Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 77.1/АК-01356.08.2 від 23 липня 2008 року, який був укладений між ВАТ «Родовід Банк» (ВАТ «Родовід Банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ВАТ «Родовід Банк») та [PERSON], останньому було відкрито відновлювальну кредиту лінію на загальну суму 34611 доларів 56 центів США терміном до 23 липня 2015 року включно зі сплатою 7,70 % річних та щомісячною платою за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком для нарахування процентів в розмірі 0,30 % від суми виданого кредиту. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору у разі недотримання позичальником умов цього договору банк має право вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на день подачі позову до суду сума боргу за цим рішенням відповідачем не погашена. У зв'язку з цим, станом на 07 грудня 2016 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 331685 гривень 39 копійок, що включає в себе: -5187 доларів 90 центів США - сума заборгованості за процентами по кредиту за період з 21 червня 2013 року по 07 грудня 2016 року; -36829 гривень 70 копійок - сума нарахованої плати по кредиту за період з 21 червня 2013 року по 07 грудня 2016 року; -159465 гривень 07 копійок - сума заборгованості трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості ті інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту за період з 21 червня 2013 року по 07 грудня 2016 року. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Родовід Банк» про звільнення від сплати судового збору. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року позовну заяву ПАТ «Родовід Банк» залишено без руху. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника банку. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 98). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ВАТ «Родовід Банк» та відповідач [PERSON] 23 липня 2008 року уклали кредитний договір в сумі 34611 доларів 56 центів США терміном до 23 липня 2015 року включно зі сплатою 7,70 % річних та щомісячною платою за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком для нарахування процентів в розмірі 0,30 % від суми виданого кредиту, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору № 77.1/АК-01356.08.2 (а.с. 13-16). ВАТ «Родовід Банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ВАТ «Родовід Банк». Відповідно до п. 5.2. кредитного договору у разі недотримання позичальником умов цього договору банк має право вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 32-34). Рішення набрало законної сили. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, комісії, штрафів обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Станом на 07 грудня 2016 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 331685 гривень 39 копійок, що включає в себе: -5187 доларів 90 центів США - сума заборгованості за процентами по кредиту за період з 21 червня 2013 року по 07 грудня 2016 року; -36829 гривень 70 копійок - сума нарахованої плати по кредиту за період з 21 червня 2013 року по 07 грудня 2016 року; -159465 гривень 07 копійок - сума заборгованості трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості ті інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту за період з 21 червня 2013 року по 07 грудня 2016 року. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по договору станом на 07 грудня 2016 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 10-12). Таким чином, стягненню з відповідача підлягає заборгованість, що виникла за період з 21 червня 2013 року по 07 грудня 2016 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 4975 гривень 28 копійок.

Outcome: approved