Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФК «Верона» про визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування позову зазначає про те, що 02.07.2021 року між ним та ТОВ «ФК «Верона» укладено договір № 1919895, за яким він отримав позику. Оскільки в порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, йому не повідомлено всю необхідну інформацію щодо умов договору, договір ним не підписаний та не укладений в письмовій формі, не містить сукупної вартості кредиту, з врахуванням того, що такий договір є нечесною підприємницькою практикою, [PERSON] просить суд укладений з ТОВ «ФК «Верона» 02.07.2021 року кредитний договір визнати недійсним. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 27.09.2021 року. 14.11.2021 року до суду від представника ТОВ «ФК «Верона» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «Верона» з заявкою на отримання кредиту. Для отримання фінансових послуг, позивач пройшла процедуру реєстрації на сайті позикодавця, заповнив заяву (форму) на отримання фінансового кредиту, зазначивши персональні дані та бажані параметри кредиту. На підставі наданої позичальником інформації, 02.07.2021 року був сформований кредитний договір (Оферта) № 1919895, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту на умовах терміновості, повернення та платності у розмірі 3 000 грн. строком на 29 календарних днів, тобто по 30.07.2021 року (включно), на умовах строковості, зворотності, платності. 02.07.2021 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника G4164, було підписано Акцепт (заява про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (Оферту) №1919895 про отримання кредиту у розмірі 3 000 грн. строком на 29 календарних днів - по 30.07.2021 (включно). За змістом п. 10.1 кредитного договору, укладаючи цей договір, позичальник усвідомлює та підтверджує, що умови цього договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам та справедливі. Підписанням цього договору позичальник свідчить, що він до підписання цього договору ознайомився з усіма наявними та можливими схемами надання кредиту, правилами, порядком та умовами, на підставі яких кредитодавець здійснює надання коштів у кредит, загальною вартістю кредиту та всіх витрат, пов`язаних з отриманням кредиту у кредитодавця, та свідомо обрав умови отримання кредиту, викладені в цьому договорі. Відповідно до п. 10.5 кредитного договору даний договір складений при повному розумінні Сторонами його умов та термінології українською мовою. Кожний примірник цього електронного договору, підписаний сторонами в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого договору та разом із сукупними документами щодо його укладення невідкладно зберігається на Особистій сторінці (особистому кабінеті) позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця. Сторони домовились, що примірник цього договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) у формі, що не передбачає зміни його змісту (РDF-файл), вважається отриманим позичальником, з моменту направлення цьогод до особистого кабінету (особистої сторінки) позичальника. Електронний договір зберігається в електронному вигляді в особистому кабінеті позичальника, до якого позичальник має захищений цілодобовий доступ. За змістом п. 10.6 кредитного договору укладанням та підписанням цього договору своїм електронним підписом одноразовим ідентифікатором у порядку, передбаченому ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підтверджує, що перед укладенням цього договору позичальник отримав від кредитодавця інформацію в електронній формі, у тому числі шляхом надання доступу на веб-сайті Товариства, що визначена в частині першій та другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» та в статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»; вся необхідна інформація надана кредитодавця з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання; до моменту підписання договору вивчив цей договір та внутрішні правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, розміщені на сайті кредитодавця, їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. У відповідності до інформаційної довідки АТ «КБ «Глобус» № 1-3684 від 13.12.2021 року, 02.07.2021 року о 17 год. 03 хв. [PERSON] отримав кредит в сумі 3 000 грн. 00 коп. шляхом зарахування коштів на платіжну картку, номер займу [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України. Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсними правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Позивачем було прийнято пропозицію відповідача шляхом надіслання електронного повідомлення, підписаного з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, до відповідає визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» порядку укладення електронного договору. Відповідно до положень ч. 12 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Таким чином кредитний договір № 1919895 від 02.07.2021 року є належним чином підписаним сторонами і за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Текст цього договору та Правила надання грошових коштів у кредит, розміщені на сайті кредитодавця, містять вичерпну інформацію щодо умов надання кредиту, його сукупної вартості, порядку нарахування процентів та неустойки у випадку прострочення сплати заборгованості за кредитом. За таких обставин позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Крім того, оскільки під час розгляду справи встановлено, що на спірно-правові відносини, які виникли між сторонами, не поширюється Закон України «Про захист прав споживачів», відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved