Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про визнання спадкоємцем за правом представлення. В обґрунтування позову зазначив, що він є сином [PERSON] та [PERSON]. В свою чергу, батько позивача, [PERSON] є сином [PERSON] та в свій час проживав разом з нею,своєю дружиною та позивачем у домоволодінні по вул.. Берегова, 162 у м. Дніпрі. (Дніпропетровську). 01 вересня 2013 року [PERSON] помер, після смерті якого позивач та його матір змушені були переїхати в інше житло. На час смерті [PERSON] позивач був неповнолітнім, а отже спадщину після нього прийняв. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом була дружина померлого, [PERSON], яка спадщину також прийняла. 05 травня 2015 року померла рідна баба позивача та матір його батька - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння по вул.. Берегова, 162 у м. Дніпрі. За свого життя, 26.09.2013 року [PERSON] склала на свого другого сина, [PERSON] заповіт, яким заповідала вказане вище домоволодіння. В 2015 році позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за правом представлення після померлої [PERSON] на ту обовязкову частку у спадщині, яка б належала за життя його батьку, [PERSON], [INFO], який помер 01.09.2013 року, оскільки той був за життя інвалідом 1групи, проте державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за правом представлення з посиланням, що позивач не є особою, на користь якої складено заповіт. Позивач повторно звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за правом представлення після смерті [PERSON], проте державний нотаріус [PERSON] також відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить визнати його спадкоємцем за правом представлення після померлої [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Заслухавши думку представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2013 року помер [PERSON] Спадкоємцем першої черги до майна померлого [PERSON] є його син, [PERSON] та дружина померлого, [PERSON], яка спадщину прийняла. 05 травня 2015 року померла баба позивача та мати [PERSON], - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння по вул.. Берегова, 162 у м. Дніпрі. За свого життя, 26.09.2013 року [PERSON] склала на свого другого сина, [PERSON] заповіт, яким заповідала вказане вище домоволодіння. Позивач є спадкоємцем за правом представлення, оскільки на час смерті свого батька був неповнолітнім, спадщину прийняв. В свою чергу батько позивача, [PERSON] був інвалідом 1 групи загальної групи захворювання, та якби був живим на час смерті своєї матері, [PERSON], то мав би право на обовязкову частку у спадщині. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за правом представлення позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] за правом представлення йому було відмовлено Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні. повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка у спадщині). Згідно з ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини ( за правом представлення). Так. як позивач був неповнолітнім на час смерті свого батька, то відповідно він успадковує ту частку, яка б належала його батьку, [PERSON] після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1)визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4)відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди); 9) відшкодування моральної шкоди: 10) визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Оскільки між позивачем та відповідачем фактично виник спір щодо спадкового майна та ЦК України не передбачає такий вид захисту, як визнання спадкоємцем за право представлення, суд вважає, що позові слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed