Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позові зазначає, що з січня 2007 року по листопад 2012 року знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У зв'язку з тим, що позивачка не працює, опікується сином просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити в повному обсязі. 08.11.2013 року ухвалою суду було доручено Джанкойському міськрайонному суду Автономної Республіки Крим провести допит відповідача [PERSON], провадження по справі зупинено до виконання судового доречення. 12.02.2014року матеріали судового доручення повернуто без виконання. Згідно з відповіддю Джанкойського районного адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в АР Крим відповідач значиться зареєстрованим [ADDRESS] Суд, за письмовою згодою позивачки, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, з січня 2007 року по листопад 2012 року позивачка знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сторони спільно не проживають, шлюбні стосунки між ними припинені. Дитина проживає з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дитини та дружини не надає. Інших дітей на його утриманні немає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи матеріальне становище позивачки та дитини, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітнього сина потрібно визначити у розмірі ? частки з усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на утримання матері дитини потрібно визначити у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів відповідача щомісяця. Враховуючи вимоги ч.3 ст. 88 ЦПК України, яка встановлює, що у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд присуджує стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved