Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього 214 752,82 грн кредитної заборгованості та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 24.04.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір про встановлення кредитного ліміту №26206000433429, відповідно до умов якого банк надав позичальнику 180 808,81 грн на строк 60 місяців з кінцевим строком погашення - 24.04.2024 р. Крім того, 15.07.2019 року між сторонами укладено ще один договір №26206000433429, предметом якого є встановлення кредитного ліміту в сумі 24 397,67 грн на строк 12 місяців. В порушення умов договорів позичальник свої зобов`язання не виконує, в зв`язку з чим у нього станом на 17.11.2020 року наявна заборгованість за двома договорами в загальній сумі 214 752,82 грн (179 903,39 + 34 849,43). Посилаючись на викладені обставини просить позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався. До суду повернувся конверт, направлений судом на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві: [ADDRESS] з відміткою поштового відділення: «за закінченням терміну зберігання». Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Як видно із доданої до позову копії паспорта відповідача, місце реєстрації останнього є адреса: [ADDRESS] . Таким чином, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд даної справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 24.04.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір про встановлення кредитного ліміту №26206000433429, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 180 808,81 грн на строк 60 місяців, кінцевий строк погашення 24.04.2024 р., з щомісячною комісією за обслуговування кредиту - 1,99 % від суми кредиту; процентна ставка є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: за строкову заборгованість за кредитом - 0,01 %, на прострочену заборгованість за кредитом - 66,0 %. Крім того, 15.07.2019 року між сторонами укладено ще один договір про встановлення кредитного ліміту №26206000433429 предметом якого є встановлення кредитного ліміту в сумі 24 397,67 грн на строк 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: за строкову заборгованість за кредитом: 48,00 % річних, на прострочену заборгованість - 56 % річних. Пільговий період становить 67 днів, процентна ставка в пільговий період - 0,01 %. Пунктом 2 кредитного договору від 24.04.2019 року встановлено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів (обов`язковий платіж). Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені у графіку платежів. Погашення заборгованості за цим договором клієнт здійснює шляхом зарахування коштів у сумі обов`язкового платежу на рахунки банку. Згідно п.3.4 цього ж кредитного договору, укладаючи з банком вказаний кредитний договір, клієнт приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Універсальним договором банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб. За п. 1.1. договору від 15.07.2019 року банк здійснює кредитне обслуговування рахунку Клієнта № [NUMBER] , відкритого у банку (далі - рахунок), операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу (кредитна картка), шляхом встановлення ліміту Кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення, з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів Клієнта на Рахунок. В порушення умов договорів позичальник свої зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим у нього станом на 17.11.2020 року утворилась заборгованість в загальній сумі 214 752,82 грн (179 903,39 + 34 849,43). Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що на підставі наданих позивачем доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за укладеними з банком договорами щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved