Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У вересні 2020 року позивач в особі директора звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування вартості безпідставно набутого майна та стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони, в якому просить стягнути безпідставно набуте майно - грошові кошти в розмірі 5300,00 грн (вартість обладнання): заборгованість за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 126773 КВ/А від 20.03.2018 у розмірі 1037,74 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2020 дану цивільну справу передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 20.03.2018 між ПП «Холдинг Шериф» та [PERSON] укладено договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 126773 КВ/А. На початку грудня 2018 замовник був повідомлений виконавцем та обізнаний про зміну вартості послуг до рівня 360,00 грн на місяць починаючи з 01.01.2019. Про відмову від послуг за договором замовник не повідомляв, продовжував користувався відповідними послугами виконавця та сплачувати їх вартість з урахуванням змін. В зв`язку з невиконанням замовником зобов`язань, передбачених п. 3.2.15. договору, починаючи з 27.03.2020 послуги, що передбачені його умовами, виконавцем не надаються на підставі п.п. 1 п. 4.1.1. договору. Станом на 14.09.2020 заборгованість боржника за надані послуги складає 1037,74 грн. Відповідно до п. 5 додатку № 1 до договору, виконавцем передано замовнику в користування (оренду) обладнання «ППК Макс 3718р». Вартість вказаного обладнання становить 5300,00 грн. Станом на день звернення до суду з даним позовом, обладнання та/або його вартість виконавцю не повернуто, а заборгованість не сплачено. Враховуючи викладене, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2020 відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.03.2018 між ПП «Холдинг Шериф» та [PERSON] укладено договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 126773 КВ/А. Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу послугу визначену п. 1.3.1., а саме: охорона об`єкта - здійснюється виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, яка встановлена на об`єкті замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду Групи Швидкого Реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС та при необхідності - затримання осіб, які проникли на об`єкт. Пунктом 1.2. договору визначено, що послуги надаються за адресою, яка вказана в Додатку № 1 до договору. Так, згідно п. 1 додатку № 1 адреса об`єкта - [ADDRESS] . Вартість обраних замовником послуг, згідно переліку викладеному в п. 1.3. договору, визначаються у додатку № 1. Згідно п. 2 додатку № 1 вартість обраних замовником послуг складає 350,00 грн за один місяць їх надання. Положеннями п. 2.3. договору визначено, що оплата за цим договором здійснюється на умовах передоплати і проводиться замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця, в якому надаються послуги. Водночас, п. 2.4. договору передбачено, що ціна за послуги може змінюватися (визначатись та корегуватись) виконавцем, залежно від зміни норм витрат на здійснення таких послуг, цін на ринку, збільшення розміру податків, зборів, інших обов`язкових платежів, тощо, на основі наданого виконавцем повідомлення. У випадку, якщо замовник в 15-ти денний термін з дня отримання повідомлення про зміну ціни не повідомив виконавця про прийняте, тоді вважається, що замовник погоджується здійснювати оплату послуг за новими цінами. Так, на початку грудня 2018 замовник був повідомлений виконавцем та обізнаний про зміну вартості послуг до рівня 360,00 грн на місяць починаючи з 01.01.2019. Про відмову від послуг за договором замовник не повідомляв, продовжував користуватися відповідними послугами виконавця та сплачувати їх вартість з урахуванням змін. Замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату послуг, надаються виконавцем згідно умов договору (п. 3.2.15 договору). Судом встановлено, що в зв`язку з невиконанням замовником зобов`язань передбачених п. 3.2.15. договору, починаючи з 27.03.2020 послуги, що передбачені його умовами, виконавцем не надаються на підставі п.п. 1. п. 4.1.1. договору. Станом на 14.09.2020 заборгованість боржника за надані послуги складає 1037,74 грн. З огляду на загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані в укладеному сторонами договорі, які характеризуються особливостями об`єкта цих зобов`язань - наданням однією стороною (виконавцем) послуг за завданням другої сторони (замовника) за плату, суд приходить до висновку, що між ПП «Холдинг Шериф» та [PERSON] виникли зобов`язання, що випливають з договору про надання послуг, які врегульовані нормами глави 63 ЦК України, положення якої можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (частина 2 статті 901 ЦК України). Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. За загальним правилом, встановленим статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Водночас жодних доказів направлення відповідачем позивачу письмового повідомлення про розірвання договору суду не надано. Зважаючи на вид послуг, що є предметом Договору, та зміст самого Договору, який передбачає, що вартість послуг охорони не залежить від фактичного часу охорони, посилання відповідача на відсутність доказів фактичного надання йому послуг не заслуговують на увагу і є безпідставними. Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписом статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Щодо вимоги позивача про стягнення грошових коштів в рахунок безпідставно набутого майна, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 5 Додатку № 1, виконавцем передано замовнику в користування (оренду) обладнання «ППК Макс 3718р». Також цим пунктом встановлено, що підписанням даного договору замовник підтверджує, що обладнання ним отримано та буде повернуто протягом 2-х днів після його розірвання (припинення). Замовник вправі викупити обладнання під час дії даного договору, або при розірванні (припинення). В свою чергу, пункт 3.2.13. договору, встановлює наступне зобов`язання для замовника: після припинення договірних відносин одразу, але не більше 2-х днів, повернути виконавцю обладнання, яке надане замовнику в користування (зазначене в додатку № 1 даного договору), у стані, придатному до подальшої експлуатації, а у випадку не повернення у встановлений строк замовник зобов`язаний сплатити виконавцю його вартість. Позивачем на адресу відповідача 31.03.2020 направлено повідомлено-вимогу про неналежне виконання зобов`язання за договором та сплату грошових коштів. Вказаною вимогою відповідач був попереджений про дострокове розірвання договору на підставі п. 4.1.4. та повідомлений про необхідність сплати наявної заборгованості протягом 15 календарних днів з моменту отримання самої вимоги. Частинами 1, 2 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положеннями ч. 3 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Розрахунком позивача підтверджена заборгованість по оплаті послуг, яка станом на 14.09.2020 становить 1037,74 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Приватного підприємства «ХОЛДИНГ ШЕРИФ» до [PERSON] про відшкодування вартості безпідставно набутого майна та стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони. У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, у відповідності ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved