Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У грудні 2014 року позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визначити порядок користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] наступним чином: виділити йому у користування дві кімнати № 8 площею 9,1 кв.м. та № 9 площею 7,5 кв.м.; виділити [PERSON] кімнату № 3, площею 10,2 кв.м., інші приміщення квартири, а саме: кімнату № 7 площею 17,2 кв. м., кухню, коридор, ванна, кімната, вбиральню, вбудовану шафу та балкон - залишити в спільному користуванні. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОМ.КОМ» відкрити на його ім'я особовий рахунок на 1/2 частину вказаної квартири, та на ім'я [PERSON] відкрити особовий рахунок на іншу 1/2 частину цієї квартири та стягнути половину вартості сплачених за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, йому та його брату належать по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. Квартира складається з чотирьох житлових кімнат: № 3 площею 10,2 кв. м., № 7 площею 17,2 кв. м., № 8 площею 9,1 кв. м. та № 9 площею 7,5 кв. м., а також коридору, кухні, вбиральні, вбудованої шафи, ванної кімнати та балкону. На даний час в спірній квартирі мешкають позивач разом зі своєю сім'єю та відповідач. На протязі спільного проживання, між ними склався наступний порядок користування вказаною квартирою, а саме позивач займає житлові кімнати № 9 та № 8, а відповідач займає кімнату № 3, інші помешкання квартири знаходяться у спільному користуванні. Позивач будучи співвласником квартири, змушений повністю сплачувати квартплату і комунальні послуги за всю квартиру. Відповідач жодних витрат по сплаті комунальних платежів та квартплати не несе. За період з 2012 року по 2014 рік позивачем було сплачено 11069,71 грн., у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на його користь половину сплачених ним коштів в сумі 5534,86 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені в позові. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи, про причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМ.КОМ» у судовому засіданні просила ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON], належить по 1/2 частині квартири [ADDRESS], що підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 06 серпня 2008 року, видане органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради. Вказана квартира загальною площею 60,91 кв. м.. житлової площі 44,0 кв. м. складається з чотирьох кімнат, у тому числі: кімната № 7 площею 17,2 кв.м., кімната № 3 площею 10,2 кв.м., кімната № 8 площею 9,1 кв.м., кімната № 9 площею 7,5 кв.м., кухня площею 5,8 кв.м., ванна кімната площею 2,2 кв.м., вбиральня 1,1 кв.м., вбудована шафа 1,3 кв.м., коридор 5,7 кв.м., та балкон 0,81 кв.м., зазначені обставини підтверджені копіями свідоцтва про право власності на житло, технічним паспортом на квартиру та поверховим планом (а.с. 6-7). У судовому засіданні встановлено, що між сторонами склався наступний порядок користування спірною квартирою, а саме: [PERSON] користується двома кімнатами № 8 та № 9, [PERSON] користується кімнатою № 3, кімната під № 7 та інші приміщення - кухня, ванна кімната, вбиральня, вбудована шафа, коридор та балкон знаходяться у спільному сумісному користуванні власників. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною або спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. Згідно ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року у силу ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Судом встановлено, що позивач на теперішній час займає кімнати, площею 9,1 кв.м. та 7,5 кв.м., а відповідач кімнату, площею 10,2 кв.м., при цьому вказані квартири є ізольованими та окремими. Враховуючи, що даний порядок користування квартирою виник між сторонами впродовж значного часу, відповідач заперечень до суду не надав, що дозволяє суду зробити висновок, що запропонований позивачем порядок є справедливим і таким, що максимально забезпечить права і інтереси позивача та відповідача у користуванні приміщеннями квартири, тому позивачу слід виділити в користування кімнати площею 9,1 та 7,5 кв.м., а відповідачу кімнату площею 10,2 в.м., що буде відповідати частці кожного у праві спільної часткової власності. Таким чином позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині зазначення судом про відкриття окремих особових рахунків на ім`я позивача та відповідача на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За умовами ст. 360 ЦК України та ЖК України, співвласники зобов'язані брати участь у витратах по управлінню, утриманню і збереженню спільного майна, а також відповідати перед третіми особами по зобов`язаннях, пов'язаних із спільним майном, при цьому питання виділення окремих особових рахунків по квартирі належить до повноважень підприємства, яке надає відповідні житлово-комунальні послуги. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач мешкаючи у спірній квартири здійснює сплату комунальних та інших платежів у повному обсязі, надавши в підтвердження квитанції про сплату коштів на рахунки установ, що надають комунальні послуги. Відповідач проживаючи у вказаній квартирі, ухиляється від сплати комунальних послуг. Так, за період з 2012 року по 2014 рік позивачем було сплачено кошти на загальну суму 11069,71 грн. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ. Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо їх оплати. Враховуючи, що позивачу та відповідачу, як власникам спільної сумісної власності належить квартира в рівних частинах, відповідно витрати на утримання майна повинні сплачуватись також в рівних частинах. Як встановлено у судовому засіданні, оскільки позивачем сплачено 11069,71 грн., що підтверджено документально, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина від суми понесених витрат (11069,71 грн./2 = 5534,86 грн.). Тому вимоги в цій частині є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Outcome: partial