Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

У грудні 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 листопада 1997 року Адміністрацією Мачинського наслега Олекминського улуса Республіки Саха (Якутія), за актовим записом 3. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх семи місяців стосунки позивачки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки, різняться погляди щодо вирішення побутових питань, забезпечення сім`ї. Зникло почуття любові та взаємоповаги, що призвело до відчуження одне до одного. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивачка живе окремо від відповідача. Тому, позивачка просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у жодне із судових засідань не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлений судом належним чином. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Спільне життя у сторін не склалось, спільне господарство та сумісне проживання між сторонами припинено. На теперішній час сім`я сторін фактично розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивачці прізвище не змінювати. Враховуючи викладене і

Outcome: dismissed