Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право на 1/2 квартири [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 1/6 квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. В лютому 2017 [PERSON] подала уточнену позовну заяву, в якій просила визначити, що з 26 травня 2006 року її частка в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] становить 1/2;визнати за нею право власності на 1/2 квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/6 квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. В лютому 2017 року відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] звернулися до Дзержинського районного суду міста Харкова з зустрічною позовною заявою, в якій просили визнати за кожним по 1/6 квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Позивач за первісним позовом свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 17 січня 2016 року. За свого життя [PERSON] заповіт не складав.Від шлюбу з [PERSON] у позивача є двоє дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], 13.01.1975 року народж ення, яка після одруження має прізвище [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] є також спадкоємцями за законом після смерті свого батька [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] у місті Харкові.У встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця позивач звернулася до Десятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 19 липня 2016 року нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Вказане свідоцтво про право власності на квартиру було втрачено, в результаті чого оформити спадкові права в нотаріальному порядку не є можливим. Останній рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на вказану квартиру. Оскільки договір пайової участі № 23-22 від 22.07.2003 року було укладено та виконано в період перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON], квартира, яка була передана за договором пайової участі вважається спільною сумісною власністю подружжя згідно ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України. Враховуючи, що [PERSON] є одним із спадкоємців після смерті свого чоловіка [PERSON], правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, просить визнати за нею право власності на ? зазначеної квартири на підставі права спільної сумісної власності подружжя і на 1/6 зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Позивачі за зустрічним позовом обґрунтовують свої вимоги тим, що є спадкоємцями після смерті свого батька, у встановлений законом шестимісячний строк прийняли спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм також було відмовлено у звязку із втратою правовстановлюючого документу. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судове засідання зявився, позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову не заперечував, позовні вимоги за зустрічним позовом визнав. Представник відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічним позовом в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила провести засідання за її відсутності, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі, позовні вимоги за первісним позовом визнала в повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] товариства «Житлово-будівельний кооператив «АВАНТАЖ» в судове засідання не зявився, до суду надав письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги позивача за первісним позовом та позивачів за зустрічним позовом такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 07 липня 1962 року позивач одружилася з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія VI-УР №485961, виданим Київським РАЦС міста Харкова 17 вересня 1963. Від шлюбу з [PERSON] у позивача є двоє дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], яка після одруження має прізвище [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія ЩЗ №100758, свідоцтвом про народження [PERSON] серія І-ЖА №264171, виданим 20 січня 1975 року та свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] серія ІІІ-ВЛ №359619, виданим центральним палацом одруження міста Харкова 09 жовтня 1993 року. В період шлюбу [PERSON] на виконання умов договору пайової участі № 23-22 від 22.07.2003 року, укладеним між СТ «ЖБК «Авантаж» та [PERSON], пайовиком [PERSON] було внесено на розрахунковий рахунок СТ «ЖБК «АВАНТАЖ» повну суму пайового внеску в розмірі 85\~040,00 грн. (вісімдесят пять тисяч сорок грн. 00 коп.), в свою чергу після введення житлового будинку в експлуатацію СТ «ЖБК «АВАНТАЖ» передало [PERSON] за актом прийому-передачі від 03.04.2006 р. квартиру № 21, загальною площею 62,1 кв.м., що розташована в житловому будинку № 20-В по вул. Культури в місті Харкові. Вказане підтверджується письмовими поясненнями третьої особи та наданими її представником документами, а також [PERSON] товариства «Житлово-будівельний кооператив «АВАНТАЖ»від 21.04.2016 р. Згідно інформаційної довідки №68963110 від 26 вересня 2016 року квартира № 21 за адресою: Харківська область, м.Харків, вулиця Культури, будинок 20-В, належить на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 23.05.2006 виданого Дзержинською районною радою міста Харкова, яке було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.05.2006 року. Вказана інформація підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» наданої на запит суду. Таким чином квартира № 21 в житловому будинку № 20-В по вул. Культури в місті Харкові була придбана [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 370 Цивільного кодексу України разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу за первісним позовом та [PERSON] в рівних частках по 1/2 кожному. 17 січня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №528949, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина (позивач за первісним позовом [PERSON]О) та діти (відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON]). У встановлений законом шестимісячний строк вказані спадкоємці прийняли спадщину після смерті [PERSON], шо підтверджується матеріалами спадкової справи №34/2016, заведеної Десятою харківською державною нотаріальною конторою. 19 липня 2016 року нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори було надіслано [PERSON] №1954/34/2016, яким позивачу за первісним позовом та відповідачу за первісним позовом [PERSON] було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Розяснено право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. 10 серпня 2016 року нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори було надіслано [PERSON] №2182/34/2016, яким у видачі свідоцтва про право на спадщини було відмовлено [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Розяснено право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На даний час визнати право власності за [PERSON] Ігоровичем.є неможливим у звязку з його смертю, оскільки його правоздатність припинилася. [PERSON] є одним із спадкоємців після смерті свого чоловіка [PERSON], правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на ? зазначеної як частку, що належала їй у справі спільної сумісної власності та на 1/6 зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Також є всі підстави для визнання за відповідачами за первісним позовом права власності на 1/6 вказаної квартири за кожним. 3 огляду на це, враховуючи визнання позовних вимог відповідачами за первісним позовом, а також визнання позивачем за первісним позовом зустрічної позовної заяви, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved