Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в якому просило стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість в сумі 2294481,14 грн. та пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до кредитного договору та додаткових угод до нього ПАТ «УкрСиббанк» надало відповідачу [PERSON] кредит в сумі 200000 дол. США строком на 20 років зі сплатою 12,5 відсотків річних. Виконання кредитних зобов'язань було забезпечено договорами поруки. 08.12.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, за яким право вимоги надійшло позивачу. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в наслідок чого станом на 03.09.2013 року утворилась заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів у справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином неодноразово, причини неявки суду невідомі, заперечень на позов до суду не надходило. Суд відповідно ст. 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності відповідачів за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 11337186000 від 21.04.2008 року та додаткової угоди до нього № 11337186001 від 30.04.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») відповідачу [PERSON] надано кредит в сумі 200000 дол. США строком на 20 років з кінцевим терміном погашення до 21.04.2028 року зі сплатою 12,5 відсотків річних. Відповідно до зазначених угод сторони погодили всі істотні умови кредитування, зокрема, визначили графік погашення кредиту, розмір щомісячних платежів, умови реструктуризації, права та обов'язки, умови дострокового погашення кредиту, порядок дострокового повернення кредиту і таке інше. Відповідач [PERSON] взяла на себе своєчасно і в повному обсязі виконувати умови кредитного договору (п.п. 1.2.2, 4.1-4.14 кредитного договору). Пунктом 12.1 кредитного договору визначено випадки та порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором було забезпечено договорами поруки № 1709942 від 21.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] та № 1800114 від 21.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]. За цими договорами поручителі зобов'язалися перед банком солідарно відповідати за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі, включаючи сплату кредиту, відсотків, штрафів, пені та інших платежів. 08.12.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, за яким право вимоги надійшло позивачу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошові зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Чинним законодавством встановлено поняття солідарної відповідальності, згідно якого кредитор за своїм розсудом може вимагати його виконання як від усіх боржників спільно, так і від кожного з них окремо або у будь-якому сполученні з іншими боржниками. Жоден з боржників не може вибути із зобов'язальних правовідносин до повного погашення зобов'язання кожним з них або всіма спільно. Якщо один з боржників виконає зобов'язання цілком, то воно припиняється, і тим самим інші боржники звільняються від виконання зобов'язань перед кредитором. Враховуючи зазначене, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання та не сплатила борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. При цьому відповідачі [PERSON] та [PERSON], як поручителі [PERSON], є солідарними боржниками разом з нею і відповідають перед позивачем у тому ж обсязі, що [PERSON] Таким чином, з відповідача [PERSON] солідарно з кожним з відповідачів [PERSON] та [PERSON], як поручителів, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 2294481,14 грн. згідно наданого розрахунку. Визначаючи суму заборгованості, суд виходив з того, що розрахунки заборгованості є вірними. Крім того, Відповідно до положень ст.ст. 88, 89 ЦПК України розподіл судових витрат судом не вирішувався у зв'язку з відсутністю відповідних вимог позивача.

Outcome: approved