Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] в особі адвоката Завгородньої В.В. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, коштів на утримання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між сторонами у справі зареєстровано шлюб 27.08.2020 Комунарським районним у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). У сторін є спільний син [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду сторони спільно не проживають, спільним побутом не пов`язані. Після припинення відносин спільна малолітня дитина проживає разом із позивачкою, яка повністю несе всі витрати, пов`язані із матеріальним забезпеченням дитини. Позивачка зазначає, що не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працездатний, ніколи не мав проблем із здоров`ям, а отже має можливість та зобов`язаний брати участь в утриманні спільної дитини, а також позивачки, проте безпідставно ухиляється та не приймає участь у їх утриманні. Посилаючись на вказані обставини просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 08 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на спільну дитину, проте зауважив, що категорично не згоден сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою має намір розірвати шлюб, оскільки має невеликий розмір заробітної плати та на його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , матір якого померла [INFO] . Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 27.08.2020 між сторонами було зареєстровано шлюб Комунарським районним у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №414, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1067, батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.6). Згідно із довідкою виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 01.09.2021 дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що в цій частині відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам малолітньої дитини. За змістом ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того чи вона працює, незалежно від її матеріального становища, а також незалежно від того, чи перебувають они у шлюбі на час вирішення питання про стягнення на її користь аліментів, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, судом враховується, що [PERSON] є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований на посаду водія у ТОВ «Шароль», що підтверджується довідкою №02/11/2021 від 02.11.2021 (а.с.27), інформації щодо заробітної плати відповідачем суду не надано, зі слів відповідача оклад мінімальний, на його утриманні перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] , матір якого [PERSON] померла [INFO] (а.с.28,29), суд вважає справедливим та обґрунтованим часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць Оскільки позивачка у цій справі звільнена від сплати судового збору, з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.. На підставі зазначеного,

Outcome: partial