Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

У вересні 2019 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки - [PERSON] , яка народилась [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що дочка навчається у Хмельницькому національному університеті та потребує матеріальної допомоги, [PERSON] має можливість надавати таку допомогу. [PERSON] позов визнав, про що зазначив у заяві від 18.11.2019 р. Судом з`ясовано, що [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.07.2001 р. (а. с. 6). [PERSON] навчається у Хмельницькому національному університеті на на I курсі факультету міжнародних відносин, форма навчання - денна, що підтверджується довідкою від 12.08.2019 р. № 297, виданою цим навчальним закладом (а. с. 11). Суд зазначає, що навчання [PERSON] на денній формі навчання у Хмельницькому національному університеті перешкоджає їй займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від неї необхідності купувати канцелярські вироби, підручники та інші необхідні для навчання речі та оплачувати навчання і необхідні для навчання послуги, що, в свою чергу, ускладнює задоволення її потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб. За таких обставин Суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином [PERSON] зобов`язаний утримувати повнолітню дочку - [PERSON] , до припинення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередніх абзацах, [PERSON] не подав, а, як вказувалось раніше, визнав позов. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визнання [PERSON] позову вказує на те, що він може надавати матеріальну допомогу дочці - [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, тобто у тому, у якому просить [PERSON] . Таким чином позов [PERSON] ґрунтується на вимогах законодавства України. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням наведеного, аліменти підлягають стягненню від 09.09.2019 р. Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved