Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свій позов мотивує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] та на інше майно. Він, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не виконав належних умов державної реєстрації права власності на належну йому частку житлового будинку та запропоновано визнати право власності на нерухоме майно в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що виконкомом Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги, що підтверджується матеріалами справи (а.с.5,6). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 23/2013, заведеної за заявою [PERSON], останній у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2811/02-31 від 13 грудня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] у зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя успадкував після померлого [INFO] батька - [PERSON] 1/2 частку вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та отримав 16 червня 2006 року свідоцтво про право на спадщину за законом. На іншу 1/2 частину спадкового майна видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] (а.с.13). Проте, отримавши вказане свідоцтво, позивач за життя не зареєстрував його у КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», що і позбавляє [PERSON] можливості оформити спадщину. Враховуючи те, що право на спірний будинок за померлим [PERSON] підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об'єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об'єктом спадкування. Згідно довідки № 34 від 26 квітня 2013 року, виданої КП Чернігівське МБТІ, станом на 31 грудня 2012 року право власності на 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 7). Згідно оцінки, проведеної у грудні 2014 року КП Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації, вартість житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS], становить 18 456,00 грн.. З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що станом на 12 квітня 2014 року садиба за вказаною адресою складається з житлового будинку А-1, сіней а-1 (збудованих в 1963 році), веранди а1-1 (збудованої в 1980 році), сараю Б-1 (збудованого в 1967 році), сараю б-1 (збудованого в 1969 році), сараю В-1 (збудованого в 1970 році), погреба з шийкою Г-1 (збудованого в 1973 році), воріт №1 (збудованих в 1970 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі, технічний паспорт не містить (а.с. 8-12). Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] шляхом задоволення його позову у повному обсязі та визнання за ним права власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями (житловий будинок А-1, сіни а-1, веранда а1-1, сарай Б-1, сарай б-1, сарай В-1, погріб з шийкою Г-1, ворота №1), загальною вартістю 18456 (вісімнадцять тисяч чотириста п'ятдесят шість) грн., розташованого по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON].

Outcome: approved