Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно набутих коштів. Позивач мотивує свій позов тим, що 17.07.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 1 / 2 частки будинку [ADDRESS], але договір нотаріально не укладений. За умовами договору позивач передала [PERSON] гроші в сумі 10 000 грн. 00 коп., який надав розписку та висилився з будинку. [INFO] [PERSON] помер. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем, тому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 3 333 грн. 33 коп. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю. Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони не заперечували той факт, що 17 липня 2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 1 / 2 частки будинку [ADDRESS], але договір нотаріально не укладений. 1 / 2 частка будинку належала на праві власності [PERSON], інша 1 / 2 частки будинку належить [PERSON]. За умовами договору позивач передала [PERSON] гроші в сумі 10 000 грн. 00 коп., останній надав розписку та висилився з будинку. Позивач та [PERSON] на момент укладення договору купівлі-продажу будинку розірвали шлюб. Відповідач є матір'ю [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], заповіту не залишив. Обставини, визнані сторонами, згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. У відповідності зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Олександрійською районною державною нотаріальною конторою було надано відомості про те, що після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законом строк прийняли: [PERSON] (донька), [PERSON] (син) та [PERSON] (мати). Суд дійшов висновку, що позивачка мала можливість звернутися з відповідною заявою про повернення безпідставно отриманих коштів безпосередньо до спадкоємців або через нотаріальну контору, але позивачка у шестимісячний строк з вимогою до спадкоємців не зверталася. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Таким чином, законом передбачено обов'язкову письмову форму договору купівлі-продажу будинку, його нотаріальне посвідчення та момент укладення даного договору - з дня нотаріального посвідчення. Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, суд має право визнати дійсним нотаріально не посвідчений договір, якщо сторони домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення такого договору (недобросовісна сторона). Суд дійшов висновку, що оскільки сторонами фактично умови договору купівлі-продажу будинку були виконані, то суд вважає, що договір можливо визнати дійсним, але позивач просить стягнути кошти з спадкоємця у розмірі 3 333 грн. 33 коп., так як безпідставно набуті. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Так, із змісту даної статті ЦК України вбачається, що вона регулює правовий режим повернення набутого або збереженого майна, тому обов'язковою умовою застосування даної норми є наявність майна, яке підлягає поверненню законному власнику. Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Судом встановлено, що грошові кошти, отримані померлим від позивача, а не відповідачем, про що свідчить розписка про отримання коштів. Отже, зазначені грошові кошти, надані позивачем померлому, а тому безпідставно набутими вважатися не можуть. Згідно статті 15 ЦПК визначено, що суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, сімейних, земельних чи інших прав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав докази, які підтверджують факт викладений у позовній заяві, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed