Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У грудні 2018 року позивачі звернулися до суду з вказаним спільним позовом, у якому просили: - визнати недостовірною та такою, що порушують честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] , та ділову репутацію БО «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД», інформацію, поширену в ефірі Телеканалу «Прямий» у програмі «Ситуація» [INFO] року ТОВ «Телеканал Прямий» та [PERSON] , відеозапис якої було розміщено на офіційному сайті Телеканалу «Прямий» за адресою в мережі Інтернет: [INFO] та на Youtube каналі телеканалу «Прямий» за адресою в Інтернеті: [INFO] наступного змісту: Фраза 1. (Хронометраж 20 :00 - 20:13) «… на закиди якоби пацієнтської організації, що «я тут представляю пацієнтів України». Ця людина жодних пацієнтів України не представляє. Представляє 0,1% хворих на ВІЛ/СНІД - і все». Фраза 2. (Хронометраж 20:13 - 20:34) «Насправді протягом часів [PERSON] були створені грантожерські, псевдо громадські організації. І оце і є приклад класичної грантожерської організації, яка якоби має відношення до всієї пацієнтської спільности, які пиляють міжнародні гроші». Фраза 3. (Хронометраж 21:04 - 20:06) «То, шо ви відомий брехун». Фраза 4. (Хронометраж 21:15 - 21:17) «Ви класичний маніпулятор і класичний брехун». - зобов`язати [PERSON] протягом семи днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про [PERSON] та БО «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД» в ефірі Телеканалу «Прямий» у програмі «Ситуація» [INFO] року: Фраза 1. (Хронометраж 20:00 - 20:13) «… на закиди якоби пацієнтської організації, що «я тут представляю пацієнтів України». Ця людина жодних пацієнтів України не представляє. Представляє 0,1% хворих на ВІЛ/СНІД - і все». Фраза 2. (Хронометраж 20:13 - 20:34) «Насправді протягом часів [PERSON] були створені грантожерські, псевдо громадські організації. І оце і є приклад класичної грантожерської організації, яка якоби має відношення до всієї пацієнтської спільности, які пиляють міжнародні гроші». Фраза 3. (Хронометраж 21:04 - 20:06) «То, шо ви відомий брехун». Фраза 4. (Хронометраж 21:15 - 21:17) «Ви класичний маніпулятор і класичний брехун», відеозапис якої було розміщено на офіційному сайті Телеканалу «Прямий» за адресою в мережі Інтернет: [INFO] та на Youtube каналі телеканалу «Прямий» за адресою в Інтернеті: [INFO], шляхом зачитування [PERSON] у програмі «Ситуація» в ефірі Телеканалу «Прямий» резолютивної частини рішення суду у цій справі. - зобов`язати ТОВ «Телеканал Прямий», протягом семи днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про позивачів в ефірі Телеканалу «Прямий» у програмі «Ситуація» [INFO] року, відеозапис якої було розміщено на офіційному сайті Телеканалу «Прямий» за адресою в мережі Інтернет: [INFO] та на Youtube каналі телеканалу «Прямий» за адресою в Інтернеті: [INFO] - шляхом розміщення на веб-сайті Телеканалу «Прямий» https//prm.ua резолютивної частини рішення суду у цій справі із заголовком «СПРОСТУВАННЯ НЕДОСТОВІРНОЇ ІНФОРМАЦІЇ». Обґрунтовуючи свій позов, стороною позивачів вказано, що поширена відповідачами інформація є негативною за своїм змістом, нічим не підтвердженою, не відповідає дійсності та порушує немайнові права позивачів: принижує честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] та порочить ділову репутацію БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ». Зазначена інформація є взаємопов`язаною і спрямованою на маніпулювання громадською думкою глядачів програми та створення негативного образу позивачів. Поширення відповідачами неправдивої інформації про позивачів як наслідок, може вплинути на широке коло людей, у яких може скластися негативне уявлення про позивачів, як недобросовісних, нечесних, брехливих, які у власних інтересах використовують благодійну допомогу, надану міжнародними донорами. Вказана інформація завдає значної шкоди позивачам та їх діловій репутації. Поширенням неправдивої інформації відповідач [PERSON] створює негативну соціальну оцінку позивачів в очах суспільства та партнерів (в тому числі міжнародних), донорів, контрагентів тощо, з якими співпрацюють позивачі. Те, що відповідач [PERSON] є народним депутатом України, завдає ще більшої шкоди позивачам, адже до слів, сказаних народним обранцем, люди традиційно ставляться з більшою довірою, їх аргументи в очах пересічного українця виглядають неспростовними аксіомами /т. І а. с. 8-21/. Ухвалою судді від 21 грудня 2018 року позовна заява залишена без руху, для усунення недоліків у якій 25 січня 2019 року представником позивачів надано суду оригінали квитанцій про сплату судового збору /т. І а. с. 120-121, 130/. 08 січня 2019 року та 15 січня 2019 року до суду надійшли відповіді щодо відомостей про адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, запитуваних на підставі частини шостої статті 187 ЦПК України /т. І а. с. 127-128/. Ухвалою від 29 січня 2019 року відкрито провадження у справі для розгляду у спрощеному порядку з викликом сторін /т. І а. с. 136-137/. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його, з підстав наведених у ньому. Відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання засобами поштового зв`язку за адресою зареєстрованого місця проживання та за адресою місця роботи, проте заяви по суті та з процесуальних питань до суду не надходили, представник не з`явився /т. ІІ а. с. 151, 163, 162/. Представник відповідача ТОВ «Телеканал «Прямий» також не з`явився у судове засідання, про час, дату і місце проведення якого повідомлений належним чином, заяви по суті та з процесуальних питань до суду не надходили /т. ІІ а. с. 146, 164/. Згідно з частиною першою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] року в ефірі телеканалу «Прямий», у програмі «Ситуація», відповідачем [PERSON] було сказано /т. І а. с. 27/: Фраза 1. (Хронометраж 20:00 - 20:13) «… на закиди якоби пацієнтської організації, що «я тут представляю пацієнтів України». Ця людина жодних пацієнтів України не представляє. Представляє 0, 1 % хворих на ВІЛ/СНІД - і все». Фраза 2. (Хронометраж 20:13 - 20:34) «Насправді протягом часів [PERSON] були створені грантожерські, псевдо громадські організації. І оце і є приклад класичної грантожерської організації, яка якоби має відношення до всієї пацієнтської спільности, які пиляють міжнародні гроші». Фраза 3. (Хронометраж 21:04 - 20:06) «То, шо ви відомий брехун». Фраза 4. (Хронометраж 21:15 - 21:17) «Ви класичний маніпулятор і класичний брехун». Запис ефіру програми «Ситуація» збережено і міститься на офіційному сайті відповідача телеканалу «Прямий» за адресою у мережі Інтернет: [INFO] та на Youtube-каналі телеканалу «Прямий» за адресою: [INFO]. Представник позивачів звертався із адвокатським запитом до відповідача ТОВ «Телеканал «Прямий» щодо надання запису передачі «Ситуація» від [INFO] року, участь у котрій брали [PERSON] та [PERSON] , який залишився без відповіді /т. І а. с. 28, 29/. Суд вважає, що факт поширення інформації у мережі Інтернет за вказаними посиланнями і те, що вона стосується позивачів, сумнівів не викликає. Основним Законом України проголошено найвищою соціальною цінністю людину, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку, кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28 Конституції України). Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно з частиною другою та третьою статті 34 Конституції України і статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Статтею 201 Цивільного кодексу України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно із статтею 299 Цивільного кодексу України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є така інформація фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України, предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції. Якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національні суди мають використовувати практику Європейського суду. Стаття 10 Конвенції захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надані. Свобода слова передбачає використання висловлювань, деякою мірою перебільшених або навіть провокаційних. При дотриманні умов параграфа 2 статті 10 Конвенції право вільно передавати інформацію поширюється не лише на «інформацію» та «ідеї», які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, які обурюють, шокують чи викликають стурбованість. Такі є вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму, без яких немає «демократичного суспільства». Свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 Європейської Конвенції з прав людини застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе демократичне суспільство. Як передбачено в статті 10 Конвенції, ця свобода має винятки, які, проте, повинні чітко тлумачитись, та потреба в таких обмеженнях має бути переконливо встановлена (рішення від 23 вересня 1994 року у справі Jersild v. Denmark, рішення у справі Janowski v. Poland, рішення від 25 листопада 1999 року у справі Nilsen & Johnsen v. Norway, рішення від 29 лютого 2000 року у справі Fuentes Bobo v. Spain, рішення від 10 серпня 2006 року у справі Ляшко проти України). Так, Європейський суд з прав людини у п. 41 рішення від 08 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначив, що «свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе». У пункті 45 цього рішення Європейський суд визнав, що спірні висловлювання є оціночними судженнями заявника (рішення від 25 червня 1992 року у справі «Торґейр Торґейрсон (Thorgeir Thorgeirson) проти Ісландії», рішення від 29 березня 2005 року у справі «Українська Прес-Група» проти України», рішення від 21 липня 2005 року у справі «Грінберґ (Grinberg) проти Росії»). Тобто з цього рішення вбачається, що навіть образлива форма висловлювання не перешкоджає віднесенню його до оціночного судження. Слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини оціночне судження в образливій формі тільки тоді не тягне за собою відповідальності як за висловлення оціночного судження, коли воно має під собою достатнє фактичне підґрунтя і не є надмірним, з огляду на ситуацію та обставини, за якими відбувалось поширення таких висловлювань (рішення від 01 липня 1997 у справі «Обершлік (Oberschlick проти Австрії (№ 2)»). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стороною позивача зазначено, що озвучені відповідачем [PERSON] фрази, які були поширені відповідачем Телеканалом « Прямий », не відповідають дійсності, посилаючись на те, що позивач БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» є найбільшою та найпотужнішою організацією, що представляє інтереси людей, які живуть з ВІЛ/СНІД, та інших хворих, в Україні, вона нараховує більше 500 дійсних та 15 000 асоційованих учасників, реалізовує благодійні програми через 25 регіональних представництв (23 із яких є учасниками БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» - юридичними особами), до реалізації яких залучено понад 2 500 співробітників, впроваджує свою діяльність відповідно до Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», на виконання Загальнодержавної цільової соціальної програми протидії ВІЛ-інфекції / СНІДу на 2014-2018 роки. Відповідно до статутних цілей, позивач БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» має на меті здійснення, провадження та підтримку благодійної діяльності в інтересах суспільства, через надання допомоги та сприяння законним інтересам бенефіціарів у сфері благодійної діяльності, а також впровадження комплексних проектів з профілактики та нерозповсюдження інфекційних та неінфекційних захворювань, що мають соціальне значення, у тому числі ВІЛ/СНІДу та інших захворювань, сприяння у наданні якісних і доступних послуг з профілактики та діагностики ВІЛ-інфекції, а також впровадження інших благодійних програм. Організація отримує гранти (субгранти) у сфері профілактики та протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу, туберкульозу як від Глобального Фонду для боротьби із СНІДом , туберкульозом та малярією в Україні, так і від інших донорів: юридичних або фізичних осіб як резидентів, так і нерезидентів /т. І а. с. 33-58/. БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» створена у виді неприбуткової організації і працює для людей, що живуть з ВІЛ, а також пацієнтів з туберкульозом, гепатитами та представників ключових груп, уразливих до ВІЛ. Організація представляє інтереси людей, що живуть з ВІЛ/СНІД у 25 регіонах України і активно бореться за те, щоб 100% пацієнтів з ВІЛ-інфекцією мали 100% доступ до лікування. Пріоритетом діяльності БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» є досягнення для України глобальних цілей ЮНЕЙДС 90-90-90, через: 100% забезпечення всіх хворих лікуванням антиретровірусною терапією; адвокаційні заходи з розширення доступу АРВ-препаратів в Україні; розробку програм з діагностики та лікування ВІЛ-інфекції для максимального задоволення потреб в рамках кожного міста; розширення програм щодо запобігання інфікуванню ВІЛ; розвиток моделі успішної взаємодії державного і громадського секторів для стійкого вирішення соціальних проблем; реформування системи охорони здоров`я та впровадження інноваційних моделей і підходів у наданні медичних і соціальних послуг, розвиток мережі власних медичних центрів «100% життя», формування толерантного ставлення суспільства до прав людей з певними потребами, насамперед хворих на ВІЛ/СНІД. Позивач БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» у своїй діяльності керується Законом України «Про виконання програм Глобального фонду для боротьби із СНІДом, туберкульозом та малярією в Україні», стаття 3 якого визначає повноваження Національного координатора (Кабінету Міністрів України), який в тому числі, визначає основного реципієнта (основних реципієнтів) та здійснює нагляд за використанням гранту, включаючи оцінку діяльності основного реципієнта (основних реципієнтів), погоджує зміни до програм Глобального фонду. Постановою Кабінету Міністрів України № 926 від 11 липня 2007 року затверджено «Положення про Національну раду з питань протидії туберкульозу та ВІЛ-інфекції/СНІДу, відповідно якого Національна рада забезпечує виконання Кабінетом Міністрів України функцій Національного координатора з виконання програм Глобального фонду для боротьби із СНІДом, туберкульозом та малярією в Україні. 18 травня 2017 року під головуванням Віце-прем`єр-мінстра України Павла Розенка пройшло засідання Національної ради з питань протидії туберкульозу та ВІЛ-інфекції/СНІДу. Протоколом засідання Національної ради від 18 травня 2017 року було обрано Основних реципієнтів гранту в рамках Запиту України до Глобального фонду для боротьби із СНІДом, туберкульозом і малярією на фінансування програми з протидії туберкульозу та ВІЛ-інфекії/СНІДу у 2018-2020 роках. Одним з Основних реципієнтів було обрано Благодійну організацію «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД». Це свідчить про високу довіру Глобального фонду до України як надійного партнера у боротьбі з епідеміями ВІЛ та туберкульозу, а також довіри до Основних реципієнтів. Проекти Глобального фонду впроваджувались в Україні з 2003 року. З 2015 по 2017 роки співпраця Глобального фонду та України базувалася на трирічному гранті на боротьбу з ВІЛ/СНІДом та туберкульозом, одним з виконавців (реципієнтів) якого виступала БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» /т. І а. с. 195-226/. 20 грудня 2017 року між БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» та Глобальним фондом для боротьби із СНІДом , туберкульозом та малярією» було укладено Договір про надання гранту (номер гранту 1551, назва гранту UKR-C-AUN), спрямований на реалізацію наступних компонентів /т. І а. с. 230-244/: надання комплексного обслуговування та покращення якості; всебічна програма для осіб у тюрмах та інших закладах; лікування та підтримка; туберкульоз/ВІЛ; догляд за хворими на туберкульоз та профілактика туберкульозу; трудові ресурси для охорони здоров`я, включаючи медико-санітарних робітників громади; пов`язані з громадою реагування і системи; пов`язані з охороною здоров`я інформаційні системи та моніторинг і оцінювання; продукти медичного призначення - фармацевтичні продукти; продукти медичного призначення - нефармацевтичні продукти; продукти медичного призначення - обладнання; витрати на управління закупівлею та ланцюгом постачання; немедичне обладнання; допомога клієнту/цільовому населення на проживання. 01 березня 2018 року Протоколом засідання Національної ради з питань протидії туберкульозу та ВІЛ-інфекції/СНІДу було прийнято інформацію від Основних реципієнтів (в тому числі БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» щодо реалізації грантів Глобального фонду протягом 2017 року. Цим же Протоколом прийнято інформацію від [PERSON] , голови Комісії з нагляду Національної ради, щодо результатів наглядової діяльності Національної ради за реалізацією грантів Глобального фонду протягом 2017 року. Тож, БО «100 ВІДСТКІВ ЖИТТЯ» як добросовісний виконавець Проектів Глобального фонду, вживає усіх заходів для забезпечення реалізації проектів Глобального фонду та інших донорів на високому рівні, із дотриманням усіх процедур та вимог донорів та у відповідності до чинного законодавства України /т. І а. с. 191-194/. Роботу БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» у сфері боротьбі з подоланням епідемії ВІЛ/СНІДу та туберкульозу в Україні високо оцінюють її партнери: органи державної влади (Міністерство охорони здоров`я України, Міністерство юстиції, Міністерство соціальної політики України, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Центр громадського здоров`я), міжнародні партнери і донори (Глобальний фонд для боротьби із СНІДом, туберкульозом та малярією, Агентство США з міжнародного розвитку (USAID), Центри з контролю і профілактики захворювань (CDC), Надзвичайна ініціатива Президента США з надання допомоги у боротьбі з ВІЛ/СНІД (PEPFAR), Благодійна організація «Фонд Олени Пінчук» (Фонд «АНТИСНІД») та інші. Відтак, для реалізації благодійних програм позивача БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» протягом 2017 року було залучено та інвестовано в подолання епідемії ВІЛ/СНІДу та туберкульозу 743 397 499, 95 грн /т. І а. с. 173-186, 195-226/. Позивач БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» є лідером в країні за кількістю коштів, інвестованих в охорону здоров`я. Згідно Національного рейтингу благодійників у 2017 році БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» визнана найбільшим благодійником в Україні і лідером номінацій «Сума витрачених коштів на благодійну діяльність у 2016 році», «Витрати у сфері охорони здоров`я», «Витрати на гуманітарну допомогу» /т. І а. с. 187/. Інформація про діяльність БО «100 ВІДСТКІВ ЖИТТЯ» широко відома у суспільстві та оприлюднена на офіційному сайті БО «100 ВІДСТКІВ ЖИТТЯ» http://network.org.ua/. Близько 200 000 клієнтів, серед яких хворі на ВІЛ/СНІД (більше 90 000 клієнтів з ВІЛ-позитивним статусом), туберкульоз, гепатит С, уразливі до інфікування групи населення отримують допомогу від БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ». Так, протягом 2018 року БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» інвестувала у закупівлю АРВ препаратів та препаратів для лікування опортуністичних інфекцій (станом на 16 листопада 2018 року) 276 786 071, 29 грн /т. І а. с. 227-229/. Протягом періоду з 01 січня 2017 року по 09 листопада 2018 року було здійснено 1 960 розвезень лікарських засобів та товарів медичного призначення для профілактики та лікування ВІЛ-інфекції в медичні закладі і центри по всім областям України, здійснених в рамках проектів БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТЯ» /т. І а. с. 230-244/. Лікарські засоби та товари медичного призначення, ввезені на митну територію України в рамках проектів БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТЯ», які оплачені за рахунок грантів (субгрантів) наданих на виконання програм Глобального фонду для боротьби із СНІДом, туберкульозом та малярією в Україні, відповідно до статті 281 Митного кодексу України, були звільнені від оподаткування митом та відповідно до пункту 26 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України звільнені від ПДВ, що підтверджується відповідними Довідками про звільнення від оподаткування /т. ІІ а. с. 76-113/. 667 пацієнтів з гепатитом С отримали лікування, поставлене БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» у якості гуманітарної допомоги на суму 17 077 680 грн /т. І а. с. 73-74/. Протягом періоду з 01.11.2017 року по 10.01.2018 року, в рамках проектів БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» було здійснено розвезення 3 400 упаковок лікарських засобів для лікування гепатиту С. Протягом 2017-2018 року за фінансової підтримки БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» було проведено навчання 1 945 персоналу медичних установ України. Таким чином, БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» забезпечила розробку та запуск базового продукту системи eHealth, який в повній мірі забезпечує впровадження реформ Міністерства охорони здоров`я України. Розроблені компоненти системи заклали фундамент для принципово нових стандартів підзвітності та прозорості надання медичних послуг, а також для розбудови екосистеми електронних сервісів та послуг для пацієнтів. Станом на 30 листопад 2018 року в системі eHealth зареєструвалось [NUMBER] пацієнтів; 24 507 лікарів; 1 546 медичних закладів (посилання на офіційне розміщення системи eHealth в мережі Інтернет https://portal.ehealth.gov.ua/). А отже, слід прийти до висновку, що позивач БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» є представником пацієнтів з різними захворюваннями, у тому числі позивач БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» є представником спільноти людей, які живуть з ВІЛ, яка налічує 144 633 ВІЛ-інфікованих пацієнтів офіційно зареєстрованих в України. В 2017 році БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» надало послуги більше 90 000 пацієнтів з ВІЛ-позитивним статусом. Це свідчить про те, що БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» є представником більше 63 % від всієї спільноти людей, які живуть з ВІЛ в Україні. Отже, твердження [PERSON] про те, що «Ця людина жодних пацієнтів України не представляє (стосовно [PERSON] - Голови Координаційної Ради БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ»). Представляє 0,1% хворих на ВІЛ/СНІД - і все» - є завідомо неправдивим, та таким, що порушує охоронювані законом права і інтереси БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ», честь, гідність та ділову репутацію позивачів. Фраза 2. (Хронометраж 20:13 - 20:34) «Насправді протягом часів [PERSON] були створені грантожерські, псевдо громадські організації. І оце і є приклад класичної грантожерської організації, яка якоби має відношення до всієї пацієнтської спільности, які пиляють міжнародні гроші». БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» зареєстрована як Всеукраїнська благодійна організація 5 травня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію /т. І а. с. 30/. Таким чином, твердження відповідача [PERSON] про створення організації за часів президенства [PERSON] є недостовірною інформацією, яка створює хибне уявлення про пов`язаність з одіозним президентом-втікачем, обвинуваченим у резонансній кримінальній справі. У зв`язку з чим, висловлювання відповідача стосовно «створення грантожерської організації за часів [PERSON]» сприймається вкрай негативно, таким чином вказує на поширення негативної та недостовірної інформації у відношення до позивачів, що порушує їх немайнові права. Так, щороку фінансовий аудит БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» проводиться незалежною міжнародною аудиторською компанією Deloitte, яка входить до «великої четвірки» аудиторських компаній світу, яка підтверджує дотримання БО «100 ВІДСОТКІВ ЖИТТЯ» фінансової дисципліни та цільового використання грантових коштів /т. І а. с. 173-186/. Тож, твердження [PERSON] стосовно «грантожерської, псевдо громадські організації» є неправдивою інформацією, поширеною відповідачами, котра наносить шкоду діловій репутації позивачів. Враховуючи викладену позицію Європейського суду з прав людини стосовно застосування статті 10 Європейської Конвенції з прав людини, що ратифікована Україною, суд приходить до висновку, що вищенаведені фрази 1 та 2, які позивачі просять спростувати, виходять за межі права на свободу вираження поглядів та допустимої критики, є надмірними навіть, якщо висловлені щодо публічних осіб. Виокремленні репліки із сказаного відповідачем [PERSON] мають фактологічний характер, викладені у формі твердження, а не оціночного судження, та дійсність яких стороною відповідача не підтверджена. Виходячи з вищевикладеного, встановлених обставин справи та положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини сторін, суд вважає доведеними обставини, на які посилалися позивачі у частині недостовірності висловленої відповідачем [PERSON] інформації стосовно них у фразах 1 та 2, й законними підстави вважати її такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію. Водночас, суд обґрунтовано вважає, що фрази «То, шо ви відомий брехун», «Ви класичний маніпулятор і класичний брехун» не можуть бути віднесені до фактів, є оціночними судженнями [PERSON] , а тому не можуть підлягати спростуванню. Відповідачем [PERSON] було використано оціночні судження в ефірі телеканалу «Прямий» при трансляції випуску передачі «Ситуація», які є вираженням його суб`єктивної думки і погляду, зокрема у наведених позивачами фразах 3, 4, що відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України «Про інформацію» не підлягають спростуванню. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позову по 352 грн з кожного з відповідачів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial