Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась із позовом до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа [PERSON], про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 24 грудня 2002 року у селі Рудня Броварського району Київської області померла її мати [PERSON]. За життя мати склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу та брату [PERSON] у рівних частки. До складу спадщини після смерті матері також увійшов і житловий будинок № 6, що розташований за адресою: Київська обл., Броварський р-н., с. Рудня, вул. Калініна (після перейменування вулиці [PERSON]). У встановлений законом шестимісячний строк позивач разом із своїм братом [PERSON] не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. У лютому 2003 року позивач дозволила своєму синові [PERSON] з дружиною та дитиною оселитися у спірному будинку, які з того часу і до теперішній час проживають, але на садибі позивач з чоловіком як за життя матері, так і після її смерті, продовжують безперервно і постійно господарювати, вести підсобне господарство. 09 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на будинок після смерті матері [PERSON] Однак, державним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі такого свідоцтва, так як останньою пропущено шестимісячний строк звернення із відповідною заявою після смерті спадкодавця. З огляду на такі обставини, позивач звертається із відповідним позовом, в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON], померлої 24.12.2002 року у селі Рудня Броварського району Київської області, та визнати за позивачем у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 24.12.2002 року у селі Рудні Броварського району Київської області, право власності на ? частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, розташованого за адресою: село Рудня Броварського району Київської області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. У попередніх судових засіданнях позивач надавала пояснення, відповідно до яких зазначила, що проживає у квартирі, однак вела господарство за адресою: вул. Л.Українки, 6, с. Рудня, Броварський р-н., Київська обл. За вказаною адресою позивач обробляла город, здійснювала ремонтні роботи у будинку, користувалася гаражем, вела сільське господарство, тримала худобу. Представник Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив листа, в якому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. У попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що вона проживає у спірному будинку та має право на його власність. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2002 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії 1-БК № 427410, виданого 27 грудня 2002 року виконкомом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на житловий будинок № 6, що розташований по вулиці Л.Українка (колишня назва вулиці Калініна) у селі Рудня Броварського району Київської області. За життя спадкодавець [PERSON] 03 жовтня 1997 року склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Руднянської сільської ради народних депутатів [PERSON], та відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті, і на що вона матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON] у рівних частках (а.с. 12). 09 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті померлої 24 грудня 2002 року [PERSON] (а.с. 13). Листом за № 4264/02-14 від 08.12.2017 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у звязку із тим, що позивачем не подано заяву про прийняття спадщини впродовж шести місяців (.с. 14). Зі змісту копії довідки № 569, виданої 09.06.2017 р. виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області вбачається, що будинок у селі Рудня Броварського району Київської області по вул. Лесі Українки, 6, значиться за померлою 24.12.2002 року [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до копії довідки № 954, виданої 22 серпня 2017 року виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 24.12.2002 року, користувалася житловим будинком та відповідними надвірними будівлями, обробляла город, які належали її покійній матері та розташовані за адресою: с. Рудня, вул. Лесі Українки, 6, (колишня назва Калініна). Як вбачається із копії акту обстеження житлового будинку та господарських будівель, що розташовані у с. Рудня по вул. Л.Українки, 6, складеного депутатом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], після смерті [PERSON] (померла 24.12.2002 року) за дворищем, де проживала померла, здійснювала догляд дочка [PERSON], та внук померлої [PERSON] з дружиною [PERSON], так як вони проживають за відповідною адресою. Сімї частками обробляли земельні ділянки, користувалися господарськими приміщеннями та здійснювали дрібний ремонт будинку (а.с. 63). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що доводиться позивачу свахою та перебуває у гарних відносинах. Свідок зазначила, що позивач за життя своєї матері [PERSON] і на даний час здійснює догляд за спірним будинком, обробляє город, має господарство. У 2003 році позивач дозволила своєму синові пожити у будинку разом із дружиною та дітьми, які там проживають на даний час. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що коли він одружився із позивачем, то вони проживали у квартирі, а мати позивача [PERSON] проживала у селі Рудня. Будинок, там де проживала [PERSON], був старий, тому свідок разом із позивачем постійно здійснювали там ремонтні роботи, побудували гараж. Також, за життя матері і по даний час позивач разом із свідком здійснюю догляд за будинком, обробляють город, мають там худобу. Відповідно до ст. 524 ЦК України 1963 року, що був чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З огляду на викладені обставини та зібрані докази по справі вбачається, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після померлої 24.12.2002 року [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковий майном, а саме, житловим будинком № 6, що розташований по вул. Л.Українки (колишня назва вулиці Калініна) у селі Рудня Броварського району Київської області. За таких обставин, вимоги позивача про встановлення факту прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] є доведеними, а тому підлягають задоволенню. Щодо визнання права власності на частку спадкового будинку, суд зазначає наступне. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Право власності на збудований житловий будинок набувається у порядку, який існував на час його будівництва. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти про прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови Кабінету міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Із матеріалів справи встановлено, що житловий будинок № 6, що розташований по вулиці Л.Українки\~(колишня\~назва \~Калініна)\~у с. Рудня Броварського району Київської області, побудований у 1984 році. Тобто, спірний будинок збудовано до 5 серпня 1992 року на земельній ділянці, яка перебувала у власності спадкодавця, а, відтак, на нього може бути визнано право власності, яке переходить у порядку спадкування. З вищевикладених обставин вбачається, що підстав незаконності набуття позивачем права власності на ? частку спірного житлового будинку із відповідними надвірними будівлями, судом не встановлено. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved