Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, згідно якого просить визнати за ним право власності на 7/8 частин успадкованого житлового будинку [ADDRESS] , що належав його батьку [PERSON] . Позов вмотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] . Спадщину після спадкодавця за заповітом прийняв [PERSON] . Державний нотаріус Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в саме на земельну ділянку з кадастровим номером 3220883201:01:014:0069, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак позивач не має змоги завершити оформлення прав на успадкований будинок в загальному порядку, оскільки, не може надати нотаріусу документів, що посвідчують право власності спадкодавця на будинок. А тому і звертається до суду з вказаним позовом та просить суд визнати за [PERSON] право власності на успадкований житловий будинок. Ухвалою судді від 05 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.54). У листопаді 2020 року від позивача [PERSON] надійшло клопотання про заміну відповідача у справі (а.с.56). Ухвалою від 18.11.2020, занесеною до протоколу судового засідання, замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] (а.с.66-67). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 02 березня 2021 року, закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті (а.с.134). У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Гірської сільської ради в судове засідання не з`явився. Сільський голова Дмитрів роман, подав заяву в який просив проводити розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.139). Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27 листопада 2017 року, серія [NUMBER] (а.с. 11). Після смерті [PERSON] , на підставі ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як це передбачено ст. 1218 ЦК України, ввійшли всі права та обов`язки [PERSON] , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , технічний паспорт якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.19-23), та земельна ділянка площею 0,0811 га, кадастровий номер 3220883201:01:014:0069, розташованої за тією ж самою адресою. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується державним актом Серії ЯД №788673 від 26.11.2007 року, виданого на ім`я [PERSON] та витягом НВ-0005726292020 від 29.09.2020 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12). Спадкоємцями за заповітом і за законом, відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування, згідно із нормами ч.1 та ч.3 ст. 1223 ЦК України, виникає у день відкриття спадщини і належить особам, зазначених у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). За життя [PERSON] склав заповіт, яким все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належало на день смерті, і на що він за законом мав право, заповів [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 04 липня 2014 року (а.с.48). Крім того, [PERSON] є сином померлого, що підтверджується свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02 червня 1984 року, де його батьком вказаний [PERSON] , актовий запис №41 (а.с.10). Також, відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До кола спадкоємців, які згідно із вимогами ст. 1241 ЦК України, мають право на обов`язкову частку у спадщині відноситься непрацездатна вдова (дружина) спадкодавця, [PERSON] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 09.09.1975 року (а.с.93). Таким чином, саме на підставі поданої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, державними нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 2/2018. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року, у справі [PERSON] до [PERSON] про визнання майна, що є об`єктом права, спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку майна, яке є спільною власністю, вирішено, визнати за [PERSON] 1/8 частину будинку [ADDRESS] та 1/8 частину земельної ділянки площею 0,0811 га, кадастровий номер 3220883201:01:014:0069, розташованої за тією ж адресою. 29 вересня 2020 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Криворучко О.В. 04 липня 2014 року, зареєстрованого у реєстрі за №683, видала [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на 7/8 часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,0811 га, кадастровий номер 3220883201:01:014:0069, розташованої [ADDRESS] , земельна ділянка № [NUMBER] , що підтверджує відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29.09.2020 року (а.с.60). В той час як, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 7/8 садибного (індивідуальний) житлового будинку [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] [PERSON] було відмовлено, оскільки документи, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок відсутні, про що постановлено постанову №601/02-31 від 25.08.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16). Судом встановлено, що в позивача як в спадкоємця за заповітом, який прийняв частину спадщини, відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , який би підтверджував право власності спадкоємця на це майно, яке входить до спадкової маси, а тому позивач не може представити приватному нотаріусу такого документу. Проте, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину, згідно із приписами ч.2 ст. 1296 ЦК України, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 7, 10 п. 1 Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 роз`яснив судам про те, статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, в строки та в порядку, що передбачено актами цивільного законодавства України, після смерті спадкодавця, відсутність свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у видачі якого позивачу було обґрунтовано відмовлено приватним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріального округу Меленна Т.К., не позбавляє позивача права на спадщину, до складу якої входить частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , частка якого належала спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Проте, як передбачено приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до абз. 4 п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13, позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. Тому, як дійшов висновків Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Отже, суд дійшов висновку, що 7/8 частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою, [ADDRESS] , належало спадкодавцю, що підтверджується у сукупністю наступними письмовими документами: записом № 12101 Погосподарської книги № 14 за 2011-2015 роки Гірської сільської ради, відповідно до якого домоволодіння [ADDRESS] обліковується за нині померлим [PERSON] (а.с.46-48); довідкою № 1477-07- 28-20 від 27.07.2020 року, що видана Гірською сільською радою Бориспільського району (а.с.17); довідкою № 1477-07- 28-20 від 27.07.2020 року, що видана Гірською сільською радою Бориспільського району, встановлено, що гр. [PERSON] 1948 року народження, проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по на день смерті [INFO] (а.с.18); технічним паспортом на житловий будинок, виготовленого 18 січня 2018 року ТОВ «КДН Крок назустріч», відповідно до якого, житловий будинок було збудовано у 1963 році (а.с.19-24); рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2019 року. Таким чином,\~з`ясувавши\~обставини справи\~та дослідивши\~докази,\~що їх\~підтверджують,\~суд вважає,\~що позивач\~позбавлений правових\~підстав оформити\~право на\~спадщину,\~до складу\~якої входить\~частина житлового\~будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] частин якого належала спадкодавцю [PERSON] , набутого ним за час життя, в нотаріальному порядку, шляхом одержання в приватного нотаріуса Бориспільського нотаріального округу Меленни Т.К. свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстав відсутності в позивачів оригіналу документа, який посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. Тому, відповідно до приписів ст. 392 ЦК України, наведені вище обставини дають позивачу як правонаступнику підстави для визнання за ним права власності на 7/8 частин житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , як виняткового судового способу захисту права на майно, оскільки одержання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку є не можливим.

Outcome: approved