Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

У грудні 2020 р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визнати [PERSON] , який народився [INFO] у м. Бердичеві Житомирської області, громадянин України, батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису № 319 від 04.05.2013 р. про народження [PERSON] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , запис про батька останньої у Книзі реєстрації народжень було здійснено у відповідності до статті 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою, оскільки [PERSON] , який є батьком дитини, відмови вився подати заяву про реєстрацію батьківства. [PERSON] проживала спільно з [PERSON] у період з 2012 р. по 2019 р., з 2020 р. вони проживають окремо, дочка проживає разом з [PERSON] , [PERSON] участі в утриманні дитини не приймає, хоча офіційно працевлаштований. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 22.03.2021 р. (а. с. 26). Судом з`ясовано, що [PERSON] народилась [INFO] у м. Бердичеві Житомирської області, про що 04.05.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області було складено відповідний актовий запис № 319, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.05.2013 р. (а. с. 8). Згідно з цим свідоцтвом батьком [PERSON] є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом від 31.03.2021 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а. с. 31). Статтею 126 Сімейного кодексу України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Частинами першою, третьою та четвертою статті 128 Сімейного кодексу України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Таким чином пред`явлення [PERSON] позову про визнання батьківства здійснено з дотриманням наведених вище положень статті 128 Сімейного кодексу України. Частиною другою статті 128 Сімейного кодексу України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до письмових пояснень від 30.11.2020 р. [PERSON] , остання є вчителем загальноосвітньої школи № 18 та класним керівником [PERSON] , [PERSON] час від часу з`являється у школі, приходить до дочки під час уроків, а також визнає себе батьком (а. с. 11 - 12). Згідно з письмовими поясненнями від 01.12.2020 р. [PERSON] , остання є сестрою [PERSON] , [PERSON] проживав разом з ними протягом семи років, весь цей час він був у громадянському шлюбі з її матір`ю - [PERSON] , вони вели спільне господарство, спільно виховували та утримували її сестру (а. с. 13 - 14). У письмових поясненнях від 30.11.2020 р. [PERSON] вказано, що вона проживає по сусідству, [PERSON] проживала з [PERSON] протягом шести років та мають спільну дитину - [PERSON] (а. с. 15 - 16). Наведені відомості, а також визнання [PERSON] позову, засвідчують походження дитини - [PERSON] , від [PERSON] , що у відповідності до наведеного раніше положення частини другої статті 128 Сімейного кодексу України є підставою для визнання його батьком [PERSON] . Зважаючи на наведене, наявні законні підстави для задоволення позову в частині вимоги про визнання [PERSON] батьком [PERSON] , а відтак Суд, приймаючи до уваги визнання [PERSON] позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved