Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом де зазначив , що відповідачу, [PERSON] яка мешкає [ADDRESS] надаються комунальні послуги , однак належним чином не здійснювала їх оплату, тому просили стягнути заборгованість станом на 18.05.2021 року, у розмірі 4760,08 грн. з урахуванням неодноразово уточнених та зменшених вимог у зв`язку з здійсненням оплат відповідачем. Позивач просив розглянути за його відсутності. Відповідач просив відмовити у позові з урахуванням строків позовної давності, незрозумілий період розрахунку боргу, в листопаді , грудні, 2020 та січні 2021 проводилися оплати, з період з лютого 2021 по 14 червня 2021 року також проводилися оплати на водовідведення та водопостачання 04.02.2021,03.04.2021,06.05.2021, - по 400 грн. та 100 грн. відповідно, а червні 2021 року - на суму 200 грн. та 100 грн. відповідно. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини, КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення м. Вільнянська. В квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , мешкає [PERSON] , яка користується послугами КП «Облводоканал» ЗОР, але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, тому загальний борг по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) складає 4760,08 грн. з урахуванням сплачених відповідачем грошових сум на рахунок позивача з 2020 р. по червень 2021 року. Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок по укладенню договору про надання житлово-комунальних послуг покладається на споживача. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Цей висновок узгоджується з постановою Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15, ВС від 18.09.2019 по справі № 216/1724/16-ц., а також Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 216/5756/15-ц. Крім того до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, тому суд не приймає до уваги доводи щодо пропуску строку позовної давності . Як вбачається розрахунок заборгованості ( а.с. 66-67) здійснено з урахуванням здійснених оплат відповідачем на водовідведення та водопостачання у тому числі 04.02.2021,03.04.2021,06.05.2021, - по 400 грн. та 100 грн. відповідно (загалом 500+500+500 грн.), а червні 2021 року - на суму 200 грн. та 100 грн. відповідно (загалом 300 грн.), отже поданого розрахунку не спростовано відповідачем, відомості щодо погашення заборгованості у повному обсязі відсутні. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач надавав житлово-комунальні послуги (централізованого водопостачання та централізованого водовідведення), а відповідач їх споживав , проте оплату належним чином не здійснював, тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved