Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У грудні 2015 року позивач ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» звернувся до [PERSON] та [PERSON] з даним позовом, мотивуючи тим, що 11.04.2014 року між Позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 96957/30/к2, відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі потреби із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП по кредитному продукту 30 «Фінансова підтримка» в сумі 20000,00 грн. строком на 24 місяці з 11.04.2014 р. по 11.04.2016 р. зі сплатою за користування кредитом 24 % річних. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором було укладено договір поруки № 96957/30/к2/ПР від 11.04.2014 р. між Позивачем та [PERSON]. Проте, відповідачі взяті на себе зобовязання не виконують, а тому їх заборгованість станом на 20.11.2015 року, становить 25613,73 грн.. Тому Позивач звернувся до суду з даним позовом. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні заперечували проти позову, обґрунтовуючи тим, що підписуючи дані договори їм не були відомі всі умови договору. Суд, заслухавши представника позивача, відповідачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Так, 11.04.2014 року між ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 96957/30/к2 від, за який останьому було надано кредит в сумі 20000,00 грн. строком на 24 місяці, а саме з 11.04.2014 р. по 11.04.2016 р., зі сплатою за користування кредитом 24 % річних, на споживчі цілі. ( а.с.7-11). Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідача [PERSON], банк свої зобов»язання щодо надання кредиту виконав, надавши в користування кредитні кошти згідно обумовленого кредитним договором розміру (а.с.37-49). Між тим, як передбачено Пунктом 1.1 Кредитного договору, відповідач [PERSON] зобовязується використати кредит на цілі, визначені Кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобовязання за Кредитним договором, та повернути кредитодавцю кредит на умовах та в строки (терміни) визначені Кредитним договором. Кредитним договором передбачено, що кінцевий строк повернення кредиту є 11.04.2016 року. Відповідно до п.5.2.1 Кредитного договору відповідач [PERSON] був зобовязаний сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі за Кредитним договором, та повернути кредит Позивачу в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Банк звертався в липні 2015 року до відповідача 1 із претензією про необхідність дострокового повернення коштів по кредиту та нарахованими відсотками, але остання була залишена без уваги. Таким чином, відповідач 1 свої зобовязання по погашенню отриманого кредиту не виконав, тому наявна станом на 20.11.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» по простроченій заборгованості по кредиту 15101,59 грн. та за сумою заборгованості по нарахованим відсоткам 3536,63 грн. На підставі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За умовами п.6.1 укладеного між сторонами договору Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором. Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору, за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобовязання за кожний день прострочення. Пунктом 6.3 Кредитного договору передбачено, що за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) повернення кредиту (в т.ч. строку (терміну) дострокового повернення кредиту визначеного кредитодавцем) в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобовязання за кожний день прострочення. Відповідно з п. п. 6.4. договору кредиту, за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п. п. 5.2.3., 5.2.4., 5.2.5. договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. За таких обставин, нарахування пені за несвоєчасне повернення кредиту 3257,75 грн.; сума пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків 487,32 грн. та штрафу згідно п.6.4 кредитного договору 2000,00 грн.. (а.с.33-34). є обґрунтованою та підлягає стягненню на користь банку. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином слід стягнути інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту 1230,44 грн. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором було укладено договір поруки № 96957/30/к2/ПР від 11.04.2014 р. між позивачем та [PERSON] (а.с.22-24). Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 в солідарному порядку суми заборгованості в розмірі 25613,73 грн. на користь позивача. Згідно до п. п. 5.2.4 та 5.2.5 Кредитного договору позичальника зобовязано отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати підприємства, на якому він працює, тільки на поточний (картковий) рахунок, відкритий в кредитодавця, на протязі всього строку (терміну) дії договору, а у випадку припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, в тому числі при виході на пенсію, протягом 5 (пяти) календарних днів у письмовій формі повідомити про цю обставину кредитодавця з наданням оригіналів або належним чином завірених копій відповідних підтверджуючих документів. З огляду на невиконання відповідачем 1 вказаних договірних умов, банк обґрунтовано застосував відсоткову ставку в розмірі 2000,00 грн., а тому суд не приймає до уваги твердження сторони відповідачів про безпідставне підвищення розміру відсотків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно судовий збір в розмірі 1218,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 70 від 01.12.2015 року.(а.с.1). На підставі ст.ст. 526, 611, 612, 623, 625, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved