Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 29 липня 1995 року між нею [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Малоберезнянської сільської ради, про що 29 липня 1995 року складено відповідний актовий запис за №10, що стверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 13 січня 2021 року. Вказує, що вони з відповідачем прожили у спільному шлюбі більше двадцяти років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Однак останні роки вони не можуть як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються, останній рік і 6 місяців не проживають як подружжя. Посилається, що причиною вказаного є те, що у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, відповідач систематично зловживає алкогольними напоями, ображає і принижує її, ніде не працює і не бажає працевлаштовуватись. На думку позивачки, збереження їх сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Зазначає, що спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». При поданні позову позивачка понесла витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок за сплату судового збору, які бажає стягнути з відповідача. Позивачка, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити без її участі через неможливість прибути у судове засідання у зв`язку з виїздом за кордон. Позов підтримує повністю, просить задовольнити. Заходів щодо примирення сторін просить не застосовувати. Вказує, що подальше збереження сім`ї є неможливим. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій зазначає, що не зможе з`явитися до суду через зайнятість в роботі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. Просить розглянути справу без його участі. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суддя, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 січня 2021 року (повторно), судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 29 липня 1995 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №10. Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, відсутність у подружжя спільних малолітніх дітей, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.\~24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивачки, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення подружніх відносин, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, та не оспорювалися відповідачем. Більше того, у поданій заяві відповідач зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, позов визнає. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, зважаючи на перебування справи на розгляді в суді з жовтня 2021 року. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на її користь з відповідача згідно приписів ч. 1\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved