Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за користування електричною енергією у розмірі 14 895,61 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 1 218,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 05 березня 2014 між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та [PERSON] укладено договір № 4107014 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області згідно якого, енергопостачальна компанія зобов'язана постачати електричну енергію до квартири споживача та отримувати оплату від нього за використану електроенергію згідно тарифів, що діяли на момент користування. Пунктом 2.13 вказаного договору передбачено, що споживач зобов'язується своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору. Вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на розподільчий рахунок енергопостачальника в уповноваженому банку. Пунктом 4.2 передбачено, що оплата за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими в розрахунковий період тарифами. Споживач розраховується в 10-денний строк після закінчення розрахункового періоду. Сплата заборгованості проводиться споживачем за тарифами, що діяли у період, за який сплачується борг. Відповідно на неналежне виконання умов вказаного вище договору, за період з 11.01.2013 року по 11.11.2015 року утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 14 895,61 грн. Згідно з розрахунком, заборгованість за поточну електричну енергію - 9 340,78 грн., 426,68 гри. - 3% річних та 5 128,14 грн. - інфляційне збільшення боргу. Розрахунки відповідачу здійснювались на основі тарифів, що діяли на момент виникнення заборгованості, з урахуванням даних про останні контрольні зняття показань електролічильника та платежів Відповідача. Своєю бездіяльністю боржник порушує умови договору щодо сплати за спожиту електричну енергію. Враховуючи наведене, позивач був вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» розрахунки за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року №1357 розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати за спожиту електроенергію є календарний місяць. Плата за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого періоду. Згідно п.2 зазначених Правил працівниками підприємства знімаються показання приладів обліку у споживача, відповідно до цих показань здійснюється оплата спожитої електроенергії споживачем. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, яка надається ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» відповідно до договору про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області № 4107014 від 05 березня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до п.1.1 вказаного договору, енергопостачальна компанія зобов'язана постачати електричну енергію споживачеві, а споживач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Пунктом 2.13 вказаного договору передбачено, що споживач зобов'язується своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до ПКЕЕн. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов вказаного договору, за період з 11 січня 2013 року по 11 листопада 2015 року утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 14 895,61 грн., яка складається з: заборгованість за поточну електричну енергію - 9 340,78 грн., 3% річних - 426,68 грн., інфляційне збільшення боргу 5 128,14 грн., що підтверджується розрахунками, які здійснювались на основі тарифів, що діяли на момент виникнення заборгованості, з урахуванням даних про останні контрольні зняття показань електролічильника та платежів відповідача (а.с. 11, 12-13). З огляду на те, що відповідач не виконав взятих за договором зобов'язань щодо оплати за спожиту електричну енергію, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 14 895,61 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. На підставі ст. 26 Закону України Про електроенергетику, п.19 Правил користування електричною енергією для населення», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526, 625 ЦК України, та

Outcome: approved