Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

У грудні 2016 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося в суд з позовом до відповідачів[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що відповідачу [PERSON] відповідно до договору про надання послуг теплопостачання від 16 вересня 2006 року ним надаються послуги з центрального опалення і гарячого водопостачання в квартиру [ADDRESS], загальною опалювальною площею 66,3 кв.м., яка перебуває у її власності. Відповідно до довідки з КП «ЖЕО № 2» у вищезазначеній квартирі також проживають та зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які також користуються наданими послугами теплопостачання. Однак, відповідачі взятих на себе зобов'язань по оплаті за надані послуги не виконують, а тому станом за період з 01.10.2013 року по 01.11.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 13096,98 грн, на яку нараховано індекс інфляції за весь час прострочення та 3% річних. Ураховуючи вищевикладене, позивач просив суд, стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за отримані послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 17797,72 грн та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача до суду не з'явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів не надходило. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлено, що 16 вересня 2006 року між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем [PERSON], укладено договір про надання послуг теплопостачання, дія якого була продовжена за відсутності у сторін наміру його розірвання, за яким у період з 01 жовтня 2013 року по 01 листопада 2016 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з центрального опалення і гарячого водопостачання в її квартиру [ADDRESS], загальною опалювальною площею 66,3 кв.м. Відповідно до довідки з КП «ЖЕО № 2» у вищезазначеній квартирі, крім власника [PERSON], також проживають, зареєстровані та користуються наданими послугами теплопостачання відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є членами сім'ї власника квартири. Відповідно до п. 4.1 договору споживачі зобов'язані оплачувати за спожиті послуги до 10 числа, наступного за розрахунковим місяця на розрахунковий рахунок підприємства. Однак, відповідачі, будучи споживачами послуг, не сплачували відповідно до умов договору та вимог закону плату за послуги теплопостачання, у результаті чого утворилася заборгованість за вказаний період в розмірі 13 096,98 гривень. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Оскільки позивач належним чином виконує взяті на себе зобов'язання та надає відповідачам послуги з теплопостачання, а вони їх споживають, однак, не виконують своїх зобов'язань по оплаті за ці послуги, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню солідарно сума заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2013 року по 01.11.2016 року у розмірі 13096,98 гривень. Разом із тим, частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги Ураховуючи, що відповідачі прострочили виконання зобов'язань по сплаті за надані послуги за період з 01.12.2013 року по 01.11.2016 року позивачем нараховано індекс інфляції в сумі 4124,12 грн та 3 % річних в сумі 576,62 грн., які також підлягають солідарному стягненню з відповідачів. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивачем сплачено 1378 грн судового збору та 320 грн витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, що підтверджується відповідними квитанціями, які є в матеріалах справи. Оскільки позов задоволено, то з кожного з відповідачів потрібно стягнути по 275 грн 60 коп. судового збору та по 64 грн витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів.

Outcome: approved