Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У грудні 2014 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Військової частини [NUMBER] внутрішніх військ МВС України про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, внесення змін до трудової книжки, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що вона з 15.11.2010 по 06.11.2014 працювала на посаді інспектора з кадрів в Академічному ансамблі пісні й танцю МВС України, що входить до складу Військової частини [NUMBER] внутрішніх військ МВС України. Наказом командира Військової частини [NUMBER] внутрішніх військ МВС України № 93 від 06.11.2014р. «Про підсумки службового розслідування за фактом вживання спиртних напоїв у робочий час та перебування на роботі 15 жовтня 2014 р. інспектора з кадрів службовця [PERSON] , артиста естрадного оркестру фахівця [PERSON] та артиста естрадного оркестру фахівця [PERSON] в нетверезому стані» її було звільнено з роботи за появу на роботі в нетверезому стані (п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). Позивач [PERSON] зазначала, що працюючи у відповідача вона неодноразово стикалася зі зловживаннями з боку керівництва, яке виражалося в проявах корупційних діянь, неоднакового ставлення до різних працівників у залежності від лояльності останніх до керівництва ансамблю, вимагання від підлеглих грошей, про дані факти повідомила військову прокуратуру Київського гарнізону Центрального регіону як підписант колективного звернення (близько 25 працівників відповідача), і за цим зверненням було розпочато перевірку дотримання законності у діяльності відповідача. Відразу після початку перевірки військовою прокуратурою Київського гарнізону Центрального регіону керівництво відповідача почало переслідувати та цькувати її. Результатом цього переслідування став наказ третьої особи т.в.о. керівника відповідача [PERSON] № 93 про звільнення позивача. Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки підстава звільнення є цілковито вигаданою керівництвом відповідача у зв`язку з тим, щоб не тільки покарати її за критику та намагання захистити свої трудові права, а й дискредитувати в очах колег і потенційних майбутніх роботодавців. 15.10.2014 позивач на роботі не вживала спиртні напої, а службове розслідування, на яке міститься посилання в оскаржуваному наказі, є сфальсифікованим. Позивач також зазначала, що під час її звільнення відповідачем не були дотримані вимоги ч. 1 ст. 43 КЗпП в частині отримання попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, оскільки 06.10.2014 нею була подана заява на вступ у профспілковий комітет Академічного ансамблю пісні й танцю МВС України. Позивач зазначала, що незаконним звільненням їй завдано моральної шкоди, яка полягає у спричиненні їй тяжкого психологічного шоку у момент, коли третя особа [PERSON] намагався безпідставно звинуватити її у вживанні спиртних напоїв на робочому місці, у використанні відповідачем свого домінуючого положення, що призводить до вчинення ним протиправних дій з метою позбавитися позивача як працівника, що дозволяє собі конструктивну критику, скрутним матеріальним становищем у зв`язку з незаконним звільненням, позивач піддавалася принизливій процедурі, пов`язаній з безпідставним звинуваченням у пияцтві на робочому місці. Завдану їй моральну шкоду позивач оцінює у 20 000 гривень. Отже, позивач вважає своє звільнення не законним, таким, що порушує її трудові та соціальні права, а тому просила суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та її представник позов з викладених у ньому підстав підтримали, просили його задовольнити та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, яка на день розгляду справи становить 20250 грн. 88 коп. Представник відповідача - військової частини [NUMBER] Національної гвардії України у судовому засіданні позов визнала частково, вимоги про поновлення на роботі та скасування наказу про звільнення, стягнення заробітної плати визнала повністю, проти задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди заперечувала. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, допитавши свідків, прийшов до наступного. З матеріалів справи вбачається, що з 15.11.2010 по 06.11.2014 позивач [PERSON] працювала в Академічному ансамблі пісні й танцю МВС України, що входить до складу Військової частини [NUMBER] внутрішніх військ МВС України (на час ухвалення судом рішення - військова частина [NUMBER] Національної гвардії України), на посаді інспектора з кадрів (том І, а. с. 5). Так, 15.10.2014 о 19-10 год. комісією у складі шести осіб старшого офіцера управління по роботі з особовим складом ГУ НГУ [PERSON] , т. в. о. командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , помічника начальника ансамблю з МТЗ [PERSON] , головного балетмейстера [PERSON] , чергового військової частини [NUMBER] [PERSON] , чергового військової частини [NUMBER] [PERSON] було здійснено перевірку стану робочого місця в кабінеті інспектора з кадрів [PERSON] (том І, а. с. 8). В акті зазначено, що при здійсненні перевірки ознак наявності предметів спиртних напоїв не було виявлено, в приміщенні відчувався характерний запах алкогольних напоїв. При спілкуванні з службовцями [PERSON] та [PERSON] відчувалися зовнішні ознаки слабкого алкогольного сп`яніння, а саме запах спиртного з ротової порожнини, почервоніння обличчя, незначні порушення координації та уповільнення мовлення. При особистому спілкуванні з підполковником [PERSON] зазначені службовці вказали на факт розпиття пляшки шампанського, однак зазначили, що при можливому розслідуванні цього, вони від своїх слів будуть відмовлятися. Також у акті зазначено, що в ході роботи черговим по медичному пункту військової частини [NUMBER] було здійснено медичне обстеження службовців [PERSON] та [PERSON] . В результаті чого у службовця [PERSON] був виявлений високий артеріальний тиск (200/120). Можливості встановити факт перебування даних осіб у стані алкогольного сп`яніння чергова по медичному пункту військової частини [NUMBER] за своїм призначенням не мала можливості. Службовцям [PERSON] та [PERSON] було запропоновано пройти медичне наркологічне обстеження на предмет виявлення можливого алкогольного сп`яніння, на що останні відмовилися. Також на прохання скласти письмову відмову від проходження зазначеного огляду, відмовилися у присутності членів комісії.\~ Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 17.10.2014 № 83 (том І, а. с. 11) було проведено службове розслідування, по зібраним матеріалам розслідування надано висновок та винесено пропозицію звільнити [PERSON] з роботи за появу на роботі у нетверезому стані (п. 7 ст. 40 КЗпП України) (том І, а. с. 17-18). 06.11.2014 наказом командира Військової частини [NUMBER] внутрішніх військ МВС України № 93 «Про підсумки службового розслідування за фактом вживання спиртних напоїв у робочий час та перебування на роботі 15 жовтня 2014 р. інспектора з кадрів службовця [PERSON] , артиста естрадного оркестру фахівця [PERSON] та артиста естрадного оркестру фахівця [PERSON] в нетверезому стані» позивача [PERSON] було звільнено з роботи за появу на роботі в нетверезому стані (п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). Відповідно до п. 7 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадкупояви на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. Згідно ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Судом з`ясовано, що позивач [PERSON] 06.10.2014 подала заяву на вступ у профспілковий комітет Академічного ансамблю пісні й танцю МВС України. На запит позивача голова профспілкового комітету Зубаєнков С.Г. надав письмове пояснення, що вище вказана заява була передана ним у бухгалтерію відповідача для відрахування профспілкових внесків. Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами. З витягу з протоколу № 9 засідання профспілкового комітету Військової частини [NUMBER] Академічного ансамблю пісні і танцю МВС України від 24.11.2014 ухвалено, що до теперішнього моменту були присутні факти порушення прийому нових членів до профспілкового комітету. Всіх членів профспілки, які були прийняті до профспілкового комітету раніше лише за заявами вважати дійсними членами профспілки ансамблю (том ІІ, а. с. 80). Таким чином, профспілковим комітетом рішення про надання згоди на звільнення позивача [PERSON] не приймалося. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач, всупереч вимогам ч. 1 ст.43 КЗпП України, була звільнена з роботи без згоди профспілкового комітету, а тому\~ її звільнення за п. 7 ст. 40 КЗпП України є незаконним. У роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено що, вирішуючи позови\~ поновлення\~ на\~ роботі\~ осіб,\~ трудовий договір з якими розірвано за п. 7 ст. 40 КЗпП, суди повинні мати\~ на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи\~ працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані\~ наркотичного\~ або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи\~ були\~ вони\~ відсторонені\~ від\~ роботи, чи\~ продовжували виконувати\~ трудові обов`язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на\~ роботі\~ понад\~ встановленої\~ його загальну тривалість вважається робочим. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним\~ висновком,\~ так\~ і іншими видами\~ доказів (ст. 27 ЦПК),\~ яким суд має дати відповідну оцінку. Як згадано вище, 15.10.2014 о 19-10 год., після закінчення робочого часу,\~ комісією\~ відповідача було складено акт про те, що\~ позивач [PERSON] , перебуваючи на роботі, мала зовнішні ознаки слабкого алкогольного сп`яніння, від проходження медичного наркологічного обстеження на предмет виявлення можливого алкогольного сп`яніння відмовилася. Також на прохання скласти письмову відмову від проходження зазначеного огляду, відмовилася у присутності членів комісії. За даним фактом було призначено та проведено службове розслідування та як наслідок, позивача [PERSON] було звільнено з роботи 06.11.2014 за появу на роботі в нетверезому стані. Разом з тим, нетверезий стан позивача спростовує допитана судом в якості свідка медсестра [PERSON] , яка показала, що надавала медичну допомогу [PERSON] у зв`язку з тим, що у останньої був високий артеріальний тиск, зробила укол, який не можна робити у стані алкогольного сп`яніння пацієнта. Також свідок зазначила, що 15.10.2014 була на чергуванні. Після 18-00 год. прибіг солдат і попросив піднятися на третій поверх, оскільки комусь стало погано. Вона піднялась на третій поверх, але в кабінеті інспектора з кадрів нікого не було. Пояснила, що у [PERSON] був високий тиск, обличчя червоне, руки тремтіли, що спостерігається у хворих на гіпертонічний криз та за таким станом здоров`я вона потребувала\~ термінової госпіталізації. В судовому засіданні допитана в якості свідка позивач [PERSON] показала, що в військовій частині працювала з 14.02.1994 р. до 2010 р. на військових посадах, з 2010 р. по день звільнення працювала\~ інспектором з кадрів. 15.10.2014 р. з 12-00 год. до 18-00 год. у них працював прокурор в кабінеті психолога, який розміщений поруч з її службовим кабінетом. О 17-00 год. [PERSON] допитали і вона попросила його купити їжу, оскільки ніхто не обідав в той день. О 17-30 год. вона зробила бутерброди, на столі стояв узвар. Прокурор надрукувала пояснення [PERSON] у кабінеті [PERSON] і пішла за дитиною в садочок. В 18-15 год. зайшов [PERSON] і сказав, що вони випивають. О 19-10 год. прийшла медсестра та спитала, хто тут несамовитий. В медичній частині медсестра [PERSON] її оглянула та відмовилась засвідчити, що вона вживала алкоголь та в 19-30 год.\~ зробила їй укол, оскільки тиск був дуже високий. Свідок [PERSON] суду показала, що 15.10.2014 в 12-00 год. до військової частини прийшли працівники прокуратури і повідомили кому потрібно дати показання. Вона повинна була залишитися, оскільки допитували повільно, вона поїхала на процедури в поліклініку. Коли вона повернулась, у [PERSON] в кабінеті їли бутерброди, двері були відчинені. Зайшов\~ [PERSON] та спитав, чому вони їдять без спиртного, перевірив вміст чашок. В 18-15 год. [PERSON] став стукати в двері кабінету, говорячи, що вони п`яні і він буде це фіксувати. Разом з тим, [PERSON] себе погано почувала, у неї був гіпертонічний криз, але її тримали постійно в нервовій напрузі, звинувачували в пияцтві на робочому місці та не відпускали додому. Свідок [PERSON] суду показав, що 15.10.2014 в 14-00 год. у них закінчилася репетиція, їх зустріла прокурор і попросила, щоб він дав пояснення. Прокурор займала кабінет психолога, двері в кабінеті [PERSON] були постійно відчинені, оскільки прокурор часто заходила і просила роздрукувати документи. Він зайшов в 17-00 год. до прокурора, приблизно в 18-00 год. прокурор почула дзвінок і сказала, що їй треба забрати дитину із садочка. Близько 18-00 роздрукували пояснення, прочитали. У 18-15 год. вони вийшли з частини, ніхто в кабінеті [PERSON] спиртні напої не вживав. Свідок [PERSON] суду показав, що 15.10.2014 у них працювала військова прокуратура, в 14-00 год. у них закінчилась репетиція, чекали черги для дачі пояснень. Він зайшов до [PERSON] , потім о 17-30 год. він приніс їжу, вони зробили бутерброди та сіли їсти. [PERSON] проходив, двері були відчинені, в кабінеті було багато людей і деякі стояли в коридорі. Це було біля 18-00 год., спиртні напої ними не вживались. Після 18-00 год. він зібрався додому, але [PERSON] намагався його затримати, на що він відповів, що у нього закінчився робочий день. Разом з тим, допитаний за клопотанням третьої особи [PERSON] свідок [PERSON] суду показав, що 15.10.2014 о 18-15 год. начальник доручив йому під`їхати до ансамблю і встановити, що там відбувається, сказав, що там розпивають спиртні напої. О 18-45 18-50 год. він приїхав, [PERSON] і [PERSON] знаходились у санчастині. [PERSON] надавали медичну допомогу, оскільки у неї був високий тиск, при цьому вона вела себе дуже емоційно, сказала, що вони з [PERSON] випили пляшку шампанського. По зовнішньому виду він бачив, що вони вживали алкоголь. В кабінеті [PERSON] вони нічого підозрілого не знайшли. Свідок [PERSON] суду показала, що 15.10.2014 в 17-00 год. вона йшла повз кабінет [PERSON] та почула сміх. Думала, що там щось святкують. Потім вона побачила [PERSON] і [PERSON] в коридорі, вони кричали, що будуть скаржитися в прокуратуру, при цьому [PERSON] сама зірвала ніготь, хотіла відчинити двері та вийти з території частини. В кабінеті [PERSON] був запах їжі. Свідок [PERSON] суду показав, що 15.10.2014 о 17-30-17-40 год. до нього зателефонував [PERSON] і попросив терміново піднятися наверх, щоб йому допомогти. Він приїхав пізніше, був затор, на КПП стояв Федицький В.Р. В 18-10-18-50 год.\~ він зустрів [PERSON] і той сказав йому йти до санчастини. Він прийшов в санчастину і побачив [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . До нього підійшла [PERSON] і сказала, щоб він не ліз в чужу справу. [PERSON] була п`яна, [PERSON] лаялися і погрожувала. Медсестра [PERSON] робила укол [PERSON] , яка її повідомила, що вони вживали спиртні напої. Коли в кабінеті [PERSON] робився огляд, там стояв запах алкоголю. Позивач та [PERSON] лаялися та постійно погрожували. Вони склали акт і підписали його. В подальшому він проводив службове розслідування і їм було встановлено, що вже до 18-00 год. позивач вже була в стані алкогольного сп`яніння. Свідок [PERSON] суду показав, що він 15.10.2014 був черговим по частині, ввечері з відділу кадрів вийшло троє чоловік - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , при цьому [PERSON] відштовхнули від дверей кабінету. Свідок зазначив, що у [PERSON] спостерігались зовнішні ознаки легкого алкогольного сп`яніння. Суд критично ставиться до свідчень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зазначали про збуджений та неадекватний стан позивача [PERSON] , оскільки вони спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, щодо наявності у позивача гіпертонічного кризу, під час якого їй надавалась специфічна медична допомога, яка не могла бути застосована після вживання алкогольних напоїв, показами свідків очевидців подій, допитаних за клопотанням позивача, позицією представника відповідача, яка визнала позов\~ в цій частині. Так, позивачу була видана медична довідка від 15.10.2014, що остання отримала медичну допомогу у зв`язку з гіпертонічною хворобою, гіпертонічним кризом (том І, а. с. 52). Також з матеріалів справи вбачається, що 12.11.2014 начальник юридичного управління Головного управління Національної гвардії України Щетинін Д.В. доповідною запискою на ім`я т.в.о. командувача гвардії України [PERSON] зазначив, що вважав би за доцільне: рекомендувати командиру військової частини [NUMBER] відмінити наказ від 06.11.2014 № 93 «Про підсумки службового розслідування за фактом вживання спиртних напоїв у робочий час та перебування на роботі 15 жовтня 2014 р. інспектора з кадрів службовця [PERSON] , артиста естрадного оркестру фахівця [PERSON] та артиста естрадного оркестру фахівця [PERSON] в нетверезому стані» (том І, а. с. 222-223). Крім того. в судовому засіданні представник відповідача - військової частини [NUMBER] Національної гвардії України визнав позовні вимоги [PERSON] в частині визнання незаконним наказу про її звільнення та поновлення на роботі. Оскільки відповідачем не доведено факт порушення трудової дисципліни як підстави звільнення позивача, а також дотримання встановленого порядку накладення дисциплінарних стягнень, в зв`язку з чим наказ про звільнення позивача підлягає скасуванню з поновленням позивача [PERSON] на роботі. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України,при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до довідки відповідача про заробітну плату та інші доходи позивача [PERSON] \~ № 5 від 17.02.2015, її середньомісячна заробітна плата становить 3681,98 грн. (том І, а. с. 238). Враховуючи це, слід стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, що на дату винесення судом рішення становить 20250 грн. 88 коп. За правилом ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вимога [PERSON] про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 1000 грн., оскільки [PERSON] була незаконно звільнена, у зв`язку з цим втратила душевний спокій, втративши роботу позивач та її сім`я втратили дохід. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування [PERSON] моральної шкоди суд врахував вимоги розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. За наведених обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову [PERSON] , а саме в частині відшкодування моральної шкоди та вважає, що вимога про скасування відповідного запису у трудовій книжці позивача не підлягає задоволенню, оскільки це не передбачено діючим трудовим законодавством, крім того, при поновленні працівника на роботі, відповідачем робиться відповідний запис у трудовій книжці. Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді інспектора з кадрів військової частини [NUMBER] Національної гвардії України з 06.11.2014 та щодо присудження [PERSON] виплати заробітної плати за один місяць, а саме в сумі 3681,98 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 212,50 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial