Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості у розмірі 29 026 грн 57 коп. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Рада 6». Зазначає, що відповідач користується та отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість на загальну суму 29 026 грн 57 коп, що складається з: 27 134 грн 99 коп - сума основного боргу, 1 194 грн 92 коп - інфляційна складова, 696 грн 67 коп - 3 % річних. Також просить стягнути сплачений судовий збір в сумі 2 102,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 18.01.2021 р. відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Повідомленням від 18.01.2021 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від та копія позовної заяви з додатками надсилалися судом на адресу відповідача. Згідно з даними поштових відділень судова повістка повернулася на адресу суду без вручення за закінченням строку зберігання, що відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається належним повідомленням відповідача [PERSON] . Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є нездійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Рада 6». 04.04.2013 між ТОВ «Рада 6» та [PERSON] укладено договір №209/06/УН «Про надання послуг з управління та утримання будинку, споруд та прибудинкових територій». Пунктами 3.4.1 та 3.4.3 вказаного договору визначено, що позивач зобов`язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами цього Договору; утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг, їх споживчі властивості, тощо. Відповідно до п. 2.2 сторони домовились про застосування авансової системи оплати послуг, окрім оплати послуг, передбачених п. 1.4, 2.10 Договору. Згідно п. 2.5 до розрахунків за послуги, передбачені п. 1.4, 2.10 Договору, застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться Споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. В свою чергу відповідно до пункту 3.2.1 укладеного Договору, Споживач зобов`язаний оплачувати та компенсувати послуги в порядку та на умовах, визначеним Договором. Згідно п. 4.1.2 Договору, Споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені. Також між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір №210/06/К «Про надання послуг» від 04.04.2013 року з надання послуг організації цілодобової служби консьєржів. Відповідно до п.2.1., 2.2. вказаного Договору, відповідач зобов`язався вносити щомісячний платіж за послугу. Даний обов`язок Відповідачем також не виконується. Згідно п.п. 6.1, 6.2 Договір укладається на три роки та набирає чинності з моменту підписання його сторонами. Договір вважається продовженим на кожний наступний термін, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за 30 днів до закінчення його дії. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов`язання по оплаті наданих послуг, що встановлено умовами договорів, то відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу, за період з 01.01.2018 по 30.09.2019 за нею обраховується прострочена заборгованість на загальну суму 29 026 грн 57 коп, що складається з: 27 134 грн 99 коп - сума основного боргу, 1 194 грн 92 коп - інфляційна складова, 696 грн 67 коп - 3 % річних. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 10 190 грн. 10 коп. є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 29 026,57 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved