Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У грудні 2013 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеними позовом, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти у розмірі 4878,54 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що між АКБ «Золоті Ворота» та [PERSON] укладено договір № 407 про надання споживчого кредиту, за умовами якого,позичальнику надаються грошові кошти у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків . В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 407/1, відповідно до умов якого, [PERSON] зобов'язалася, відповідати перед банком у повному обсязі за порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Відповідачі неодноразово порушували умови кредитного договору, не повертали суму кредиту та не сплачували відсотки у встановленому договором порядку. У зв'язку із чим, банк звертався до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості у розмірі 9799,23 грн. та судові витрати. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.06.2011 р. задоволено позовні вимоги. За наслідками проведення виконавчих дій з примусового стягнення заборгованості з відповідачів на рахунок банку надійшли кошти у загальному розмірі 3841,98 грн., з яких : - в рахунок погашення простроченого кредиту - 599,47 грн.; - в рахунок погашення відсотків - 3242,51 грн. Зазначає, що договір є діючим, оскільки зобов'язання за договором залишилися не виконані та за період з 25.11.2010 р. по 08.11.2013 р. утворилась нова заборгованість, загальний розмір якої станом на 08.11.2013 р. становить 4878,54 грн.: сума прострочених відсотків - 3492,54 грн. ; сума простроченої комісії - 1386 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вище викладеним. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] у останнє судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином, заяв про відкладення справи розглядом або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що між АКБ «Золоті Ворота» та [PERSON], 14.07.2008 р. укладено договір № 470 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого, позичальнику надані грошові кошти у розмірі 5000 грн. строком повернення не пізніше 13.07.2009 р. зі сплатою відсотків відповідно до умов п.п. 1 кредитного договору (а.с. 5-6). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором , між позивачем та [PERSON] 14.07.2008 р. укладено договір поруки № 407/1, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язався відповідати перед банком у повному обсязі за порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором (а.с. 7). Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.06.2011 р., позовні вимоги ПАТ «Банк Золоті Ворота» до [PERSON], [PERSON] задоволені, стягнуто у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 9799,23 грн. та судові витрати (а.с. 13-14). Як вбачається із рахунку заборгованості за договором № 417 від 14.07.2008 р., станом на 11.11.2013 р. [PERSON] має заборгованість перед позивачем за період з 25.11.2010 р. по 08.11.2013 р. у розмірі за відсотками у розмірі 3492,54 грн. та за комісійною винагородою 1386 грн., всього - 4878,54 грн. (а.с. 11-12). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу та проценти, встановлені договором. Згідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.3.2.1. Кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснити погашення кредиту та сплату процентів, комісійних винагород в повному обсязі та на умовах, передбачених договором. П. 5.2 кредитного договору передбачає, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язання за ним. У відповідності до п. 1.3 договору поруки, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, тобто кредитор має право вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором як від боржника з поручителем разом, так і від будь-кого з них окремо. Як вбачається із ст. 533 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ст. 544 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі , що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст. 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із того, що зобов'язання відповідачів перед позивачем виконані не в повному обсязі, проти чого відповідач [PERSON] не заперечує. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved