Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], третя особа: ТОВ «Вітал-Інтер», про розірвання договору купівлі-продажу, визнання та припинення права власності, скасування рішення загальних зборів та запису в державному реєстрі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року відкрито провадження у справі. Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на належну відповідачу частку у розмірі 99% статутного капіталу ТОВ «Вітал-Інтер»; заборонити державному реєстратору вчиняти реєстраційні дії щодо внесення зміни до Єдиного державного реєстру в частині, що стосується зміни складу учасників ТОВ «Вітал-Інтер»; накласти арешт на належне ТОВ «Вітал-Інтер» рухоме та нерухоме майно; заборонити загальним зборам учасників ТОВ «Вітал-Інтер» приймати рішення щодо відчуження будь-яким способом рухомого та нерухомого майна товариства, матеріальних та нематеріальних активів; заборонити загальним зборам учасників ТОВ «Вітал-Інтер» приймати рішення про виплату дивідендів; заборонити загальним зборам учасників ТОВ «Вітал-Інтер» приймати рішення про припинення діяльності ТОВ «Вітал-Інтер»; надати можливість провести аудиторську перевірку (ревізію) ТОВ «Вітал-Інтер» з метою з'ясування наявних матеріальних та нематеріальних активів та взятих на товариство зобов'язань; заборонити директору ТОВ «Вітал-Інтер» як виконавчому органу відчужувати будь-яким способом рухоме та нерухоме майно товариства, матеріальні та нематеріальні активи, заборонити директору ТОВ «Вітал-Інтер» здійснювати дії щодо списання з балансу підприємства належного йому майна; заборонити директору ТОВ «Вітал-Інтер» вчиняти будь-які дії, що можуть призвести до розірвання/припинення дії договору оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: Житомирська обл., Черняхівський р-н, с. Андріївна, вул. Черняхівська, буд. 93; заборонити директору ТОВ «Вітал-Інтер» безпідставно, необґрунтовано та/або незаконно підвищувати заробітну плату, виплату премій та будь-яких інших матеріальних заохочень; заборонити директору ТОВ «Вітал-Інтер» укладати договори оренди нерухомого майна та обладнання, що можуть призвести до неможливості виконання ТОВ «Вітал-Інтер» взятих на себе зобов'язань. В обґрунтування вимог про забезпечення позову позивач посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Вітал-Інтер», за умовами якого відповідач зобов'язалася сплатити на користь позивача 1000000 грн. Від добросовісного виконання своїх зобов'язань щодо сплати грошових коштів відповідач ухиляється, а тому є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як убачається з позовної заяви, позивач порушує питання про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Вітал-Інтер», укладеного між нею та відповідачем, визнання за собою права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Вітал-Інтер» у розмірі 99% статутного капіталу, припинення право власності відповідача на частку у статутному капіталі ТОВ «Вітал-Інтер», скасування рішення загальних зборів ТОВ «Вітал-Інтер» від 19 лютого 2015 року та скасування запису в Єдиному державному реєстрі щодо зміни складу учасників ТОВ «Вітал-Інтер». Вжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, може перешкодити господарській діяльності ТОВ «Вітал-Інтер». Заходи забезпечення позову, про які просить позивач, не є співмірними із заявленими позовними вимогами, зважаючи на підстави позовних вимог. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed