Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

У грудні 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 грудня 1994 року Відділом реєстрації актів громадського стану Василівського району Запорізької області, за актовим записом 152. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З 2015 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Спільне життя не склалося у зв`язку з розбіжністю характерів. Повне непорозуміння, сварки та суперечки призвели до того, що шлюб фактично розпався, примирення неможливе. Спір щодо розподілу майна між сторонами відсутній. Тому, позивачка просить суд розірвати вищезазначений шлюб та строк для примирення не надавати. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2020 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у жодне із судових засідань не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Спільне життя у сторін не склалось, спільне господарство та сумісне проживання між сторонами припинено. На теперішній час сім`я сторін фактично розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу відповідачці прізвище не змінювати. Враховуючи викладене і

Outcome: dismissed