового кредитора/стягувача. Судом також з'ясовано, що з метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір №0705/0208/45-005-Z-1, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно: квартиру [ADDRESS], що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області 03.03.2008 року, реєстровий №578, що підтверджується копією іпотечного договору. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач, посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує зобов'язання щодо погашення кредиту, нарахував заборгованість за договором кредиту станом 03.05.2013 року в розмірі 223017,44 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1782578,40 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 98882,71 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 790369,50 грн., заборгованості по відсоткам - 54232,24 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 433478,29 грн. Відповідач, отримавши копію позову з додатками, не надіслав суду жодних заперечень проти позовних вимог, правильності розрахунку щодо заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду. Згідно ст. 39 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно з п.11 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язанння повністю або частково, в т.ч. якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю всю суму кредиту, проценти, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі і штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, в тому числі одноразового прострочення основного зобов'язання (як основного боргу, так і процентів за ним). З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідач не виконує свої зобов'язання по кредитному договору належним чином, а в забезпечення зобов'язання був укладений іпотетечний договір, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача шляхом звернення стягнення на предмет договору іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0705/0208/45-005 від 03.03.2008 року . На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3441,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved