Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У вересні 2019 року позивач ТОВ «ЗАРАЗ-1» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Зараз-1» є виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 240 від 05 вересня 2014 року. За період з вересня 2014 року по дату звернення з позовом до суду ТОВ «Зараз-1» постійно надає житлово-комунальні послуги по всьому будинку [ADDRESS] . В даному будинку розташована квартира [PERSON] , по якій виникла заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. ТОВ «Зараз-1» виконало свої зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг у повному обсязі, надавши відповідні послуги своєчасно, а боржник [PERSON] не належним чином виконувала свої зобов`язання по їх оплаті. Відповідно до даних бухгалтерського обліку та інформації про особовий рахунок боржника за період з 30.09.2018 року по 30.06.2019 року сума основної простроченої заборгованості боржника перед заявником складає 15558,62 грн., в тому числі пеня 345,92 грн. За період прострочення оплати послуг на основну суму боргу нараховано 3 % річних, інфляційні збитки та пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, відповідно до п. 2.4 договору. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Зараз-1» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 16468,20 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн. У судове засідання представник позивача ТОВ «Зараз-1» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Зараз-1» є виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 240 від 05 вересня 2014 року. 19 березня 2019 року між ТОВ «Зараз-1» та [PERSON] було укладено договір № 9 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. За ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифів на жилого-комунальні послуги належить виключно до повноважень органів місцевого самоврядування. Згідно розрахунків наданих позивачем, заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 30.09.2018 року по 30.06.2019 року становила в загальному розмірі 16468,20 грн., яка складається із основної заборгованості - 15212,70 грн., договірної пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, індексу інфляції та трьох відсотків річних - 1255,47 грн. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та договірної пені у загальному розмірі 16468,20 грн. Розв`язуючи вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 1500,00 грн., суд виходить з норм статті 137 ЦПК України, відповідно до яких витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави та за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано Договір про надання правової допомоги №31/05-1 від 31 травня 2019 року з адвокатським об`єднанням «Клочков та Партнери» та Додатковий договір №3 до Договору про надання правової допомоги №31/05-1 від 15 липня 2019 року з визначенням переліку послуг, їх вартості, звіт №1 на надану правову/правничу допомогу від 23 вересня 2019 року з детальним переліком наданих послуг та їх вартістю на загальну суму в розмірі 1500,00 грн., що суд приймає як належні та допустимі докази розміру понесених витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим такі витрати за ст. 141 ЦПК України належить віднести на рахунок відповідача. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved