Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

у грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток час затримки розрахунку при звільненні в сумі 52 437 грн. 80 коп., моральну шкоду в сумі 20 000 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 14.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.02.2018 позивача звільнено з роботи у ПрАТ «ЧеЗаРа» на підставі п. 1ст. 40 КЗпП України. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В порушення вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 37 969 грн. 34 коп. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.05.2019 стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 37 969 грн. 34 коп. з ПрАТ «ЧеЗаРа» на користь позивача. Фактично дану заборгованість позивачу було виплачено 13.08.2020. Статтею 117 цього Кодексу встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Як вбачається з матеріалів справи, за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2019 по 12.08.2020 минуло 290 робочих днів, а тому з урахуванням середньоденного заробітку позивача в розмірі 180,82 грн. сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 52 437 грн. 80 коп. (з даної суми не утримані податки і обов`язкові платежі), а тому позивачу має бути виплачена сума після відрахування податків і обов`язкових платежів. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає справедливим і рівноцінним відшкодування позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку з невиплатою грошових коштів тривалий час в розмірі 1000 грн. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. та на користь позивача в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial