Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

у грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 від усіх доходів, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , батьки дитини не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає коштів у достатньому обсязі для утримання дитини, а тому позивачка звернулась із цим позовом до суду. Відповідно д протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 30 грудня 2020 року позовну заяву передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених в цій ухвалі. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження із повідомленням сторін на 19 лютого 2021 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 грудня 2017 року ( а.с. 7). Факт проживання дитини [PERSON] із матір`ю - [PERSON] не заперечується та не спростовується відповідачем. Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин другої, третьої статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Зокрема, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Так, суд бере до уваги те, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, має належний стан здоров`я та матеріальний стан, що надає йому змогу утримувати власну дитину, та не заперечував проти задоволення позову. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої - [PERSON] , [INFO] , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно з дні пред`явлення позовної заяви, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 гривні 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved