Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У жовтні 2013 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON], який неодноразово уточнювала. В уточненій позовній заяві зазначено, що 24 вересня 2013 року, о 09.00 год., в с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області, на вул. Східна, недалеко від свого будинку на [PERSON] та її сина [PERSON] напав собака, яка належить [PERSON] Собака вкусив дитину за спину, а позивачку за ногу, порвав зубами її речі - курточку, брюки, та дитячу курточку. За що відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Майнова шкода, у вигляді пошкоджених речей, покупки ліків, послуг банку, позивачці та її дитині завдана у розмірі 1427 грн. 91 коп., а саме, вартість пошкодженої одежі - курточки 800 грн., брюк 250 грн., дитячої куртки 250 грн., витрати на ліки 111 грн. 91 коп., послуги банку за сплату судового збору 16 грн. Відповідач [PERSON] добровільно відшкодував 150 грн. майнової шкоди, тому невідшкодована сума становить 1277 грн. 91 коп. Крім майнової, позивачці та її дитині завдана моральна шкода у розмірі 5000 грн. Позивачка та дитина зазнали фізичного болю та психологічне потрясіння. Дитина стала боятися собак, на сьогоднішній день вона перебуває під наглядом лікарів невропатолога та психіатра. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 458 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 920 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала, уточнила позовні вимоги та суду пояснила, що просить суд відшкодувати майнову шкоду у розмірі 1277 грн. 91 коп., моральну шкоду у сумі 5000 грн., яка спричинена її сину [PERSON], стягнути з відповідача витати по сплаті судового збору у сумі 458 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 1105 грн. Представник позивача адвокат [PERSON] вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує та суду пояснив, що він проживає у селі і мав собаку, яка майже завжди була прив'язана у дворі. Інколи відв'язувалася, однак собака не могла покусати людину, постільки була неагресивна. У вересні 2013 року [PERSON] звинуватила, що його собака покусала позивачку та її дитину. Він в це не вірить, однак добровільно відшкодував [PERSON] 150 грн. та вибачився. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник позивача адвокат [PERSON] вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству з позивачкою та відповідачем. Безпосередньо очевидцем події вона не була. Разом з тим, їй відомо, що собака, яка належала [PERSON] часто була не прив'язана і бігала по вулиці. Свідок [PERSON] суду показала, що вона теж проживає по сусідству з позивачкою та відповідачем і безпосередньо очевидцем події не була. Їй відомо, що [PERSON] передав [PERSON] 150 грн. та вибачився, однак [PERSON] вимагала 1000 грн. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є пенсіонеркою і проживає на одній вулиці з [PERSON] та [PERSON] В один із днів, точно час події не пам`ятає, знаходилася на подвір`ї власного будинку і почула крик. Вона вибігла на вулицю і побачила, що до дитини підбігла собака, що належить [PERSON] і почала кидатись. Дитина злякалася. Собака вкусила сина [PERSON] за спину і пошкодила куртку, у яку він був одягнений. Чи кусала собака [PERSON] - не бачила. Свідок [PERSON] суду показав, що він є сусідом [PERSON] та [PERSON] Характеризує [PERSON] тільки позитивно. Собака, яка належала [PERSON], була не агресивною. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 24 вересня 2013 року, приблизно о 09.00 годині, у с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області, на вул. Східній, [PERSON] не виконав свої обов'язки по утриманню собаки, внаслідок чого собака, яка належить відповідачеві, спричинила [PERSON] та її малолітньому сину [PERSON], [INFO], тілесні ушкодження. Факт отримання тілесних ушкоджень позивачкою [PERSON] та її малолітнім сином [PERSON] внаслідок нападу на них собаки, яка належить [PERSON], підтверджується постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2013 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, показаннями свідка [PERSON], наданими позивачкою медичними документами. Відповідно до п.2 «Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР», підприємства, установи, організації і громадяни, власники собак, котів і хижих тварин зобов'язані суворо дотримуватися санітарно-гігієнічних норм і правил їх отримання при умові обов'язкового забезпечення безпеки людей. Пунктом 20 передбачено, що за порушення цих Правил громадянами і службовими особами (керівники підприємств, установ і організацій), які є власниками собак, котів або хижих тварин, несуть відповідальність у встановленому порядку. Частиною 1 та п.1) ч.2 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається із наданих позивачкою [PERSON] записів лікарів в її медичній карті амбулаторного хворого та амбулаторного хворого [PERSON], показань свідка [PERSON], собака, яка належить [PERSON], вкусила [PERSON] за ногу та [PERSON] за спину. Пошкоджені брюки [PERSON] та дитяча курточка. Вартість брюк 250 грн., дитячої куртки - 250 грн., що підтверджується накладними №№1 та 2, відповідно, від 10 березня 2013 року та 24 березня 2013 року. Крім того, позивачка понесла витрати на ліки на суму 111 грн. 91 коп. та послуги банку за сплату судового збору у розмірі 16 грн. Всього внаслідок неправомірної бездіяльності [PERSON], який не забезпечив безпечне для інших осіб утримання належної йому собаки, позивачка [PERSON] понесла майнову шкоду у розмірі 627 грн. 91 коп. (250+250+111.91+16=627.91). Відповідач [PERSON] добровільно відшкодував [PERSON] майнову шкоду у розмірі 150 грн. Відповідно, з відповідача на користь позивачки у якості відшкодування майнової шкоди суд стягує 477 грн. 91 коп. (627.91-150=477.91). Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка [PERSON] не надала суду доказів, що собака, яка належить [PERSON], пошкодила її курточку вартістю 800 грн. Крім майнової шкоди, неправомірною бездіяльністю [PERSON] позивачці [PERSON], яка діє також в інтересах свого малолітнього сина [PERSON], заподіяна моральна шкода. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до абз.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (в редакції Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 25.05.2001) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Внаслідок нападу собаки, малолітній [PERSON] зазнав фізичного болю, знаходиться на консультативному спостереженні лікаря-психіатра Василівської ЦРЛ. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] повинен відшкодувати [PERSON] моральну шкоду, заподіяну її сину. При визначенні розміру грошової суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, суд виходить з наступного. Відповідач [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, не забезпечив належне утримання собаки, яка вкусила та злякала [PERSON] Після вчинення правопорушення [PERSON] добровільно відшкодував [PERSON] 150 грн. та вибачився, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] На даний час у [PERSON] немає собаки. Позивачка [PERSON] не надала суду доказів завдання моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним відшкодувати завдану [PERSON] моральну шкоду шляхом стягнення з [PERSON] грошової суми у розмірі 500 грн. У іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається із наданих позивачкою [PERSON] квитанцій та актів виконаних робіт, вона понесла витрати по сплаті судового збору у розмірі 458 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1105 грн. Виходячи зі змісту позовних вимог та наданих квитанцій, судовий збір сплачено у мінімальному розмірі, тому суд стягує вказану суму судового збору з відповідача на користь позивачки. У частині витрат на правову допомогу, суд стягує понесені витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Всього позовні вимоги [PERSON] складають 6277 грн. 91 коп. Задоволено позовні вимоги у розмірі 977 грн. 91 коп. Відповідно, суд присуджує позивачці витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 172 грн. 16 коп.

Outcome: partial