Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

У грудні 2016 року позивачка звернувся до суду із позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після її матері, [PERSON]. Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що 19 січня 2015 року померла її мати [PERSON] Вона являється єдиним її спадкоємцем за заповітом. Вона доглядала матір та несла витрати на поховання. Не подавала своєчасно заяви про прийняття спадщини та пропустила шестимісячний строк з поважної причини, оскільки їй не було відомо про наявність у матері на праві власності земельної ділянки. Державний акт на земельну ділянку вони знайшли серед речей матері лише у листопаді 2016 року. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали. Позивачка пояснила, що мати хворіла та не розповідала про наявність у неї земельної ділянки. Лише в листопаді минулого року, серед речей покійної матері, знайшла заповіт та державний акт на землю. Представник відповідача Старосолотвинської сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява від сільського голови про слухання справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалив, - прийняти визнання відповідачем позову, та задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка є дочкою померлої 19 січня 2015 року [PERSON] (а.с. 8, 9,10). За життя [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] ( а.с .11). З постанови нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 18.11.2016 № 726/02-31 вбачається, що позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 13). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно земельна ділянка, передана для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 15). Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні, що доводиться довідкою сільської ради про те, що на день смерті [PERSON] проживала одна, та вбачається з матеріалів спадкової справи ( а.с. 12, 15) Свідки [PERSON] та [PERSON], кожен суду показали, що позивачка, чотири роки перед смертю доглядала свою матір. У кінці 2016 року, серед речей покійної матері, позивачка знайшла заповіт та державний акт на землю. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд вважає доведеними обєктивні, непереборні, істотні труднощі через які позивачка своєчасно не прийняла спадщини. Суд не застосовує правову позицію Верховного [PERSON] України у справі № 6-85цс12, виходячи з принципу справедливості цивільного судочинства, оскільки відповідач - орган місцевого самоврядування позов визнав і таке визнання позову не суперечить закону, та цим не будуть порушені нічиї права, враховуючи, що спадщина не визнана відумерлою та інші спадкоємці відсутні.

Outcome: approved