Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 08 листопада 2006 року він з відповідачем уклав шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 167. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, а також сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнала. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 10 грудня 2018 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 18 грудня 2018 року судом відкрито провадження у вказаній справі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони уклали шлюб 08 листопада 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, а також сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved