Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У грудні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати у зв`язку з навчанням та лікуванням неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 19620 (дев`ятндцять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалась на те, що у період з 26.03.2004 року по 25.02.2011 року вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області по справі №2-157/11 від 25.02.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] - у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.02.2011 року до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день в Південному відділі державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження №55959603 за виконавчим листом №2-157/11, виданим 12.03.2011 року П`ятихатським районним судом Дніпропетпоаської області, за яким з відповідача на її користь щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2011 року до досягнення [PERSON] повноліття. З квітня 2015 року по вересень 2020 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.10.2020 року складає 76876,93 грн. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.02.2021 року з відповідача була стягнута пеня за несвоєчасну сплату щомісячних аліментів у сумі 29104,75 гривень. До теперішнього часу рішення не виконано. На даний час вона понесла додаткові витрати на навчання та лікування дитини. Так, на теперішній час неповнолітня дитина [PERSON] вступила до Університету митної справи та фінансів на факультет економіки, бізнесу та міжнародних відносин. Дані обставини підтверджуються довідкою декана факультету [PERSON] від 23.11.2021 року та договором №419 від 10.08.2021р. (надалі - Договір). Згідно п.1.1 Договору строк навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Згідно п.3.1 Договору передбачено загальна вартість навчання, яка становить 64 000 гривень: за 1 курс, 2 курс, 3 курс, 4 курс навчання по 16000 гривень за кожний. Згідно п.3.3 Договору передбачено, що здійснення плати за рік або часково (по семестрах) має відбуватися у такі терміни: за весь рік або першу половину (семестр) навчального року - до 1 вересня відповідного навчального року, за другу половину (семестр) навчального року - до 1 лютого відповідного навчального року. Згідно платіжних квитанцій були внесені кошти у розмірі 14240 гривень: 18.08.2021 року у сумі 8000 гривень - оплата за навчання за 1 курс 1 семестр в Університеті митної справи та фінансів (копія квитанції № 0.0.2233615171.1 від 18.08.2021 року), 26.08.2021 року у сумі 6240 гривень - оплата за гуртожиток Університету митної справи та фінансів (копія квитанції № Р24А1469258749С6729 від 26.08.2021 року). Також, у зв`язку з навчанням доньки придбалось необхідне обладнання, а саме ноутбук НР РгоВоок 650 G1 на суму 8500 гривень. Крім того, нею були понесені додаткові витрати на лікування доньки, а саме на видалення зуба в офтальмологічному центрі Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради витрачено 700 гривень згідно квитанції № 004134 від 25.08.2021 року, на встановлення металевої брекет системи в приватній стоматологічній клініці витрачено 15300 гривень згідно квитанції від 30.09.2021 року, та на заміну ланцюжка лігатури кожної щелепи 25.10.2021 року витрачено 500 гривень. Таким чином, в зв`язку з навчанням та лікуванням дитини в період з серпня 2021 року по жовтень 2021 року вона понесла додаткові витрати у розмірі 39240 гривень. Відповідач, будучи працездатною особою, не маючи жодних причин об`єктивного характеру, не маючи на утриманні інших неповнолітніх дітей, жодної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надавав і не надає, аліменти сплачує не регулярно та має заборгованість по їх виплаті, їй як матері складно самостійно забезпечувати нормальний розвиток неповнолітньої доньки, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до викладеного відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 1/2 частину зазначених витрат, а саме в сумі 19620 грн. 00 коп. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (ар.с.9). 25 лютого 2011 року шлюбні відносними між сторонами припинені. Донька проживає з позивачкою. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частина від усіх доходів, але аліменти сплачує не регулярно та має заборгованість по їх виплаті. На навчання [PERSON] , [INFO] , згідно платіжних квитанцій були внесені кошти у розмірі 14240 гривень: 18.08.2021 року у сумі 8000 гривень - оплата за навчання за 1 курс 1 семестр в Університеті митної справи та фінансів (копія квитанції № 0.0.2233615171.1 від 18.08.2021 року), 26.08.2021 року у сумі 6240 гривень - оплата за гуртожиток Університету митної справи та фінансів (копія квитанції № Р24А1469258749С6729 від 26.08.2021 року) (ар.с. 10). Також, у зв`язку з навчанням придбалось необхідне обладнання, а саме ноутбук НР РгоВоок 650 G1 на суму 8500 гривень, що підтверджується копією квитанції від 03.11.2021 року (ар.с. 21-22). На лікування доньки [PERSON] , [INFO] , а саме на видалення зуба в офтальмологічному центрі Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради витрачено 700 гривень згідно квитанції № 004134 від 25.08.2021 року (ар.с. 23), на встановлення металевої брекет системи в приватній стоматологічній клініці витрачено 15300 гривень згідно квитанції від 30.09.2021 року (а.с. 24), та на заміну ланцюжка лігатури кожної щелепи 25.10.2021 року витрачено 500 гривень (ар.с. 25). Згідно пояснень позивачки та доказів які знаходиться в матеріалах справи, донька потребує додаткових витрат на лікування та навчання. Відповідно до ст.81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. У постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17, ВСУ висловив позицію, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Враховуючи обставини справи та виходячи із зазначених положень законодавства, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачкою, пов`язані із оплатою навчання дитини, її розвитку та лікуванню, зумовлені особливими обставинами, оскільки спрямовані відповідно на розвиток здібностей дитини (її навчання), а також на її лікування. При цьому суд враховує матеріальне та сімейне становище як позивача, так і відповідача, а також обов`язок сторін в однаковій мірі брати участь в додаткових витратах на дитину. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягнення половини додаткових витрат понесених позивачем на лікування доньки та її розвиток одноразово в розмірі 19620 гривень 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити. Оскільки п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про оплату додаткових витрат на дитину, з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved