overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 04.06.2004. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинено. Примирення та подальше спільне життя з ним не можливе. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Майновий спір та спір про проживання дитини відсутні. У судове засідання позивач не з'явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити вимоги. Відповідач позов визнала. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.06.2004 між сторонами Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 306, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Із пояснень відповідача встановлено, що спільне життя з позивачем не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні стосунки припинено і з грудня 2014 року проживають окремо. Примирення між сторонами не можливе. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], який проживає з відповідачем. Відповідно до статей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.08.1991 року, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння та довіри між ними погіршилися стосунки, що призвело до припинення шлюбних відносин з жовтня 2013 року. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить його розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій указав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України та у відсутності сторін та відповідно до статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.08.1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про його народження. Неповнолітніх дітей вони не мають. Через відсутність взаєморозуміння між сторонами припинені шлюбні відносини, а, зважаючи на те, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, тому суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з уточненим в процесі розгляду позовом до ТОВ Фірма «ПОСАД», ВАТ НАСК «ОРАНТА», [PERSON] з вимогами про стягнення: · з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн.; · з ВАТ НАСК «Оранта» вартість матеріальної шкоди в розмірі 12711,10 грн., пеню за період з 28.04.2014 року по 12.11.2014 року в розмірі 3033,00 грн.; судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 416 грн. та витрати по оплаті експертизи в розмірі 750 грн.; · з ТОВ Фірма «ПОСАД» матеріальну шкоду в розмірі 56548,48 грн., судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 416 грн. та витрати по оплаті експертизи в розмірі 750 грн. · В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 13 серпня 2013 року о 08 годині 30 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом «ГАЗ-3307-12» д.н. [NUMBER] по перехрестю вул. Шевченко та вїзду 2-му Вологодському у м. Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом Хонда, д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], чим була заподіяна матеріальна шкода. Вказував, що в подальшому постановою Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2013 року відповідача [PERSON] було визнано винним за ст.124 КУпАП. Зазначав, що транспортний засіб, яким керував [PERSON], був забезпечений полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2431625 у Харківській обласній дирекції Жовтневе відділення НАСК «ОРАНТА», а страхувальником було визначено ТОВ Фірма «ПОСАД», де працював водій [PERSON] Відповідно до висновків судової авто товарознавчої експертизи №39С від 31.03.2015 року вартість матеріального збитку, завдана мотоциклу Хонда, д.н. [NUMBER] була визначена в розмірі 106548 грн. 48 коп. Посилаючись на те, що відповідно до п.4 Полісу та п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тис. грн., франшиза за полісом складала 0,00 грн., просив суд стягнути з ВАТ НАСК «ОРАНТА» суму страхового відшкодування в межах ліміту та з урахуванням вже сплаченої суми в розмірі 12711 грн. 10 коп. (50000 (ліміт)-24888,90(сплачена сума страхового відшкодування). Також, згідно п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» та посилаючись на несвоєчасне виконання ВАТ НАСК «ОРАНТА» своїх зобовязань, просив суд стягнути з ВАТ НАСК «ОРАНТА» розмір пені за кожний день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика за період з 28.04.2014 року по 12.11.2014 року у сумі 3033,00 грн. Також,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в ході судового розгляду збільшив позовні вимоги, в їх обґрунтування позивач посилається на те, що 01.04.2007 року відповідно до наказу № 34П від 30.03.2007 року його було прийнято на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ Інвенстбуд» на посаду машиніста крана автомобільного. 13 листопада 2013 року відповідно до наказу № 183-П від 13.11.2013 року він був звільнений з роботи за власним бажанням. Починаючи з серпня 2013 року заробітну плату йому виплачували нерегулярно. Внаслідок чого на листопад 2013 року за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 4098, 36 грн., яку виплатити йому відмовилися у зв»язку з відсутністю грошових коштів. За його заявою Комунарським районним судом м.Запоріжжя було видано судовий наказ про стягнення на його користь заробітної плати в розмірі 4098, 36 грн, але на сьогоднішній день відповідач заборгованість не погасив. Таким чином ТОВ «ЗАЗ Інвестбуд» повинно сплатити на його користь середній заробіток за період з 13 листопада 2013 року по 09 лютого 2015 року. Виходячи із довідки про середню заробітну плату № 52 від 08.01.2013 року, виданої відповідачем, середній заробіток позивача складає 45,82 грн. за день. Час затримки виплати належних йому сум заробітку охоплює листопад, грудень 2013 року, весь 2014 рік, січень та лютий 2015 року, у яких було 12,22, 21, 20, 20, 21, 19, 19, 23, 20, 22, 23, 20, 23, 19 та 5 робочих днів відповідно. Таким чином його сукупний середній заробіток за весь час затримки виплати зарплати дорівнює 14158,38 грн. Крім того сума компенсації втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати складає 1055,87 грн. Позивач просить стягнути з відповідача зазначені суми. В судове засідання позивач не з»явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 червня 2012 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 47. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не проживають з березня 2014 року, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки, які негативно впливають на виховання та розвиток дитини. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірваня шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 27 червня 2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 47. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в березні 2014 року. На теперішній час сторони не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 27 грудня 1997 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1096. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Вказав, що під час подружнього життя разом із відповідачкою зрозумів, що вони не підходять один до одного та не можуть спільно проживати, оскільки постійно сваряться та мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. На теперішній час спільні стосунки припинились. Просив його шлюб із відповідачкою розірвати, адже сім'ю зберегти неможливо. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачкою. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,12 га, що розташована на території Комендантівскої сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Він є спадкоємцем за заповітом. Відповідач подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса йому було відмовлено, оскільки він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви. Позивач прохав суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю. Представник відповідача Комендантівської сільської ради в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). Позивач є спадкоємцем за заповітом (а.с.9). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 162818 [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,12 га, розташована на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). Постановою державного нотаріуса від 03.12.2014 року відповідачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину як такому, що не прийняв спадщину (а.с.15). Згідно з ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини в зв»язку з хворобою та сімейними обставинами. Інші спадкоємці відсутні. Оскільки позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він на даний час проживає та зареєстрований у квартирі [ADDRESS] в м.Полтаві. Окрім нього в даній квартирі зареєстровані бувша дружина [PERSON], з якою рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2011 року шлюб розірвано, їх спільна дитина [PERSON], [INFO] та його брат [PERSON] Фактично відповідачі [PERSON] з дитиною із 2011 року за даною адресою не проживають, а брат взагалі не проживав. У зв'язку із цим, позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловими приміщеннями, які розташоване за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] просять позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідачі [PERSON], яка одночасно діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [PERSON] позов визнали, не заперечують проти його задоволення. Третя особа: представник служби у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві раді при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Третя особа: КП «Житлово - експлуатаційна організація №2» у судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів, їх представника, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: Згідно довідки ЖЕО № 2 у квартирі [ADDRESS] в м.Полтаві зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дана квартира має статус державної. Сторонами не заперечується, що відповідачі із 2011 року у даній квартирі не проживають. Відповідно до ст.72 ЖК України члени сім'ї наймача можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок їх відсутності без поважних причин понад шість місяців. У відповідності до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що визнання позову відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі і неповнолітньої дитини, яка на даний час проживає разом з матір'ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 09 червня 2007 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з 2012 року, сторони фактично разом не проживають, сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечувала, посилаючись на те, що з позивачем бажає розірвати шлюб у зв'язку з небажанням в подальшому підтримувати шлюбно-сімейні відносини. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 червня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] видане виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 17. Від сімейного проживання позивач і відповідач спільних дітей не мають. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 06 жовтня 2006 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~ у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті Ріднє Прибужжя. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 18 листопада 1989 року. З 2003 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved