Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 29 травня 2013 року між ним та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/6752214/1042/13, за яким застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер [NUMBER]. 29 квітня 2013 року на автодорозі с. Зазим'є - пр-кт Броварський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Фольксваген Гольф» та автомобіля «ВАЗ-21154», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі-відповідач-1), цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СК «Інкомстрах» (далі - відповідач-2) з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну - 50000 грн, франшиза - 00 грн. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даного ДТП. В результаті ДТП автомобіль «Фольксваген Гольф» отримав механічні пошкодження. Відповідно до звіту № 331 від 21.05.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген Гольф» внаслідок ДТП становить 177 947,04 грн, а згідно рахунку ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту склала 159601,92 грн, які відповідно до умов договору страхування позивачем сплачені на користь ФОП [PERSON], який проводив ремонт автомобіля. Посилаючись на вимоги ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України та ст. 1194 ЦК України, позивач просить стягнути в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Інкомстрах» в межах ліміту відповідальності 50000 гривень, а з відповідача [PERSON] - 109601,92 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що на даний час не має фінансової можливості погасити борг. Представник відповідача ПрАТ «СК «Інкомстрах» на неодноразові виклики у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути позов у його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 29 квітня 2013 року на автодорозі с.Зазим'є - пр-кт Броварський у Броварському районі Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген Гольф» під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ-21154», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 КУпАП. Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №06/6752214/1042/13, укладеного 29 травня 2013 року між позивачем і [PERSON], було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Інкомстрах», ліміт відповідальності за шкоду завдану майну - 50000 грн, франшиза - 00 грн. На виконання умов договору добровільного страхування позивачем 06.08.2014 року виплачено страхове відшкодування в сумі 159601,92 грн на користь ФОП [PERSON], який проводив ремонт пошкодженого автомобіля «Фольксваген Гольф». Наведене підтверджується копією договору добровільного страхування наземного транспорту, копією постанови Деснянського райсуду м. Києва, копією заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку, копією рахунку ФОП [PERSON] від 23.05.2014р., копією страхового акту, копією платіжного доручення № 0036229 від 06.08.2014р. Згідно вимог ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страхови відшкодуванням). З огляду на наведене суд вважає, що до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги до ПрАТ «СК «Інкомстрах», як особи, відповідальної за збитки завдані [PERSON] в межах ліміту відповідальності (50 000 грн) та до [PERSON], як особи винної в заподіянні шкоди. Таким чином підлягає стягненню на користь позивача з ПрАТ «СК «Інкомстрах» 50000 грн, а з [PERSON] - 109601,92 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved