Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON], яка є спадкоємцем [PERSON], померлої [INFO], звернулася до [PERSON] з позовом про відшкодування 26 289грн.04коп. матеріальної шкоди посилаючись на те, що 19.12.2011 року біля 17год. [PERSON], керуючи автомобілем марки «ДЕО СЕНС», реєстраційний номер [NUMBER], на перехресті вулиці Прибузька та провулку 3 Прибузький, проявив неуважність до дорожніх обставин та їх змін, не вибрав безпечну швидкість, не проконтролював свій рух, своєчасно не помітив пішохода, яка переходила проїзну частину дороги і допустив наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження середнього ступені важкості. Враховуючи те, що вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.05.2013 року, [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та те, що вона є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] згідно закону, просить стягнути з відповідача на її користь 26 289,04грн. майнової шкоди, які витрачені на лікування [PERSON], а також витрати на правову допомогу у сумі 3000грн. та 293грн. судових витрат. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовільнити з підстав викладених у заяві. Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними оскільки до складу спадщини не входить право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'ю . Представник третьої особи Дяченко В.О. позов не підтримав та суду пояснив, що 30.12.2010р. ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» уклала з [PERSON] Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений Полісом № ВЕ/2484086, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час керування ним транспортним засобом «ДЕО СЕНС», реєстраційний номер [NUMBER], з терміном дії полісу з 31.12.2010р. до 30.12.2011р. Відповідно до п.2 Полісу, ліміт відповідальності на одного потерпілого склала 100 000грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю та 50 000грн. за шкоду заподіяну майну. Франшиза, на суму якої завжди зменшується за шкоду заподіяну майну склала 500грн. [PERSON] надав страховій компанії, повідомлення про страховий випадок, однак ні [PERSON], ні [PERSON] про відшкодування витрат на лікування потерпілої до страхової компанії не зверталися. Ніяких документів про цей випадок не надавалося. Цивільний позов по кримінальний справі за звинуваченням [PERSON] був залишений без розгляду. Крім того, він звернув увагу суду на те, що [PERSON] померла від хвороби, а не з причин, пов'язаних з ДТП . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Крім того, позивач, хоча і вказує на те, що є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] згідно закону, проте належних доказів прийняття спадщини суду не надала, клопотань про витребування матеріалів спадкової справи в порядку вимог ст.133 ЦПК України - забезпечення доказів або ст.137 ЦПК України - витребування доказів, не заявляла, при цьому судом на підставі ч.4 ст.10 ЦПК України позивачу роз'яснено наслідки не вчинення такої процесуальної дії. В той же час, обставини, які входять до предмета доказування відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Відповідно до норм ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Однак, відповідно до ч.3 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Судом встановлено, а саме згідно вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.05.2013 року, який набрав законної сили, що 19.12.2011 року біля 17год., [PERSON], керуючи автомобілем марки «ДЕО СЕНС», реєстраційний номер [NUMBER], на перехресті вулиці Прибузька та провулку 3 Прибузький, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та її зміну, не вибрав безпечну швидкість, не проконтролював свій рух, своєчасно не помітив пішохода, яка переходила проїзну частину дороги і допустив наїзду на пішохода [PERSON], в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження середнього ступені важкості у вигляді: струсу головного мозку, перелом лонної та сідничної кісток з права, верхньої та середньої треті кісток лівої гомілки, лівої з права верхньої та середньої кістки лівої ключиці, збитої рани лівого ліктьового суглобу. ( а. с. 10 - 11 ). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворої 1 Міської лікарні судинно-неврологічного відділення, потерпіла [PERSON] поступила до лікарні 18.01.2012р. з діагнозом: перелом лонної та сідничної кісток зліва зі зміщенням. Сколотий перелом в/з-с/з лівої гомілки зі зміщенням. Перелом акромінального кінця лівої ключиці без зміщення. Збита рана області лівого ліктьового суглобу. У виписці із медичної карти стаціонарної хворої [PERSON] також вказано, що після проведеного лікування стан хворої покращився та 08.02 .2012 року вона виписана на амбулаторне лікування. ( а. с. 16) ) [INFO] потерпіла [PERSON] померла, однак судом встановлено, що її смерть не знаходиться у прямому причинному зв'язку з отриманими при ДТП тілесними ушкодженнями, а є результатом хронічних захворювань, враховуючи вік потерпілої. Цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть. ( а. с. 13 ). Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.05.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і притягнутий у вигляді штрафу у дохід держави у сумі 3400грн. з позбавленням права управління транспортного засобу. Цивільний позов залишений без розгляду. (а. с. 10 - 11 ). Спадкоємцем до майна, померлої [INFO] [PERSON], згідно закону є дочка померлої [PERSON], згідно довідки П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, що підтверджується листом № 433/02-14/58-13 від 03.06.2013 року ( а. с. 12 ) та рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.03.2014 року, яке набрало законної сили про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом. ( а с. 51). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія [PERSON], [PERSON] витратила на ліки та на обстеження 26 289грн.04коп., що підтверджується фіскальними чеками, квитанціями, рахунками-фактурою. ( а. с. 21- 37 ). У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі викладеного, суд вважає у задоволенні позову відмовити у повному обсязі через безпідставність позовних вимог позову, а про стягнення витрат на юридичну допомогу та судові витрати відмовити у відповідності до норм ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed