Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно із позовної заяви, шлюб між сторонами зареєстрований 04 серпня 1990 року в Бронівській сільській Раді народних депутатів, актовий запис №6. Від даного шлюбу дітей сторони не мають. Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось по тій причині, що у них різні погляди на сімейні стосунки, спільне проживання та ведення домашнього господарства внаслідок чого у них виникали постійні суперечки. Через вказані обставини шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинились у 2000 році, з того часу вони проживають окремо, спільного господарства та бюджету не ведуть, і до сьогоднішнього дня в них втратилось відчуття любові та взаємоповаги, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Ухвалою суду від 04.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи його було повідомлено судом у встановленому законом порядку, через розміщення оголошення на офіційному сайті суду. З урахуванням наведеного та відповідно до ч.3 ст.131, ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність можливості та правових підстав для розгляду справи за відсутності в судовому засіданні сторін та/або їх представників в порядку заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , сторони по справі зареєстрували шлюб 04.08.1990 року в Бронівській сільській Раді народних депутатів, актовий запис №6(а.с.7). Від шлюбу останні дітей не мають. В силу вимог ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, який зберігати недоцільно. Таким чином, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 840,80 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved