Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася з позовом до[PERSON] , в якому прохає змінити спосіб стягнення аліментів з 1 000 грн. щомісячно на ј частину всіх видів доходу (заробітку) на утримання сина [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щорішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2018 року з відповідача стягуються щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 000 щомісяця. Тверда грошова сума була визначена виходячи з того, що відповідач не мав постійного місця роботи. В даний час відповідач працевлаштований, у зв`язку із чим позивач прохає суд змінити спосіб стягнення аліментів з 1 000 грн. щомісячно на ј частину всіх видів доходу (заробітку) на утримання сина [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, раніше в судовому засідання підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, раніше в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, надавши до суду відзив на позовну заяву, де зокрема зазначив, що він не працевлаштований, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Також зазначив, що на його утриманні на даний час також знаходиться донька [PERSON] , [INFO] та дружина, яка перебуває в декретній відпустці. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2018 року з відповідача стягуються щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 000 щомісяця (а. с. 18). Відповідач є також батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 57). 14 січня 2020 року позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 56). Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1-2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Частинами 1-3 статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дітей. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Виходячи з обставин того, що на утриманні позивача знаходиться також дружина та неповнолітня донька, зазначений позивачем розмір у виді ј частини від суми доходу ставить у скрутне матеріальне положення відповідача. Тому, за даних обставин,

Outcome: partial