Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на користь Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надміру виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року у сумі 10246 грн., та стягнення судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] з 2018 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям. Починаючи з серпня 2018 року, відповідач періодично зверталася до Чечелівського Управління соціального захисту населення м. Дніпропетровська з заявами про призначення державної допомоги одиноким матерям, яка передбачена та призначається згідно з Законом України «ІІро державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року. Відповідно до п. 3 Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 06.02.2019 № 215/19 припинено юридичну особу - Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради шляхом приєднання до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради з 24.04.2019. Відповідно до поданих заяв та доданих документів, зазначених в Порядку призначення, відповідачу була призначена допомога на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів сім`ї. При зверненнях від 12.02.2019 року та 01.08.2019 року за призначенням допомоги одиноким матерям [PERSON] своєчасно не надала органу соціального захисту населення інформацію про зміни, що вплинули або могли вплинути на встановлення їй права в частині отримання допомоги на дітей одиноким матерям, а також на визначення її розміру. Контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги, відповідно до вимог чинного законодавства, покладено на орган соціального захисту. Відповідно до «Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 року № 1091, зі змінами, державними соціальними інспекторами Управління здійснюються перевірки достовірності та повноти інформації про доходи та майновий стан осіб, які входять до складу сім`ї, що звертається за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям, яка призначається з урахуванням доходу сім`ї. Лише, у вересні 2019 року на вимогу управління надати документ із зазначенням відомостей про батька дітей, на яких призначається допомога, відповідачем 25.09.2019 пред`явлено витяги №00024030188 та № 00024030461 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дітей від 24.09.2019. За фактом вивчення вказаних документів управлінням встановлено, що 29.01.2019 на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська № 204/5413/17 відносно дитини [PERSON] , [INFO] визнано батьківство. Окрім цього, дитині було змінено прізвище на [PERSON] . Управлінням, на підставі отриманої інформації, відповідачу було зроблено перерахунок раніше призначеної допомоги на дітей одиноким матерям. Таким чином, починаючи з 01.02.2019 по 31.07.2019 сума надміру виплачених бюджетних коштів склала -10246 грн. Повідомленнями управління від 30.04.2020 № 645ч, від 28.08.2020 № 1247ч, 12.10.2020 № 1530ч, відповідача було проінформовано про наявність факту надміру виплачених їй коштів у розмірі 10246 грн. Змістом вказаних вище листів визначено банківські реквізити щодо їх повернення до бюджету, та попереджено [PERSON] про те, що управління змушене буде звернутися до суду з відповідним позовом, у разі відсутності факту сплати надміру сплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги одиноким матерям у вказані у повідомленнях строки. Проте, зазначені листи відповідачем були проігноровані, а відповідна сума до бюджету відповідачем не повернута, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. 08 лютого 2021 року відповідачем було пред`явлено зустрічну позовну заяву до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про стягнення недоотриманих коштів державної соціальної допомоги одиноким матерям. В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку в органах соціального захисту населення, як отримувач державної допомоги на двох дітей одиноким матерям з моменту їх народження: син [PERSON] , 1999 року народження; син [PERSON] , 2011 року народження. Заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2019 року по справі № 204/5413/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства на сина [PERSON] 2011 року народження, набрало законну силу 21.05.2020 року, відповідно до ст. 289 ЦПК України, з урахуванням ухвали суду від 21.04.2020 року про перегляд заочного рішення. Але виплати державної допомоги на обох дітей позивачу, як одинокій матері були незаконно припинені з серпня 2019 року. Заява з пакетом документів була подана [PERSON] відповідачу 01.08.2019 року. Таким чином, позивачем було недоотримано державну допомогу на двох дітей, як одинокій матері: на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за період з серпня 2019 року по 20 травня 2020 року; на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , студента Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара, за період з серпня 2019 року по 30.06.2020 року. Згідно розрахунку, наданого відповідачем щомісячний розмір допомоги на двох дітей в 2019 році склав 3948 грн. Недоотримана державна допомога з серпня 2019 року по травень 2020 року складає 39480 грн., у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. Зустрічна позовна заява прийнята до розгляду разом з первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, які зазначені в позові. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала в повному обсязі, вважала її необґрунтованою та безпідставною. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом просила відмовити у задоволенні первісної позовної заяви в повному обсязі, подану зустрічну позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити. Вислухавши в судовому засіданні представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом, заперечення відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради із заявою № 626 від 03.08.2018 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям, до якої долучила: Декларацію про доходи та майновий стан, свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , довідку № 45, видану Виконавчим комітетом Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, відповідно до якої відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , записано за вказівкою матері відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України (арк.с.9,10,11,12-13,14-15). Рішенням Чечелівського УСЗН м. Дніпро від 28.09.2018 року, [PERSON] нараховано допомогу одиноким матерям з 01.08.2018 по 31.12.2018 року, з 01.01.2019 по 31.01.2019 (арк.с.16). Відповідно до довідки Чечелівської районної у м. Дніпрі ради від 12 лютого 2019 року, [PERSON] знаходиться на обліку у Чечелівському УСЗН м. Дніпро і отримує допомогу одиноким матерям з серпня 2018 року по січень 2019 року, всього 19911, 27 грн. (арк.с.18). 12 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради із заявою №254 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям, до якої долучила: Декларацію про доходи та майновий стан (арк.с.22-23,19-20). Рішенням Чечелівського УСЗН м. Дніпро від 06.03.2019 року, [PERSON] нараховано допомогу одиноким матерям з 01.02.2019 по 30.06.2019 року, з 01.07.2019 по 31.07.2019 (арк.с.24). Рішенням Чечелівського УСЗН м. Дніпро від 02.04.2019 року, [PERSON] нараховано допомогу одиноким матерям з 01.01.2019 по 31.01.2019 року, у сумі 3729,14 грн. (арк.с.25). Рішенням Чечелівського УСЗН м. Дніпро від 05.07.2019 року, [PERSON] нараховано допомогу одиноким матерям з 01.07.2019 по 31.07.2019 року, у сумі 2118 грн. (арк.с.26). Відповідно до повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 24 вересня 2019 року, сформованого на запит [PERSON] , 08 червня 2011 року складено актовий запис № 729, про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини: [PERSON] , відомості про матір [PERSON] , [INFO] . Видано витяг про реєстрацію народження згідно ст. 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги ТС № 797178 від 08.06.2011 року. 10 травня 2019 року реєстратором Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська про визнання батьківства № 204/5413/17 від 29 січня 2019 року, змінено відомості про батька дитини, відомості про дитину: прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (арк.с.27-29). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ст. 135 СК України (арк.с.30). 01 серпня 2019 року [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради із заявою №341 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям, до якої долучила: Декларацію про доходи та майновий стан (арк.с.33-34, 31-32). Рішенням правобережного УСЗН (Чечелівський район) від 30.09.2019 року, [PERSON] нараховано допомогу одиноким матерям з 01.02.2019 по 30.06.2019 року, у сумі 2027 грн., з 01.07.2019 року по 31.07.2019 року 2118 грн. (арк.с.35). Відповідно до довідки УСЗН від 04.11.2019 року, сума переплати [PERSON] складає 10246 грн. (арк.с.36). Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради листами від 30.04.2020 за № 645ч, від 28.08.2020 за № 1247ч, від 12.10.2020 за № 1530ч, направлених на адресу [PERSON] , повідомлено про наявність факту надміру виплачених коштів у сумі 10246 грн., з вимогою про повернення зазначеної суми (арк.с.37,38,39). Відповідно до розрахунку Правобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради надміру виплачених коштів, розмір надміру виплачених коштів за період з 01.02.2019 року по 30.06.2019 року, за кожний місяць окремо складав 2027 грн., розмір надміру виплачених коштів з 01.07.2019 року по 31.07.2019 року склав 111 грн. Усього сума надміру виплачених коштів складає 10246 грн. (арк.с.40). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року заява [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 29.01.2019 року у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Управління - служба у справах дітей Чечелівського району м. Дніпро, Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства - залишена без задоволення. Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року, яке міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/79779174, рішення суду набрало законної сили 03 травня 2019 року. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.1, 3 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Різновидом такої державної допомоги є допомога на дітей одиноким матерям. Згідно ст.5 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям дітьми», п.2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, допомога на дітей одиноким матерям призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання заявника. Згідно ст.18-1 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Аналогічні положення містить п.33 Порядку. Відповідно до п.35 Порядку передбачено, що для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються в тому числі, заява про призначення допомоги, декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, із зазначенням підстави для внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.21, ч. 3 ст.22 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям дітьми», п.п.48, 49 Порядку органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Відповідно до п. 49 Порядку встановлено, що якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, в даному випадку вирішуючи питання про правомірність стягнення виплаченої в період 01.02.2019 року по 31.07.2019 року допомоги, позивач мав довести суду, що відповідач допустила зловживання чи позивачем виявлено обставини саме під час вибіркової перевірки особових справ в зазначений період та не були відомі раніше. Однак, відповідних доказів, в ході розгляду справи судом, позивачем не надано. Позивач, як на підставу позову посилається на те, що на вимогу управління надати документ із зазначенням відомостей про батька дитини, відповідачем 25.09.20219 року пред`явлено витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дітей від 24.09.2019 року. За фактом вивчення вказаних документів управлінням встановлено, що 29.01.2019 року на підставі рішення суду відносно дитини [PERSON] визнано батьківство. Дитині змінено прізвище, однак про даний факт, що впливав на призначення державної соціальної допомоги, відповідач УСЗН не повідомила. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи, а також пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дітей [PERSON] було подано за вимогою спеціаліста УСЗН, зазначений витяг було сформовано за заявою [PERSON] від 24.09.2019 року, відомостей про отримання [PERSON] витягу, з якого б вбачалося внесення змін до актового запису щодо батька дитини, раніше, суду не надано. Відомостей про обізнаність [PERSON] про існування заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року, суду, також не надано. Тому, суд приходить до висновку, що у відповідача не було мети щодо навмисного приховання даних щодо внесення змін до актового запису відомостей про батька дитини, а переплата державної допомоги відповідачу не пов`язана із недобросовісними діями та зловживаннями з її боку. На спростування такого висновку позивачем не надано переконливих аргументів та відповідних доказів. При цьому, суд враховує рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідно до п. 70 Рішення наголошено, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Відповідно до п. 71 Рішення потреба державного органу виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Належне урядування, тобто процес прийняття рішення та подальше його впровадження/невпровадження, має декілька основних характеристик і означає: врахування потреб найбільш вразливих верств суспільства під час прийняття рішень; вимагає повного захисту прав людини; прозорість прийняття рішень, тобто інформація є у наявності у достатній кількості, у зрозумілій формі та є вільно доступною для тих, кого може стосуватись це рішення, чи його введення в дію; підвищення обізнаності громадян про їхні права під час звернення за одержанням послуг, покращення спроможності органів публічної влади та державних установ на місцях оцінювати свої послуги з погляду принципів верховенства права й належного врядування, зменшення прогалин і недоліків у цій сфері; відкритість, тобто державні органи мають працювати відкрито і також викладати мовою, яка є доступною для всіх громадян; відповідність (узгодженість) - політика та усі заходи мають бути взаємоузгодженими та зрозумілими. В заяві про призначення державної допомоги відповідач була попереджена про необхідність повідомлення органів соціального захисту про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги; зобов`язання повернення надміру перерахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан, а також відповідач поінформована, що у випадку надмірного отримання грошей допомоги, вони підлягають поверненню. Проте, з наданих матеріалів не вбачається, що УСЗН при кожному наступному призначенні допомоги [PERSON] вимагало надання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, при цьому суд звертає увагу, що допомога [PERSON] , як одинокій матері призначалася з 2018 року, однак лише 10 травня 2019 року було внесено зміни до актового запису про народження дитини в графі відомості про батька та змінено прізвище дитини на підставі заочного рішення суду, доказів того, що з січня 2019 року по липень 2019 року [PERSON] була обізнана з винесенням судом рішення та проведенням змін до Актового запису про народження дитини, суду не надано. Таким чином, в даному випадку, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ст. 1215 ЦК України, оскільки Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради не було доведено недобросовісності з боку [PERSON] під час подання документів на призначення допомоги за період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року, з метою отримання допомоги одиноким матерям та під час отримання такої допомоги, так як на час подання документів для призначення допомоги за зазначений період заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2019 року чинності не набуло, та відповідні зміни до Актового запису внесені, не були. Враховуючи встановлені у справі обставини, соціальний статус сім`ї відповідача, відсутність умислу щодо навмисного приховання нею відомостей про зміни в актовому записі відомостей про батька дитини, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд, приходить до висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги у сумі 10246 грн., може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову. Щодо вимог зустрічної позовної заяви, то суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх недоведеністю, так як позивачем не було надано доказів звернення до відповідача з заявою про призначення допомоги, не надано рішення про відмову у призначенні відповідної допомоги, та не надано доказів, не заявлено клопотань про витребування доказів, на підтвердження неправомірних дій відповідача, та права на призначення соціальної допомоги одинокій матері у зазначеному розмірі. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення первісних та зустрічних позовних вимог. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору понесені позивачем за первісним позовом - Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради, слід віднести на рахунок позивача, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог. Судові витрати понесені позивачем за зустрічним позовом - [PERSON] , у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed