Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

У грудні 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення суми боргу за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між відповідачем [PERSON] та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», 17.05.2013 року був укладений кредитний договір № 339RNCA131370001, за умовами якого Банк надав останньому кредит у розмірі 75335,00 грн. строком до 17.05.2018 року зі сплатою 16,5 % річних. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором № 339RNCA131370001, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 339RNCA131370001 від 17.05.2013 року, за умовами якого поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми заборгованості за кредитом. [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом на загальну суму 107143,05 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у сумі 62831,13 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 23800,74 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 12322,70 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в сумі 8188,48 грн. В позові ставиться питання про солідарне стягнення вказаної суми заборгованості за кредитом та сплаченої суми судового збору в розмірі 1607,15 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не прибули з невідомої суду причини, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до укладеного договору № 339RNCA131370001 від 17.05.2013 року, відповідач по справі [PERSON] отримав кредит у розмірі 75335,00 грн. строком до 17.05.2018 року зі сплатою 16,5 % річних (а.с. 8-16). Виконання умов вказаного вище договору було забезпечено договором поруки № 339RNCA131370001, укладеним між банком та відповідачем [PERSON]. За умовами вказаного договору поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми заборгованості за кредитом. (а.с.19-21) Однак, в порушення умов договору відповідач [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором № 339RNCA131370001 від 17.05.2013 року, укладеного між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] , встановив, що станом на 02.11.2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 107143,05 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у сумі 62831,13 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 23800,74 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 12322,70 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в сумі 8188,48 грн. В той же час відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Донецьк. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу, який проживає у м. Донецьку, пеню за несвоєчасну сплату кредиту та пеню за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором нараховано після 14 квітня 2014 року (а.с.28-29). Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним. У звязку з цим суд вважає необхідним скасувати нараховані банком суми пені відповідачу. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена солідарно з відповідачів. Згідно зі ст. 32 ЦПК України позов може бути предявлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та обовязки кількох відповідачів, предметом спору є однорідні права та обовязки. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial