Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У грудні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він зареєстрований і проживає в [ADDRESS], яка належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29 вересня 2011 року його матері [PERSON] В ніч з 17 на 18 жовтня 2012 року сталося залиття квартири, про що складений акт від 18 жовтня 2012 року комісією ЖЕУ №4; в результаті обстеження квартири встановлено, що в ній маються явно виражені сліди затоплення (мокрі плями і пошкоджена штукатурка) в кімнатах, а саме: кухня, стеля (плитка ПВХ 3,0х2,5 кв.м), стіни (шпалери 2,5х1,80 кв.м), прихожа (стіни, стеля, шпалери 3,5х2,5 кв.м), вітальня (стеля, шпалери 3,5х2,5, стіни, шпалери 2,5х3,0 кв.м), спальня (стеля, шпалери 1,5х2,0, стіни 2,3х1,7 кв.м), спальня дитяча (стеля шпалери 1,0х1,20 кв.м). Згідно висновку комісії залиття сталося з причин прориву водопровідної труби у вище розташованій квартири [ADDRESS], в якій проживає відповідач [PERSON], із-за самостійних ремонтних робіт з заміни крана кульового на вводі в [ADDRESS] стояка холодного водопостачання. В результаті затоплення квартири була спричинена матеріальна шкода, яка згідно висновку експертного дослідження складає 16282 грн. За проведення експертного дослідження ним (позивачем) сплачено 1100 грн. Крім того, під час затоплення квартири він, спасаючи своє майно, підслизнувся на мокрій підлозі і впав на спину, у зв'язку з чим травмувався і вимушений був викликати швидку допомогу; йому була надана медична допомога, а згодом він вимушений був проходити обстеження, на що поніс витрати в сумі 520 грн. В результаті залиття квартири йому (позивачу) була спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичних і душевних стражданнях, саме: травма, отримана при падінні під час залиття квартири, спричинює йому сильний біль, який він вимушений терпіти до наступного часу; в результаті перебування у надзвичайно травмуючій ситуації при залитті і пошкодженні майна він відчув сильніший емоційний стрес, наслідками якого стали часткова втрата сну, головні болі, підвищена роздратованість; тривале перебування у сирій квартирі спровокувало виникнення у всіх проживаючих в квартирі простуду і алергічну реакцію організму; змінився звичний образ життя його і його сім'ї, виникла необхідність додавати додаткових зусиль для організації життя, більшу частину часу він вимушений був проводити у лікарні. Просив стягнути з відповідача [PERSON] 16282 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди; 520 грн. в порядку відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням здоров'я; 15000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди; 1100 грн. в порядку відшкодування витрат на оплату висновку експертного дослідження; 101.57 грн. в порядку відшкодування витрат на оплату послуг ЖЕУ №4 по складанню кошторису; 24.86 в порядку в порядку відшкодування послуг ЖЕУ №4 з видачі довідки про фактичне проживання; 62.20 грн. в порядку відшкодування витрат на оплату печаті фотографій по факту залиття квартири; 1500 грн. в порядку відшкодування витрат на правову допомогу; 214.60 грн. та 107.30 грн. - судовий збір. Ухвалою суду від 14 листопада 2013 року був замінений процесуальний статус [PERSON] з відповідача на третю особу та замінений процесуальний статус комунального підприємства «Служба єдиного замовника Київського району м. Донецька» «Житлово-експлуатаційна ділянка №4» з третьої особи на відповідача. 15 листопада 2013 року позивачем надані уточнені позовні вимоги, відповідно до яких відповідачем зазначено комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Київського району м. Донецька», третіми особами зазначені [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим позивач [PERSON] просив стягнути матеріальну, моральну шкоду та судові витрати з комунального підприємства «Служба єдиного замовника Київського району м. Донецька». Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 19 грудня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: стягнуто з комунального підприємства «Служба єдиного замовника Київського району м. Донецька» на користь [PERSON] 16282 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судовий збір в розмірі 1760.18 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі КП «Служба єдиного замовника Київського району м. Донецька» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення. Апелянт вважає, що суд однобічно підійшов до дослідження доказів при прийнятті рішення, прийнявши до уваги тільки висновок експерта та не врахував положення ст. ст. 151, 177, 179 ЖК України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, п.п. 2,4 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 322 ЦК України, ч.2 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, які мешканцем [ADDRESS] [PERSON] не виконувались; власник [ADDRESS] повинен був самостійно обслуговувати ділянку труби, де стався порив та доглядати за її станом; апелянт вважає, що третя особа [PERSON] халатно поставився до свого санітарно-технічного обладнання, що призвело до залиття квартири позивача; при прийнятті судового рішення суд однобічно підійшов до з'ясування обставин справи та дослідження доказів, прийнявши припущення експерта Донецького НДІСЕ як основний доказ; апелянт також вважає, що сума матеріальних збитків декілька завищена; суд дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 1166, 1167 ЦК України; апелянт вважає,що фактично між сторонами виникли договірні правовідносини, на які розповсюджується Закон України «Про захист прав споживачів», тому відсутні підстави для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди в розумінні ч.2 ст. 22 зазначеного Закону; крім того, апелянт вважає, що позивачем не доведена сума моральної шкоди. У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що залиття його квартири сталося з вини КП «СЕЗ Київського району м. Донецька», оскільки саме бездіяльністю КП «СЕЗ Київського району м. Донецька» порушено вимоги Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, бездіяльність комунального підприємства була неправомірною, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок; розмір матеріальної шкоди встановлений належними доказами; суд вважав також доведеним факт завдання позивачу моральної шкоди. Проте з такими висновками повністю погодитись неможливо, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом на підставі свідоцтва про право власності право власності на квартиру [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 29 вересня 2011 року зареєстровано за [PERSON] - матір'ю позивача. В ніч з 17 на 18 жовтня 2012 року сталося залиття квартири позивача з [ADDRESS], яка розташована поверхом вище, власником якої є [PERSON] Факт залиття квартири позивача зафіксований відповідним актом, який був складений 18 жовтня 2012 року повноважними представниками ЖЕУ №4 КП «СЕЗ Київського району м. Донецька». Як зазначено в акті причиною залиття квартири позивача є те, що власник [ADDRESS] самостійно проводив ремонтні роботи по заміні кульового крану на вводі стояка холодного водопостачання. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи пошкодження, виявлені 18 жовтня в квартирі [ADDRESS], дійсно сталися внаслідок залиття. Проте, як зазначено у висновку, найбільш імовірною причиною залиття квартири є те, що після заміни крана на вводі стояка холодного водопостачання в [ADDRESS] система водопостачання деякий час до настання залиття перебувала в справному стані (течія була відсутня). Залиття [ADDRESS] сталося через не встановлений час після заміни крана на вводі стояка холодного водопостачання в [ADDRESS] під впливом тиску води в трубопроводі, в результаті його корозійного руйнування. Точка розділу, в якій здійснюється передача послуг з водопостачання від виконавця споживачеві, у [ADDRESS] знаходиться після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка в [ADDRESS], тобто після місця розташування джерела залиття. Так як розвиток корозії трубопроводів є природним фізичним процесом і не залежить від будь-чиєї волі, найбільш імовірним є те, що причинно-наслідковий зв'язок між діями власника [ADDRESS], в тому числі у зв'язку з самостійними ремонтними роботами по заміні крана кульового при введенні в [ADDRESS] стояка холодного водопостачання і залиттям [ADDRESS] відсутній. Доводи апеляційної скарги про те, що при прийнятті рішення суд однобічно підійшов до з'ясування обставин справи та прийняв припущення експерта як основний доказ у справі є безпідставними, оскільки відповідно до ч.6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу, а представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду не заперечувала, що місцем розташування джерела залиття є ділянка, яка повинна обслуговуватися КП «Служба єдиного замовника Київського району м. Донецька». Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний до вчасного та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законом. Відповідно до Правил утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженим наказом Держитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року №150, технічне обслуговування жилих будинків, крім іншого, є комплексом робіт, спрямованих на підтримку справності та роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження систем технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових (загальних, профілактичних) та позапланових оглядів. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Такі огляди проводяться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (весняний та осінній огляди), про огляд складається акт за встановленою формою. Результати огляду також заносяться до журналу. Проте відповідачем не доведено, що ним проводились такі огляди. Доводи апеляційної скарги про те, що самі власники [ADDRESS] не мали доступу до внутрішньо квартирної комунікації, в т.ч. і до місця, де стався порив труби, а відповідно і житловий орган не мав можливості обслуговувати цю ділянку, є також безпідставним, оскільки відповідачем не доведено, що мешканець [ADDRESS] перешкоджав працівникам житлового органу здійснювати обслуговування труб холодного водопостачання в його квартирі, в той час як при даних правовідносинах саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди. Крім того, в самій апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що КП «Служба єдиного замовника Київського району м. Донецька» і зараз згодне зробити ремонт квартири позивача своїми силами або оплатити вартість куплених матеріалів та робіт, що фактично є визнанням позову. Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду з позовом позивачем [PERSON] наданий висновок експертного дослідження будівельно-технічної спеціалізації від 3 листопада 2012 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту, виконання якого необхідно для приведення [ADDRESS] в стан, який передував настанню залиття, складає 16282 грн. При проведенні судової будівельно-технічної експертизи, за результатами якої складений висновок 16 вересня 2013 року, перерахунок вартості відновлювального ремонту, визначений при виконанні експертного дослідження з урахуванням змін ринкової ситуації не здійснювався, оскільки, як зазначив експерт, пошкодження в результаті залиття квартири, відповідають пошкодженням, встановленим експертом в ході натурного обстеження, здійсненого 23 листопада 2012 року; об'єкт дослідження за період між двома натурними обстеженнями не змінився; за період часу між 27 листопада 2012 року (датою складання висновку експертного дослідження) і датою складання цього висновку на ринку будівельної продукції не сталося суттєвих змін, зберігаються стабільні ціни на основні будівельні матеріали і рівень заробітної плати; вартість відновлювального ремонту при експертному дослідженні визначена у відповідності з діючими нормами. За таких обставин доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. Є також безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що при посиланні експерта на відсутність причинно-наслідкового зв'язку між самостійною заміною мешканцями [ADDRESS] кульового крану і залиттям з посиланням на природний фізичний процес корозії не враховані положення п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, тобто, щоб уникнути природного процесу корозії труби мешканці цієї квартири повинні були стежити за нею, покривати періодично антикорозійним шаром (фарбування труби), оскільки є доведеним, що ділянку труби, на якій стався порив, повинно було обслуговувати саме КП «Служба єдиного замовника Київського району м. Донецька». Разом з тим висновок суду про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди є неправильним, оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 1167 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є споживачем послуг, які надаються комунальним підприємством «Служба єдиного замовника Київського району м. Донецька» і ці правовідносини регулюються положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 якого моральна шкода відшкодовується в разі завдання її внаслідок недоліків продукції (дефекту продукції), відповідно до закону. Але таких обставин по справі не встановлено. За таких обставин рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову [PERSON] у задоволенні його позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial