overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 24 травня 1975 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 3 (поновлено). Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки.\~Зараз шлюбні відносини між сторонами припинені, разом вони не проживають через відсутність взаєморозуміння та відсутність взаємних інтересів, спільне господарство не ведеться. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Належно повідомлений через засоби масової інформації відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за її відсутності суду не надала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору та неповнолітніх дітей від шлюбу \~у сторін не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 червня 1985 року уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу, мають двох дітей, які на даний час досягли повноліття. На початку 2009 року відносини між ними стали погіршуватися, зявилися непорозуміння та відчуження, що призвело до остаточного припинені шлюбних відносин. З вказаного часу мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. З 2010 року позивач проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, з якою має намір укласти шлюб, тому вважає збереження шлюбу неможливим. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. При цьому зазначив, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причину не явки не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних доказів. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходе на підставі наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 21 червня 1985 року, який зареєстрований Кошайською сільською радою Сєровського району Свердловської області, актовий запис №\~5 (а.с. 4). Від шлюбу, подружжя мають двох дітей, які на час ухвалення рішення досягли повноліття. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені на початку 2009 року, з вказаного часу проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Підставою розпаду сім`ї стало те, що між ними виникали постійні непорозуміння та відчуження, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач не має наміру, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сімю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває. У відповідності до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 11 липня 1981 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У жовтні 2007 року шлюбні відносини між ними були припинені, з вказаного часу спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Підставою розпаду сімї стало те, що на протязі спільного проживання виявилося, що вони є взагалі різними людьми з протилежними поглядами на сімейні обовязки, через що виникали постійні сварки. Вважає збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач також направила заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 липня 1981 року. Шлюб зареєстрований відділом ЗАГС м. Новозибков Брянської області Російської Федерації, актовий запис №\~195, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу в матеріалах справи. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи убачається, що шлюбні відносини між сторонами були припинені у жовтні 2007 року, з вказаного часу спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Підставою розпаду сімї стало те, що сторони є різними людьми з протилежними поглядами на сімейні обовязки, у звязку з відсутністю взаєморозуміння постійно виникали сварки, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, яким \~після його уточнень, просив стягнути із відповідача на його користь незаконно отримані кошти в сумі 34 670,28 грн. та понесені судові витрати( а.с. 2-9,30). Вимоги мотивовано \~тим, що [PERSON]\~ 28.01.2014 року звернулась до Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання \~їй статусу безробітного та призначення \~їй виплати допомоги по безробіттю. У своїй заяві вказала, зокрема, що не забезпечує себе роботою самостійно, не є субєктом підприємницької діяльності та ознайомлена з правами та обов'язками безробітного, що визначені Законами України Про зайнятість населення, Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. [PERSON] було надано 28.01.2014 року статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 04.02.2014 року по 29.01.2015 року, згідно з наказом від 04.02.2014 року №140204. У лютому 2016 року за результатами обміну інформацією в електронному вигляді між ОДПІ ГУ ДФС, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування, що здійснюється згідно з Наказом Міндоходів і зборів України від 19.09.2013 року №494, Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості була отримана інформація про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні, та за даними відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі загальнообов'язкового державного страхування мали не припинену підприємницьку діяльність.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 05 серпня 2000 року Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 338, зареєстровано шлюб з [PERSON] 14 серпня 2005 року у подружжя народилася дитина дочка [PERSON]. Посилався, що 16 років прожили з дружиною у шлюбі, вели спільне господарство, будували міцні сімейні відносини. Останнім часом стосунки погіршилися, не можуть мешкати один з одним однією сімєю, спокійно вирішувати поточні проблеми. На їх думку розлучення це єдиний вихід побудувати нове життя та зберегти нормальне бачення про сімю їхньої спільної дитини. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення одноразової грошової допомоги у розмірі 28668,10 грн., посилаючись на порушення останнім п. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» та ст. 116 КЗпП України, оскільки при звільненні йому не були виплачені усі належні суми. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач у період з 13.12.2012 по 27.11.2014 працював за трудовим договором на постійній основі, на посаді помічника-консультанта народного депутата сьомого скликання [PERSON] Середня заробітна плата позивача складала 9556,03 грн. Указом Президента України від 27.08.2014 № 690/2014 були достроково припинені повноваження Верховної Ради України сьомого скликання. Відповідно до ст. 90 Конституції України повноваження Верховної Ради України припиняються у день відкриття першого засідання Верховної Ради нового скликання. Перше засідання Верховної Ради восьмого скликання відбулося 27.11.2014, тобто повноваження Верховної Ради України сьомого скликання припинилися 27.11.2014. Згідно з ч. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин ) у випадку звільнення помічника-консультанта народного депутата на підставі дострокового припинення повноважень народного депутата відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону помічнику-консультанту народного депутата, який працює за строковим трудовим договором на постійній основі, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі його тримісячної заробітної плати за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України. Таким чином, зазначеним законом передбачено право помічника-консультанта народного депутата на одноразову грошову допомогу у розмірі його тримісячної заробітної плати у випадку дострокового припинення повноважень народного депутата. За змістом ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В ході судового розгляду встановлено, що всупереч вищевказаним приписам Закону відповідач не виплатив позивачу під час його звільнення належну йому до сплати суму одноразової грошової допомоги у розмірі 28668,10 грн., а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 45, 46, 60, 61, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 14 вересня 2007 року він уклав шлюб з відповідачкою в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області , актовий запис № 615. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони з 2013 року однією сімєю не проживають, оскільки відповідачка вже має інші відносини, внаслідок чого виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 2007 року в Міському відділі актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №615 (а.с.4). Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2013 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS], який знаходиться на балансі позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачу було надано койко-місце в гуртожитку період його роботи у ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», однак відповідач звільнений та з березня 1993 року в гуртожитку не проживає. Представник позивача в судовому засіданні надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до рішення виконкому Миколаївської місцевої ради №252 від 11 березня 1984 року будівля гуртожитку по [ADDRESS] передана на баланс ДП НВКГ «Зоря»- «Машпроект». [PERSON], [INFO], зареєстрований в гуртожитку по [ADDRESS], з 12 січня 1993 року, свідченням чого є довідка ДП НВКГ «Зоря»- «Машпроект» від 20.09.2016 року № 530 (а.с. 13). За довідкою відділу кадрів ДП НКВГ «Зоря»-«Машпроект» від 28.03.2016 року № 08/5-257 [PERSON] не працює на підприємстві з 15 листопада 2004 року, звільнений з підприємства за власним бажанням на підставі наказу № 217-к від 19.11.2004 року (а.с. 12). Згідно актів від 30 березня 2015 року та від 10 листопада 2015 року [PERSON] не проживає та не проживав у гуртожитку з моменту реєстрації (а.с. 10, 11). Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем проживання більше, ніж 6 місяців, що є підставою визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] який перебуває на балансі КП «СКП «Гуртожиток». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, погодилася на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків [PERSON] (сусідки), [PERSON] (мешканця спірної кімнати), дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до довідок КП «СКП «Гуртожиток» від 01.12.2015 року № 3346 та від 29.09.2016 року № 3399 [PERSON], [INFO], зареєстрований у кімнаті [ADDRESS] (а.с. 4,5). Із актів про не проживання від 02.12.2015 року та від 11.10.2016 року, складених представниками КП СКП «Гуртожиток», вбачається, що [PERSON] не проживає з 2012 року по теперішній час в кімнаті [ADDRESS] його речей в кімнаті не має, в кімнаті фактично проживає [PERSON] (а.с. 6, 7). Згідно довідки КП «СКП «Гуртожиток» особовий рахунок на кімнату [ADDRESS] на [PERSON] не відкривався (а.с. 8). Відповідно до статті 71 Житлового кодексу УРСР за наймачем при тимчасовій відсутності зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем проживання більше, ніж 6 місяців, що є підставою визнати його таким, що втратив право користування вказаною кімнатою. Враховуючи викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив визнати відповідача такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS] який перебуває на балансі КП «СКП «Гуртожиток». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, погодилася на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків [PERSON] (сусідки), [PERSON] (мешканця спірної кімнати), дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до довідок КП «СКП «Гуртожиток» від 01.12.2015 року № 3345 та від 29.09.2016 року № 3398 [PERSON], [INFO], зареєстрована в кімнаті [ADDRESS] (а.с. 4, 5). Із актів про не проживання від 02.12.2015 року та від 11.10.2016 року, складених представниками КП СКП «Гуртожиток», вбачається, що [PERSON] не проживає з 2008 року по теперішній час у кімнаті [ADDRESS] її речей в кімнаті не має, в кімнаті фактично проживає [PERSON] (а.с. 6, 7). Згідно довідки КП «СКП «Гуртожиток» особовий рахунок на кімнату [ADDRESS] на [PERSON] не відкривався (а.с. 8). Відповідно до статті 71 Житлового кодексу УРСР за наймачем при тимчасовій відсутності зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутня за місцем проживання більше, ніж 6 місяців, що є підставою визнати її такою, що втратила право користування вказаною кімнатою. Враховуючи викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У\~ грудні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 15 грудня 1979 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 722.\~ Під час шлюбу у сторін народилася дитина, яка вже є повнолітньою. Вказує, що спільне життя сторін останні декілька років не складається та шлюбні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Зазначає, що на даний момент\~ конфлікти між сторонами негативно впливають на стан здоровя позивача, вважає, що збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам. Неухильно наполягає на розірванні шлюбу. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, наполягав на\~ розірванні шлюбу між ним та відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 15 грудня 1979 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 722. Спільне життя сторін останні декілька років не складається та шлюбні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведеться, шлюб з відповідачем суперечить інтересам позивача, тому збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved