Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до Міністерства оборони України про стягнення коштів. Посилався на те, що 11 червня 2007 року йому було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, та він звернувся до [INFO] з заявою про виплату одноразової грошової допомоги. 02 серпня 2007 року НАСК «Оранта» було здійснено виплату страхової суми в розмірі 1736 гривень. Разом з тим, в оформленні документів на виплату йому одноразової грошової допомоги відмовлено. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2008 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2011 року, в задоволенні позову до [INFO] , Міністерства оборони України про зобов`язання провести розрахунок грошової допомоги у розмірі 129942 гривні 90 копійок та подати висновок розпоряднику бюджетних коштів відмовлено. Ухвалою ВАСУ від 24 травня 2012 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2008 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2011 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 січня 2013 року зобов`язано [INFO] оформити та подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 54-місчного грошового забезпечення з урахуванням 1750 гривень раніше виплачених НАСК «Оранта» та прийняти рішення щодо виплати допомоги. [INFO] листом від 19 лютого 2014 року його повідомлено про те, що 13 грудня 2013 року протоколом № 10 засідання комісії Міністерства оборони України відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. 11 березня 2014 року ним було оскаржено відмову у призначенні одноразової грошової допомоги в судовому порядку. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 червня 2014 року відмовлено в задоволенні позову. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18 червня 2014 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову частково. 19 травня 2015 року він звернувся до [INFO] з заявою щодо оформлення та направлення до Міністерства оборони України висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року. 10 липня 2015 року протоколом № 27 засідання комісії Міністерства оборони України йому було призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 20358 гривень. 28 липня 2015 року Одеським обласним військовим комісаріатом йому було виплачено 18608 гривень з урахуванням раніше виплаченої страхової виплати в розмірі 1750 гривень. 15 вересня 2015 року ним було оскаржено розмір допомоги, визначений протоколом № 27 від 10 липня 2015 року в судовому порядку. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позову. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову частково. Постановою Верховного Суду від 23 квітня 2019 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року скасовано та прийнято нове рішення, яким: - визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги згідно протоколу № 27 засідання комісії Міністерства оборони України від 10 липня 2015 року; - зобов`язано Міністерство оборони України здійснити йому перерахунок одноразової грошової допомоги у розмірі 54-місячного грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених коштів. Відповідно до протоколу засідання комісії Міністерства оборони України № 99 від 09 серпня 2019 року йому було призначена одноразова грошова допомога в розмірі 84084 гривні 48 копійок. 27 серпня 2019 року Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки кошти в сумі 63726 гривень 48 копійок були йому виплачені. Одноразова грошова допомога в розмірі 84084 гривні 48 копійок мала бути йому виплачена 26 липня 2007 року, проте фактично виплачена 27 серпня 2019 року. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати у розмірі 201604 гривні 17 копійок та три проценти річних у розмірі 27585 гривень 86 копійок за період прострочення виплати одноразової грошової допомоги з 26 липня 2007 року по 27 серпня 2019 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року відмовлено в прийнятті до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з відшкодуванням позивачу шкоди у зв`язку з проходженням ним військової служби. Отже, адміністративним судом вирішено спір між позивачем та відповідачем у сфері публічних правовідносин. Факт виконання судового рішення, прийнятого за результатами розгляду публічно-правового спору, не може бути доказом виникнення цивільно-правих відносин між сторонами. За таких обставин, до цих правовідносин не можуть бути застосовані положення ЦК України щодо відповідальності боржника за прострочення виконання грошових зобов`язань, передбачені ст. 625 ЦК України. З пояснень представника третьої особи вбачається, що Головне управління Казначейства не є учасником спірних правовідносин та відповідно до своїх функціональних обов`язків не володіє будь-якими фактичними даними. У разі задоволення позову його виконання буде здійснюватися Державною казначейською службою України. Отже, Головне управління Казначейства є неналежним учасником у цій справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 червня 2007 року позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, та останній звернувся до [INFO] з заявою про виплату одноразової грошової допомоги. 02 серпня 2007 року НАСК «Оранта» було здійснено [PERSON] виплату страхової суми в розмірі 1736 гривень. Разом з тим, в оформленні документів на виплату позивачу одноразової грошової допомоги відмовлено. 17 вересня 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом щодо оскарження відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги (а.с. 9). Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2008 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2011 року, в задоволенні позову до [INFO] , Міністерства оборони України про зобов`язання провести розрахунок грошової допомоги у розмірі 129942 гривні 90 копійок та подати висновок розпоряднику бюджетних коштів відмовлено. Ухвалою ВАСУ від 24 травня 2012 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2008 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2011 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 10-11). Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 січня 2013 року зобов`язано [INFO] оформити та подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 54-місчного грошового забезпечення з урахуванням 1750 гривень раніше виплачених НАСК «Оранта» та прийняти рішення щодо виплати допомоги (а.с. 12-14). [INFO] листом від 19 лютого 2014 року його повідомлено про те, що 13 грудня 2013 року протоколом № 10 засідання комісії Міністерства оборони України відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 червня 2014 року відмовлено в задоволенні позову. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18 червня 2014 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову частково (а.с. 17-18). 19 травня 2015 року [PERSON] звернувся до [INFO] з заявою щодо оформлення та направлення до Міністерства оборони України висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року. 10 липня 2015 року протоколом № 27 засідання комісії Міністерства оборони України позивачу було призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 20358 гривень. 28 липня 2015 року [INFO] [PERSON] було виплачено 18608 гривень з урахуванням раніше виплаченої страхової виплати в розмірі 1750 гривень. 15 вересня 2015 року [PERSON] було оскаржено розмір допомоги, визначений протоколом № 27 від 10 липня 2015 року в судовому порядку (а.с. 19-22). Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позову. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову частково (а.с. 23-25). Постановою Верховного Суду від 23 квітня 2019 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року скасовано та прийнято нове рішення, яким: - визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги згідно протоколу № 27 засідання комісії Міністерства оборони України від 10 липня 2015 року; - зобов`язано Міністерство оборони України здійснити йому перерахунок одноразової грошової допомоги у розмірі 54-місячного грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених коштів (а.с. 26-31). Відповідно до протоколу засідання комісії Міністерства оборони України № 99 від 09 серпня 2019 року позивачу було призначена одноразова грошова допомога в розмірі 84084 гривні 48 копійок (а.с. 33). З позову вбачається, що 27 серпня 2019 року Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки кошти в сумі 63726 гривень 48 копійок були позивачу виплачені. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої та другої\~статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625\~ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 459/3560/15-ц. Грошове зобов`язання виникло на підставі постанови Верховного Суду від 23 квітня 2019 року. За таких обставин, період прострочення виплати одноразової грошової допомоги становить з 23 квітня 2019 року по 26 серпня 2019 року, оскільки виплата коштів в сумі 63726 гривень 48 копійок відбулась 27 серпня 2019 року. Вбачається, що за період з 23 квітня 2019 року по 26 серпня 2019 року сукупний індекс інфляції становить менше 1. За таких обставин, інфляційне збільшення суми боргу за вказаний період не відбулось, а тому вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат задоволенню не підлягає. Позивач також просить стягнути з відповідача три відсотки річних від простроченої суми. Термін прострочення за виплатою одноразової грошової допомоги за період з 23 квітня 2019 року по 26 серпня 2019 року складає 126 днів. Отже, сума трьох процентів річних складає 659 гривень 96 копійок (63726,48 х 0,03 = 1911,79 : 365 = 05,23 х 126 = 659,96). З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: partial