Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4532 від 11.07.2013 р., здійснений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - [PERSON] щодо звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, - квартиру [ADDRESS] у погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТ Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») за кредитним договором № ML-504/024/2008 від 16.04.2008 року в розмірі 32 837,76 дол. США та договором про відступлення права вимоги від 25.11.2011 р. Вважає, що нотаріус в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі вчинення виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», не пересвідчився у наявності чи відсутності спору між позивачем та банком щодо заборгованості за угодами та кредитним договором, виконавчий напис було вчинено не на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Крім того, її не було попереджено про звернення стягнення на іпотечне майно та вчинення виконавчого напису. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача та третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу - [PERSON] проти задоволення позову заперечували, подали свої заперечення, згідно яким вважають, що виконавчий напис вчинено на підставі діючого законодавства, просили розглядати справу у їх відсутність(а.с.23-25, 36-40, 66-72). Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2008 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке відступило права кредитора ПАТ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] у забезпечення кредитного договору №ML-504/024/2008 від 16.04.2008 року було укладено договір іпотеки №PML-504/024/2008, відповідно до якого позивач передала в іпотеку відповідачу належне їй нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (а.с.26-31). 11.07.2013 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - [PERSON] за заявою відповідача вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4532, про звернення стягнення на зазначене нерухоме майно у погашення кредитної заборгованості в розмірі 32 837,76 дол. США. (а.с.5). Згідно п. п. 1.1, 1.2, 1.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (далі - Порядок), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних права шляхом здійснення виконавчого напису на борговому документі, а згідно ст. 20 ЦК України іпотекодержатель має право обрати засіб звернення стягнення на предмет іпотеки на свій розсуд. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих записів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для вчинення виконавчого напису мають бути подані оригінал нотаріально посвідченої угоди (оригінал договору іпотеки) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 284 цієї Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 199 року № 1172. Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Проте, як вбачається з виконавчого напису, строк, за який провадиться стягнення, - з 16.04.2008 р. по 25.11.2011 р., тобто більш ніж за три роки, а, відтак, сума не є безспірною (а.с.5). Крім того, виходячи з розрахунку заборгованості за кредитним договором №ML-504/024/2008 від 16.04.2008 року, наданим ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, заборгованість у вищевказаній сумі в розмірі 32 837,76 дол. США утворена станом на 15.05.2013 р. (а.с.32). Разом з цим, суд не вважає обґрунтованими підстави позову позивача щодо порушення нотаріусом норм п.2.3. глави 16 Порядку щодо можливості вчинення виконавчого напису лише після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової угоди про усунення порушень, оскільки вказаним пунктом Порядку передбачена можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору після спливу тридцяти днів з моменту надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, а не отримання такого повідомлення іпотекодавцем. Згідно абз.2 п.2.3. глави 16 Порядку повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Вказані норми в цій частині ТОВ «ОТП Факторинг Україна» були виконані, про свідчить копія досудової вимоги № 2325 від 16.05.2013 р. на ім'я позивача та копія опису вкладення в цінний лист із відміткою поштового відділення зв'язку: « 24.05.2013 р.» (а.с. 34). Не встановлено судом порушень з боку приватного нотаріуса і в частині вчинення виконавчого напису на спеціальному бланку нотаріальних документів, що передбачається нормами п. 5.2. Порядку, згідно якому, якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved