Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних за договором позики. В обґрунтування позову зазначає, що 06.10.2009 року між нею та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] надано у борг 35 000 доларів США, які остання зобов`язувалася повернути до 01.04.2010 року. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.12.2012 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, стягнуто на її користь з [PERSON] заборгованість за договором позики від 06.10.2009 року у сумі 196 627 грн. 80 коп., що згідно офіційним курсом НБУ станом на 21.12.2020 року становило 24 600 доларів США, три проценти річних за період з 01.04.2010 року по 01.06.2012 року у сумі 16 523 грн. 29 коп., що згідно офіційним курсом НБУ станом на 21.12.2020 року становило 2 067 доларів США 22 центи. На підставі вказаного рішення, нею було отримано виконавчий лист, який [PERSON] не був виконаний, у зв`язку із чим рішеннями Оболонського районного суду міста Києва від 19.01.2016 року та 01.10.2018 року стягнуто три проценти річних за період з 24.06.2012 року по 19.11.2015 року у розмірі 60 148 грн. 88 коп. та за період з 20.11.2015 року по 05.09.2017 року у розмірі 1 324 доларів США 35 центів. Оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог позикодавця за договором позики, яке не виконане [PERSON] , не припиняє правовідносин, не звільняє її від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, [PERSON] просить суд стягнути на її користь з [PERSON] три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 06.09.2017 року по 05.09.2020 року, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.09.2020 року еквівалентно 61 307 грн. 43 коп. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, тому відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України вважається такою, яка повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що 06.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримала у позивачки в борг грошові кошти у розмірі 35 000 доларів США, які зобов`язувалася повернути в строк до 01.04.2010 року, що підтверджується її розпискою від 06.10.2009 року (а.с. 5). Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.12.2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково, стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 196 627 грн. 80 коп., три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання у сумі 16 523 грн. 29 коп. (а.с. 6). Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19.01.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] три проценти річних за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 60 148 грн. 88 коп. та судові витрати у розмірі 601 грн. 49 коп. (а.с. 7-9). Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01.10.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 1 324 доларів США 35 центів, що еквівалентно 34 308 грн. 94 коп., проценти за користування грошовими коштами, отриманими у позику у розмірі 14 922 доларів США 09 центів, що еквівалентно 386 575 грн. 37 коп. та судові витрати у розмірі 4 210 грн. 00 коп. (а.с. 10-13). Постановою Київського апеляційного суду від 13.02.2019 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01.10.2018 року скасовано в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення процентів за користування коштами, отриманими у позику у розмірі 14 922 доларів США 09 центів, що еквівалентно 386 575 грн. 37 коп. та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині та зменшено розмір судових витрат, який підлягає стягненню з [PERSON] з 4 210 грн. до 640 грн. (а.с. 14-15). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що на підставі досліджених доказів у справі установлено те, що [PERSON] прострочила виконання грошового зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки трьох відсотків річних у сумі 2 214 доларів США за період з 06.09.2017 року по 05.09.2020 року, (3% х 1095 / 365 х 24 600) за договором позики від 06.10.2009 року, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.09.2020 року еквівалентно 61 307 грн. 43 коп. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved