Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

У грудні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на їхніх спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28.12.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у шлюбі з відповідачем народилося троє дітей. З 2015 року стосунки з чоловіком розладнались, зникло взаєморозуміння та повага. Вже п`ять років кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, тобто фактично сім`я припинила своє існування. На даний час сторони зареєстровані в одному помешканні, однак спільного сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Неповнолітні діти сторін проживають з позивачкою та знаходяться на її повному у триманні. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та натуральному забезпеченні дітей. Діти ростуть та розвиваються, потребують продуктів харчування, засобів гігієни, одягу та взуття, художньої літератури для відповідного віку, щоб інтелектуально розвиватись, та батькової уваги. Наведене потребує значних матеріальних витрат, та відповідач, як батько дітей, має обов`язок покривати витрати нарівні з позивачкою, проте ухиляється від своїх обов`язків, належним чином не дбає про спільних дітей та не надає достатніх коштів на їх утримання. Крім цього, відповідач є фізично здоровим, впродовж десяти років їздить періодично на заробітки за кордон та має відповідний заробіток, розмір якого позивачці невідомий. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, із невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень (судових повісток). Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило, також ним не подано відзиву на позовну заяву. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Оскільки відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 11.01.2021 строк, та судом не встановлено поважності причин неподання відзиву, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до положення ч.1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.07.2006 сільською радою Воронки Володимирецького району Рівненської області, 12.07.2006 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідний актовий запис за № 9. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого повторно, 12.09.2017 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих 21.09.2010 та 13.04.2009 Воронківською сількою радою Володимирецького району Рівненської області відповідно, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Так, згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Обґрунтовуючи позов, позивачка посилалася на те, що відповідач допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, бо їздить на заробітки за кордон, у зв`язку з чим просила стягувати з нього на її користь аліменти на трьох дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.12.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Судом встановлено, що діти сторін проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів перебування на утриманні осіб, що потребують його матеріального забезпечення, як і неспроможності сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі з інших причин, суду не надав. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги положення ст.ст. 181-183 СК України, зазначені позивачкою підстави позовних вимог, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та що присуджений розмір аліментів відповідає межам принципу розумності та справедливості. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи наведене, стягнення аліментів необхідно проводити саме з дати звернення позивачки до суду з позовом - 28.12.2020 до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved