Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в якому просить визнати припиненим договір поруки № 010/14-10-912-230 укладений між сторонами 27 листопада 2007 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 листопада 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/14-10-912. Цього ж дня, з метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 010/14-10-912-230. В подальшому між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору в результаті чого було збільшено процентну ставку до 20 відсотків річних. Про укладення додаткових угод та збільшення процентної ставки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не повідомляв [PERSON] і останній вважає, що такі дії банку порушують його права та просить задовольнити позов, в заявлений ним спосіб. Представник [PERSON] в судовому засіданні позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримала. Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що 27 листопада 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/14-10-912. За умовами вказаного договору ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 1390000 грн. 00 коп. зі сплатою 12,75 відсотків річних з терміном повернення до 24 листопада 2017 року. Цього ж дня, з метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 010/14-10-912-230, згідно якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання у випадку невиконання боржником умов кредитного договору солідарно відповідати перед кредитором, в тому ж обсязі, що і боржник. В подальшому між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору в результаті чого було збільшено процентну ставку до 20 відсотків річних. Оскільки [PERSON] не було повідомлено про збільшення процентної ставки за кредитом, він вважає, що таким чином було порушено його права та просить припинити договір поруки № 010/14-10-912-230 від 27 листопада 2007 року. Однак суд не може погодитись з доводами [PERSON] викладеними у позовній заяві виходячи з наступного. Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Разом з цим, припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Відповідно до пп. 1.2. договору поруки № 010/14-10-912-230 від 27 листопада 2007, окрім іншого, поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором виконати умови кредитного договору в повному обсязі. Зі змісту п. 3 кредитного договору № 010/14-10-912 від 27 листопада 2007 року, зокрема, вбачається, що процентна ставка є фіксованою з правом банку щорічного перегляду в порядку, передбаченому частиною № 2 цього договору. Підпунктами 1.4.1.6.1 - 1.4.1.7.2 ч. 2 кредитного договору передбачено порядок зміни процентної ставки, і [PERSON] на момент підписання договору поруки про ці обставини було відомо. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, [PERSON] на підтвердження порушення його прав з боку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суду не надано. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не порушував прав позивача, а тому підстави для задоволення його вимог відсутні. За наведених обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки № 010/14-10-912-230 від 27 листопада 2007 року припиненим - слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed