Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У грудні 2016 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що з відповідачем проживали однією сімєю, проте у зареєстрованому шлюбі не перебували. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, інших утриманців не має. Просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в \~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити \~заочне рішення на підставі \~наявних \~у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали, докази у їх сукупності та взаємозвязку, приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони проживали однією сімєю, проте у зареєстрованому шлюбі не перебували. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №073971, видане 15.07.2008 Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №769. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, інших утриманців не має. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч.3 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно п.7 ст.214, ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved