Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

У вересні 2020 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що від стосунків з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] . Оскільки сторони не перебували в шлюбі, тому у свідоцтві про народження запис про батька дитини був проведений зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати батьківство відповідача по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження від 20 серпня 2020 року № 1642, складений Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та в розділі відомостей про батька зазначити [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м. Суми Сумської області, виключивши відомості про [PERSON] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », решту даних залишити без змін. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13 жовтня 2020 року о 10-годину 30 хв. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, від них надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач [PERSON] позов визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому зрозумілі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у вказаних стосунках [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України [PERSON] народився [INFO] ; відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 8). Відповідно до статті 135\~СК України при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з частиною 1 статті 128\~СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Так як відповідач позовні вимоги про визнання батьківства визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved