Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У грудні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду від 14 серпня 2013 року з [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини щомісячно, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів у період з 01.08.2014 року по 30.10.2016 року складає - 33860,34 грн. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям дітей, не приймає участі у її вихованні, не піклується про моральний та фізичний розвиток, не приймає участі у їх матеріальному забезпеченні. Діти знаходяться на повному її утриманні. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила,що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] .У червні 2013 року шлюб між ними було розірвано та з грудня 2013 року відповідач взагалі перестав спілкуватися з дітьми, вони стали мешкати окремо . Відповідач з цього часу не цікавився долею дітей, не приймав участі у їх житті та вихованні, матеріально не утримував. За рішенням суду з нього було стягнуто аліменти, але відповідач їх не сплачує, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Станом на зараз відповідач понад 3 роки не спілкується з дітьми та молодший син його вже не пам'ятає. Просила задовольнити її позов та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, та за згодою позивача, та у відповідності до вимог ст.. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради - Бартош Н.О., що діяла на підставі довіреності, у судовому засіданні пояснила, що та вважає за доцільне позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Прокурор у судовому засіданні вважав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд, вислухавши позивачку та представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] його батьківських прав відносно малолітніх дітей є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2002 року по 18 червня 2013 року (а.с. 17). [INFO] в них народився син [PERSON], а [INFO] [PERSON]. (а.с. 15,16).Після розірвання шлюбу діти мешкають разом з позивачкою в [ADDRESS] (а.с. 24), відвідують шкільні навчальні заклади, кружки розвитку. Вихованням дітей займається мати. Батько дітей навчальні заклади не відвідує, участі у проведенні батьківських зборах та шкільних заходах не приймає. (а.с. 25-28). Діти спостерігаються у КП Маріупольської міськради «ЦПМСД № 1», на диспансерному обліку не перебуває. До амбулаторії в разі необхідності приходить тільки мати, батька дітей дільничний педіатр [PERSON] не бачила жодного разу. Таким чином, щонайменш , з грудня 2013 року року відповідач з дітьми не спілкується , їх долею , навчанням та станом здоров'я не цікавиться, у вихованні дітей участі не бере, матеріально не утримує , тобто фактично відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, при цьому судом встановлено,що перешкод у спілкування з дітьми відповідачу не чинилися. Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 14.08.2013 року, на підставі якого 11 вересня 2013 року був виданий виконавчий лист, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини щомісячно, з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 02 липня 2013 року. Станом на 1 квітня 2017 року загальний розмір заборгованості по аліментам становить 43508 грн. 79 коп. Таким чином суд вважає, що позивачкою доведений той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини . Ці обставини були підтверджені в судовому засідання поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також наданими до суду письмовими доказами . Свідок [PERSON], що є практичним психологом, в судовому засіданні пояснила,що нею проводилось психологічне консультування [PERSON] та [PERSON] та складене психологічне уявлення , згідно яких , як [PERSON] так і [PERSON] , у своїх малюнках батька взагалі не визначають, що свідчить про те,що ця людина не включена в сімейну систему дітей та не викликає у них емоційного відгуку. Кальміуська районна адміністрація Маріупольської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Кальміуської районної адміністрації від 12 квітня 2017 року № 9 п. 10, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним висновком. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дітей не займається, життям дітей не цікавиться, з його боку відсутня будь-яка турбота про дітей, про їх розвиток та здоров'я. Таким чином, з урахуванням переконливих доказів, наданих позивачкою, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей.

Outcome: approved