Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Зазначала, що з відповідачем вона перебувла у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2011 року. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 22 серпня 2013 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вона та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач свого обов'язку по утриманню дітей не виконує, діти проживають разом із нею, перебувають на її утриманні, просила стягувати щомісячно із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Також просила залучити до участі у справі як співвідповідача опікуна [PERSON] [PERSON] Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому він посилаючись на те, що їх батьки померли, він, [PERSON], не має постійного місця роботи, його дружина також не має постійного місця роботи, у них двоє неповнолітніх дітей, [PERSON] є інвалідом першої групи, потребує стороннього догляду, перебуває у Почаївському психоневрологічному закладі, колишня дружина [PERSON] жодного разу не поцікавилась станом його здоров'я, просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що з 01 грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно заочного рішення Яготинського районного суду Київської області від 22 серпня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 8,9). Діти проживають разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні (а.с. 13). Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 176/13 від 13 червня 2013 року [PERSON] страждає деменцією (недоумством) внаслідок органічного ураження головного мозку. Дана патологія носить хронічний характер і позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2013 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуном [PERSON] - [PERSON] Відповідно до листа Почаївського психоневрологічного будинку-інтернату № 34 від 15 лютого 2016 року з 02 грудня 2014 року [PERSON] проживає у Почаївському психоневрологічному будинку-інтернаті, оскільки за станом здоров'я потребує стороннього догляду і побутового обслуговування як інвалід 1 групи загального захворювання. Станом на 15 лютого 2016 року [PERSON] зареєстрований у Почаївському психоневрологічному будинку-інтернаті та перебуває на повному державному забезпеченні. Відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законодавча регламентація обов'язків батьків утримувати дитину не виключає наявність ситуацій, коли дитина не отримує аліментів. Утримання дитини являється, насамперед, обов'язком її батьків. Держава несе субсидіарний (додатковий) обов'язок щодо надання дитині матеріального забезпечення, який може виконуватися різними способами. Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є ії здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно із ч. 2 ст. 15 СК України якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов'язок особистого немайнового характеру припиняється у зв'язку з неможливістю його виконання. Майновий обов'язок недієздатної особи за її рахунок виконує опікун. За змістом ст. ст. 3, 8 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Постановою КМУ №189 від 22 лютого 2006 року затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Згідно п. 2 вказаного Порядку тимчасова допомога призначається у разі якщо стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі. Розмір тимчасової допомоги становить 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Зважаючи на те, що [PERSON] визнаний судом недієздатним, а отже не може бути належним відповідачем по справі, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів слід відмовити. Крім того, ураховуючи, що [PERSON] визнаний судом недієздатним, є інвалідом першої групи, потребує стороннього догляду, зважаючи на положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» про прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів та розмір пенсії по інвалідності, приймаючи до уваги доводи опікуна [PERSON] про те, що 30% пенсії [PERSON] по інвалідності отримує він, а 70 % перераховується у Почаївський психоневрологічний будинок-інтернат, суд вважає, що [PERSON] як опікун [PERSON] не може виконувати обов'язок по утриманню дітей [PERSON], доказів протилежного у судовому засіданні не здобуто, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], про стягнення аліментів також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed