Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У грудні 2014 року ТОВ «Фінансова компанія смарт груп» звернулось в суд з позовом до [PERSON], ТОВ «Внутрішня виконавча служба» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилалося на те, що 17 травня 2012 року між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 51735. Відповідно до умов даного договору [PERSON] отримала кредит на умовах овердрафту з лімітом у розмірі 11000 гривень зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних за користування кредитом. Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до кредитного договору є 17 травня 2013 року. Згідно з п. 3.9. кредитного договору за управління кредитом позичальник сплачує щомісячну комісійну винагороду в розмірі 440 гривень, яка нараховується щомісячно 28 числа кожного місяця до повного погашення кредиту. У разі непогашення позичальником кредиту в строк, комісійна винагорода нараховується до повного погашення кредиту. Відповідно до п. 4.3.5. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання дати остаточного повернення кредиту) достроково погасити у повному обсязі заборгованість за кредитом та/або процентами за користування кредитом комісійних винагород та/або сум штрафних санкцій у випадках, які визнаються істотними порушеннями умов кредитного договору, а саме, якщо: позичальник затримав сплату частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць; або у разі несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту; та інші випадки, передбачені п. 4.3.5 кредитного договору. Проте відповідачем порушено умови договору в частині повернення кредиту. Станом на 13 листопада 2014 року відповідачем не повернуто кредитні кошти в сумі 16486 гривень 39 копійок, що складається з: -заборгованості за кредитом у сумі 10766 гривень 39 копійок; -заборгованості по комісії у сумі 5720 гривень. Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору є укладений між ТОВ «Фінансова компанія смарт груп» та ТОВ «Внутрішня виконавча служба» договір поруки від 04 вересня 2014 року. Відповідно до п. 1.2. договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, поручителі несуть відповідальність перед кредитором як солідарні боржники в однаковому обсязі з позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 04 вересня 2014 року ТОВ «ВВС-Факторинг» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія смарт груп» набуло права вимоги заборгованості за кредитом, процентами, нарахованими за користування кредитом, комісійною винагородою та штрафними санкціями за кредитним договором № 51735 від 17 травня 2012 року. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року задоволено позов ТОВ «Фінансова компанія Смарт груп» до [PERSON], ТОВ «Внутрішня виконавча служба» про стягнення заборгованості. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року скасоване заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року в справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія Смарт груп» до [PERSON], ТОВ «Внутрішня виконавча служба» про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду. ТОВ «Фінансова компанія Смарт груп» з урахуванням збільшення розміру позовних вимог (а.с. 101) просить суд ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість, що станом на 28 серпня 2015 року складає: сума несплаченого тіла кредиту - 10766 гривень 39 копійок, сума заборгованості по комісії - 11000 гривень, борг нарахування 25,01 % - 5591 гривня 91 копійка, пеня - 11216 гривень 13 копійок. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія Смарт груп», ПАТ «Терра Банк», ТОВ «Внутрішня виконавча служба» про визнання недійсними пунктів кредитного договору, розірвання кредитного договору та зобов'язання вчинити дії. Вимоги зустрічного позову [PERSON] мотивує тим, що 17 травня 2012 між нею та ПАТ «Терра Банк» було укладено кредитний договір № 51735 про надання споживчого кредиту в розмірі 11000 гривень. Згідно з п. 3.3. вказаного договору за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована. Тобто, при укладенні кредитного договору 17 травня 2012 року в його п.п. 1.5, 1.8, 3.3 було зазначено, що проценти, які має сплачувати позичальник, становлять 0,01 % річних від суми кредиту, що є платою за користування кредитом. Разом з тим, у п. 3.9 кредитного договору зазначено, що за управління кредитом сплачується щомісячна комісійна винагорода в розмірі 400 гривень, яку позичальник також зобов'язаний сплачувати за обслуговування кредиту. Пункти 3.15, 4.1.1, 4.2.2, 4.2.3, 4.3.4 також містили у своєму змісті посилання на обов'язковість виплати споживачем комісійної винагороди за управління кредитом. Зазначені пункти кредитного договору, які передбачають плату за обслуговування кредиту, є несправедливими, що передбачено ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, законом заборонена можливість збільшення плати за обслуговування кредиту (п. 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуг та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Також, умовами Кредитного договору (п. 5.3., 5.4., 5.5.) було передбачено відповідальність позичальника в разі порушення ним обов'язку повернути кредит та сплатити проценти і комісійну винагороду відповідності до умов договору у вигляді сплати кредитодавцю пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України та проіндексувати заборгованість на індекс інфляції за весь час прострочення. У п. 5.6. договору встановлена виключно для банку 10 річний термін позовної давності, в той час як для позичальника він залишається в межах строку, встановленого законодавством України. Вважає, що умови кредитного договору викладені виключно на користь банку, що свідчить про їх несправедливість по відношенню до споживача кредитних послуг, зловживання банком своїми правами, який скористався необізнаністю позичальника-споживача та виклав їх з порушенням чинного законодавства, що є безумовною підставою для визнання його частково недійсним. З урахуванням наведеного, просить суд ухвалити рішення, яким: визнати недійсними п.п. 3.9., 3.15., 5.5., 5.6. кредитного договору № 51735 від 17 травня 2012 року та п.п. 4.1.1., 4.2.2., 4.2.3., 4.3.4. в частині посилання на комісійну винагороду за управління кредитом, а також додаток № 1 до кредитного договору № 51735 від 17 травня 2012 року; розірвати кредитний договір № 51735 від 17 травня 2012 року; зобов'язати ТОВ «Фінансова компанія смарт груп» та ПАТ «Терра Банк» перерахувати розмір сукупної вартості кредиту за кредитним договором № 51735 від 17 травня 2012 року, виключивши з неї щомісячну комісійну винагороду за користування кредитом у розмірі 440 гривень. У судовому засіданні представник ТОВ «Фінансова компанія смарт груп» первісний позов підтримала, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представник [PERSON] зустрічний позов підтримала повністю, у задоволенні первісного позову просила відмовити. Представник ПАТ «Терра Банк» вважає, що первісний позов ґрунтується на законі, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Представник ТОВ «Внутрішня виконавча служба» у судове засідання не з'явився, про час місце розгляду повідомлявся. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 травня 2012 року між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 51735 (а.с. 7-10). Відповідно до п.п. 2.1-2.3., 2.5., 3.3. кредитного договору банк надає позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим договором ліміту кредиту. Кредитування позичальника на умовах овердрафту здійснюється через поточний рахунок. Ліміт овердрафту встановлюється в 11000 гривень датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до цього договору є 17 травня 2013 року. Кредит надається на споживчі цілі. За користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Тип процентної ставки за користування - фіксована. Звертаючись до суду з зустрічним позовом, Мотренко А.С. просить визнати недійсними пункти 3.9., 3.15., 5.5., 5.6. кредитного договору та пункти 4.1.1., 4.2.2., 4.2.3., 4.3.4. у частині посилання на комісійну винагороду за управління кредитом, а також додаток № 1 до цього кредитного договору, оскільки вказані пункти є несправедливими. Згідно з п. 3.9. кредитного договору за управління кредитом позичальник сплачує щомісячну комісійну винагороду в розмірі 440 грн. Якщо кредит надано в період з 01 по 28 (включно) число місяця, щомісячна комісія за управління кредитом нараховується в день нарахування процентів, починаючи з місяця надання кредиту та закінчуючи місяцем, що передує місяцю закриття ліміту овердрафту, зазначеного в п. 2.3. цього договору (окрім випадку дострокового погашення). У разі непогашення позичальником кредиту в строк, зазначений в п. 2.3. цього договору, комісійна винагорода нараховується до повного погашення кредиту. За умовами п. 3.15. кредитного договору сукупна вартість кредиту включає витрати, передбачені пунктами 2.2, 3.3, 3.9 цього договору та витрати, пов'язані з одержанням, обслуговуванням та погашенням кредиту та тарифами банку за розрахунково-касове обслуговування,передбаченими договором на обслуговування КР. Детальний розпис сукупної вартості кредиту визначений в додатку до цього договору, що є його невід'ємною частиною. У п. 4.1.1. кредитного договору визначені обов'язки банку, а саме, банк зобов'язується з урахуванням умов, встановлених положеннями цього договору, надати кредит шляхом дебатування поточного рахунку позичальника в межах встановленого ліміту овердрафту для здійснення операцій з оплати товарів, послуг, отримання готівки, погашення процентів за користування кредитом, оплати комісійних винагород, передбачених цим договором та договором на обслуговування КР. Також, позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати кредит (враховуючи п. 2.3. та 2.7. цього договору) та проценти за його користування, а також інші платежі, передбачені цим Договором. У випадку прострочення позичальником сплати перелічених платежів, останній доручає банку спрямовувати призначені для цього кошти на рахунки простроченої заборгованості відповідно за кредитом, процентами, комісійними винагородами та неустойкою. До повного погашення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісійних винагород та/або сплати штрафних санкцій та/або інших грошових зобов'язань за цим договором не закривати жодного з поточних рахунків, відкритих у банку (п. 4.2.2.-4.2.3. Кредитного договору). За п.п. 4.3.4. банк має право у випадку порушення позичальником встановлених термінів погашення кредиту, процентів за користування кредитом, комісійних винагород, передбачених цим договором та договором на обслуговування КР, несанкціонованого овердрафту, призупинити видаткові операції з поточного рахунку позичальника та спрямовувати кошти, які надходитимуть на поточний рахунок, на погашення простроченого боргу. Крім того, у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту або виконання не в повному обсязі платежів по погашенню кредиту та/або нарахованих процентів за користування кредитом та/або заборгованості за нарахованими в рамках цього договору комісійними винагородами, банк має право стягувати з позичальника проценти в розмірі 25 % річних від простроченої суми згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в порядку обчислення та сплати пені відповідно до п. 3.10 цього договору (додатково до процентної ставки, вказаної в п. 3.3. цього договору) (п. 5.5. кредитного договору). Відповідно до п. 5.6 кредитного договору будь-які протиріччя, що можу виникнути між сторонами при виконанні умов цього договору, вирішуються шляхом переговорів між ними, а у випадку недосягнення згоди - у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. При цьому строк позовної давності, протягом якого банк має право звернутися до суду за захистом своїх прав, встановлюється тривалістю у 10 років. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, згідно з ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача в письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема, мету для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий ; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладанням договору про надання споживчого кредиту; строк на який кредит може бути одержаний; варіанти повергнення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки запропонованих схем кредитування. У ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтами регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з вимогами частин 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В Умовах кредитування до кредитного договору зазначений щомісячний платіж, який включає в себе платіж на погашення основної суми кредиту, платіж на погашення процентів за користування кредитом, а також комісію за управління кредитом у розмірі 440 грн щомісяця. (а.с. 10) При укладанні кредитного договору позичальник Мотренко А.С. знала про вищезазначені договірні умови і свідомо погоджувалася з ними, про що свідчать п. 6.3, 6.7 Кредитного договору, за умовами яких вона була ознайомлена з умовами кредитування та дала згоду на їх погодження. Крім того, в разі незгоди з умовами кредитного договору Мотренко А.С. мала можливість скористатись своїм правом, визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Разом з тим, таким правом Мотренко А.С. не скористалася. За таких обставин, вимоги Мотренко А.С. про визнання пунктів кредитного договору недійсними не підлягають задоволенню. Мотренко А.С. також просить розірвати кредитний договір. Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (частини 2, 3 ст. 653 ЦК України). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач за зустрічним позовом не навела жодного обґрунтування, не зазначила мотивів встановлених законом або договором, які б свідчили про наявність підстав для розірвання кредитного договору. Умовами Кредитного договору не передбачено право позивача відмовитись в односторонньому порядку від виконання умов договору. У такому випадку, підстави для розірвання кредитного договору № 51735 від 17 травня 2012 року відсутні. Не підлягаю задоволенню й позовні вимоги про зобов'язання ТОВ «Фінансова компанія смарт груп» та ПАТ «Терра Банк» перерахувати розмір сукупної вартості кредиту за кредитним договором, виключивши з нього щомісячну комісійну винагороду за користування кредитом у розмірі 440 гривень на загальну суму 5280 гривень, оскільки такі вимоги є похідними від позовних вимог про визнання пунктів кредитного договору недійсними, у задоволенні яких судом відмовлено. 25 лютого 2014 року між ПАТ «Терра Банк», ТОВ «Колекторський центр» та ТОВ «ВВС-Факторинг» укладена Угода про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) № 1/06 від 26 червня 2013 року (а.с. 27-28). Відповідно до цієї Угоди ПАТ «Терра Банк» передало, а ТОВ «ВВС-Факторинг» прийняло права та обов'язки, що були належні чинному кредиторові за укладеними Кредитними договорами. У подальшому відповідно до Договору про відступлення прав вимоги № 4-1/09 від 04 вересня 2014 року ТОВ «ВВС-Факторинг» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія смарт груп» набуло права вимоги заборгованості за кредитом, процентами, нарахованими за користування кредитом, комісійною винагородою та штрафними санкціями за Кредитним договором № 51735 від 17 травня 2012 року (а.с. 12-15). Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія смарт груп» є новим кредитором у зобов'язанні за Кредитним договором № 51735 від 17.05.2012 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно дост.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. За умовами п.п. 4.3.5. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання дати остаточного повернення кредиту) достроково сплатити у повному обсязі заборгованість за кредитом та/або процентами за користування кредитом, комісійних винагород та/або сум штрафних санкцій, передбачених цим договором, у випадках, які визнаються істотними порушеннями умов цього договору, а саме, якщо: позичальник затримав сплату частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць, або у разі несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту, або в інших випадках, передбачених п. 4.3.5 Кредитного договору. Забезпеченням виконання Мотренко А.С. своїх зобов'язань по кредитному договору є укладений між ТОВ «Фінансова компанія смарт груп» та ТОВ «Внутрішня виконавча служба» договір поруки від 04 вересня 2014 року (а.с. 11). Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору поруки за даним договором поручитель зобов'язується перед кредитором у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором № 51735 від 17 травня 2012 року в частині погашення суми отриманого позичальником за кредитним договором кредиту, відсотків за користування ним, сплати штрафних санкцій та комісійної винагороди, виконати зобов'язання позичальника, що виникли з кредитного договору. У випадку невиконання позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором, поручитель несе відповідальність перед кредитором як солідарний боржник в однаковому обсязі з позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Таким чином, Мотренко А.С. та ТОВ «Внутрішня виконавча служба» є солідарними боржниками та несуть солідарну відповідальність за невиконання умов Кредитного договору № 51735 від 17 травня 2012 року. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 28 серпня 2015 року розмір заборгованості Мотренко А.С. становить 38574 гривні 43 копійки, що складається з: -заборгованості по тілу кредиту - 10766 гривень 39 копійок; -заборгованості по комісії - 11000 гривень; -заборгованості нарахування 25,01 % - 5591 гривня 91 копійка; -пені - 11216 гривень 13 копійок. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. За умовами п. 5.3. кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або комісійних винагород банк має право стягувати пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу до моменту фактичної сплати, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення (а.с. 9). У той самий час, згідно п. 5.5. кредитного договору у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту або виконання не в повному обсязі платежів по погашенню кредиту та/або нарахованих процентів за користування кредитом та/або заборгованості за нарахованими в рамках цього договору комісійними винагородами, банк має право стягувати з позичальника проценти в розмірі 25 % річних від простроченої суми згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в порядку обчислення та сплати пені відповідно до п. 3.10 цього договору (додатково до процентної ставки, вказаної в п. 3.3 цього договору). (а.с. 9) Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано пеню за несвоєчасну сплату Мотренко А.С. сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або комісійних винагород у розмірі 11216 гривень 13 копійок та проценти в розмірі 25 % річних від простроченої суми у випадку порушення Мотренко А.С. строку погашення одержаного ним кредиту або виконання не в повному обсязі платежів по погашенню кредиту та/або нарахованих процентів за користування кредитом та/або заборгованості за нарахованими в рамках цього договору комісійними винагородами, що становлять 5591 гривню 91 копійку. Вбачається, що за одне й теж саме порушення застосовано два види цивільно-правової відповідальності, тому в стягненні заборгованості нарахування 25,01 % у розмірі 5591 гривні 91 копійки слід відмовити. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 164 гривні 91 копійки судового збору з кожного.

Outcome: partial