Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] , через свого представника адвоката Тарасюка О.О., пред`явив через суд позов до ТОВ «Фінпром Маркет» з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №32144, вчинений 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» в загальному розмірі 18423,61 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що пред`явлена до стягнення заборгованість в розмірі 18423,61 грн., не є безспірною заборгованістю, останнім не було повідомлено про наявність у позивача заборгованості за кредитним договором №2042208 укладеного 30 листопада 2007 року між [PERSON] та АТ «Індустріально-Експортний Банк», правонаступником за яким є ТОВ ФК Груп Фактор, правонаступником якого, в свою чергу, є правонаступником ТОВ «Фінпром Маркет», тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивач не визнає повністю та вважає заборгованість за кредитом відсутньою, та виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням трирічного строку з моменту виникнення у стягувача такої вимоги, з урахуванням того, що строк дії кредитного договору закінчився 04 січня 2010 року, та з порушенням вимог ст.ст.87,88 ЗУ Про нотаріат. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 22 вересня 2021 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та з потребою у витребуванні доказів від ТОВ «Фінпром Маркет» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. в копіях нотаріальної справи та документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, з вжиттям заходів забезпечення позову ухвалою суду від 22 вересня 2021 року. Позивач 10 листопада 2021 року подав до суду клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката Тарасюка О.О. у розмірі 6000 грн. Відповідач, отримавши ухвалу суду від 22 вересня 2021 року, 08 та 23 листопада 2021 року подав до суду заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, однак, заперечуючи про стягнення на користь позивача судових витрат у вигляді витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн., заявою про зменшення витрат на правову допомогу просив зменшити суму витрат з 6000 грн. до 1907 грн. Також звернувся до суду з клопотанням про врегулювання спору за участю судді, в якій зазначив вирішення спору мирним шляхом в порядку сплати позивачем коштів у розмірі 3316,25 грн., що відповідає розміру суми оподаткування всієї заборгованості позивача перед відповідачем (18% від загальної суми боргу 18 423,61 грн.) на розрахунковий рахунок відповідача у строк до 18.00 год. 30 листопада 2021 року, а залишок заборгованості у розмірі 15107,36 грн. буде списано і заборгованість за кредитним договором та спірним виконавчим написом вважатиметься такою, що погашена в повному обсязі. Також відповідач, на виконання ухвали суду від 22 вересня 2021 року, засобами поштового зв`язку надіслав на адресу суду клопотання про долучення оригіналів документів до матеріалів справи, яке зареєстровано судом 16 листопада 2021 року, на підставі яких приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, який оскаржується позивачем. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, своїм правом подати заяви по суті справи не скористалися, пояснень на позовну заяву не подавали. Відповідно до ч.1 ст. 201 ЦПК України врегулювання спору\~за участю\~судді проводиться\~за згодою\~сторін до\~початку розгляду\~справи по\~суті. Розглядаючи заяву відповідача про врегулювання спору за участю судді, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні такої заяви, оскільки для проведення врегулювання спору на підставі положень ст.ст.201-205 ЦПК України необхідною умовою є згода всіх сторін на таке врегулювання спору, однак відповідач до своєї заяви не надає доказів про надіслання всім сторонам у цій справі заяви про врегулювання спору за участю судді, внаслідок чого відсутня їх згода на це, що унеможливлює застосування ст.ст.201-205 ЦПК України та вирішення спірного питання мирним шляхом за участю судді. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі заяви ТОВ «Фінпром Маркет» вчинений виконавчий напис № 32144 про стягнення з [PERSON] заборгованості за укладеним з АТ «Індустріально-Експортний Банк», правонаступником за яким є ТОВ ФК Груп Фактор на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №14/12/2020-ФМ від 14 грудня 2020 року, правонаступником якого, в свою чергу, є правонаступником ТОВ «Фінпром Маркет», кредитним договором № 2042208 від 30 листопада 2007 року (а.с.10-12) на користь ТОВ «Фінпром Маркет» в загальному розмірі 18 423,61 грн., з яких: 18 373,61 грн. - заборгованість за кредитом; 50,00 грн. за вчинення виконавчого напису, за період з 15 грудня 2020 року по 07 травня 2021 року (а.с.8). Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ковтюх Є.Є., за заявою про примусове виконання рішення ТОВ Фінпром Маркет, 06 вересня 2021 року відкрите виконавче провадження № 66710409 з примусового виконання виконавчого напису № 32144, вчиненого 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в загальному розмірі 18 423,61 грн. (а.с.13). Одночасно судом встановлено, що не заперечувалось сторонами, 30 листопада 2007 року між АТ «Індустріально-Експортний Банк» та [PERSON] в простій письмовій формі укладений\~договір про відкриття катркового рахунку, видачу платіжної картки та їх обслуговування, з встановленою відновлювальною кредитною лінією № 2042208 (а.с.10-12), на умовах якого банк відкриває картковий рахунок № [NUMBER] з встановленою кредитною лінією у розмірі 6000 грн., зі строком користування коштами до закінчення строку дії катки, до 25 грудня 2009 року, зі сплатою щомісячно нарахованих відсотків у розмірі згідно тарифів Банку. Згідно виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором, останній має заборгованість перед АТ Індустріально-експортний Банк станом на момент передачі прав вимоги до ТОВ Фінпром Маркет 12 грудня 2021 року у розмірі 18 373,61 грн. Відповідно, належить дійти висновку, що заявник звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису за заборгованістю, що виникла за зобов`язаннями, строк виконання яких сплинув ще 04 січня 2010 року, а тому суд приходить до висновку про недотримання вимог ст. 257 ЦК України в частині підтвердження стягувачем заявлених у заяві про вчинення виконавчого напису вимог в межах строку позовної давності. Крім того, відповідачем не надано ні виписки по клієнтському рахунку позивача, ні інших первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували порушення позивачем виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, як і не надано доказів на підтвердження підстав нарахування заявленої суми за період з дня отримання кредиту і до дня набуття права вимоги на цю суму в 18 373,61 грн., тобто на 14 грудня 2020 року, з огляду на те, що розрахунок про нарахування такої суми суду також не представлений, як і не надано доказів правонаступництва після АТ Індустріально-експортний Банк на користь ТОВ ФК Груп Фактор, а тому, суд приходить до висновку, що заборгованість за стягненням якої відповідач звернувся до приватного нотаріуса в порядку вчинення виконавчого напису не є безспірною. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку\~(підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк\~«Приватбанк»\~про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);\~б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів поданих відповідачем ТОВ «Фінпром Маркет» не міститься оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Відповідно, виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо форми правочину, за яким передбачена можливість вчинення такого напису, а також щодо змісту документів стягувача на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Однак, враховуючи визнання відповідачем позову в частині позовних вимог щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про безумовне задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: \~ \~ \~ \~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; \~ \~ \~ \~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В підтвердження визначення розміру судових витрат та суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката суду наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн. у відповідності до умов договору про надання правничої допомоги №20/09 від 20 вересня 2021 року укладеного між адвокатом Тарасюком О.О. та позивачем, згідно умов якого розмір винагороди адвоката визначається в акті приймання-передачі наданих послуг, а також надана копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, належним чином оформлений. У відповідності до наданих 10 листопада 2021 року письмових документів позивачем, як то Додаткова угода від 20 вересня 2021 року до договору про надання правової допомоги №20/09 від 20 вересня 2021 року, де п.3 передбачено сплату гонорару адвокату у сумі 2000 грн. без ПДВ за годину роботи адвоката та кількість годин зазначаються у Звіті адвоката та в Акті приймання-передачі наданих послуг, а клієнт здійснює оплату наданих послуг протягом 5 днів з дня підписання цього акту. 08 жовтня 2021 року позивачем затверджено Звіт адвоката, в якому зазначено перелік робіт у кількості 3 годин надання таких послуг, що також узгоджується з Актом приймання-передачі наданих послуг від 08 жовтня 2021 року, в якому зазначено повну вартість гонорару, який позивачеві необхідно сплатити адвокату, тобто у розмірі 6000 грн. протягом 5 днів з дня підписання цього Акту від 08 жовтня 2021 року. Враховуючи подані представником відповідача заяви від 08 та 23 листопада 2021 року щодо зменшення розміру втрат позивача, пов`язаних з наданням послуг з правничої допомоги з 6000 грн. до 1907 грн., суд приходить до висновку, що хоча позивачем і заявлено до стягнення розмір цих витрат у 6000 грн., який належними та допустимим доказами підтверджений, однак судом враховується співмірність вартості послуг адвоката з урахуванням проведеної ним роботи з її обсягом, малозначність справи у цій категорії справ, стійку усталену практику з розгляду справ судами цієї категорії, що не потребувало значних зусиль адвоката при написанні та поданні позову разом із клопотаннями до суду, а тому на переконання суду заявлена сума судових витрат у розмірі 2700 грн. буде обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial