Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона є власником 75/100 часток квартири по [ADDRESS] . Інша частина вказаної квартири належить відповідачу. Згідно з технічним паспортом спірна квартира є трикімнатною, житловою площею 34,1 кв.м, у тому числі, кімната № 7 площею 14,4 кв.м, кімната № 6 площею 11,4\~кв.м, кімната № 5 площею 8,3 кв.м, кухня № 4 площею 5,4\~кв.м, вбиральня № 2 площею 1,0\~кв.м, ванна кімната № 3 площею 2,1 кв.м, коридор № 1 площею 6,3 кв.м, вбудована шафа №\~8 площею 0,4\~кв.м, вбудована шафа № 9 площею 0,4 кв.м. Загальна площа квартири 49,7 кв.м. Кімнати в квартирі ізольовані. Позивач зазначає, що з моменту реєстрації права власності вона жодного разу не змогла потрапити у вказану квартиру з підстав того, що відповідач фізично не впускає її до квартири. За таких обставин, вважає необхідним встановити порядок користування квартирою та усунути перешкоди у користуванні квартирою. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд: 1) вселити її у квартиру по [ADDRESS] ; 2) встановити наступний порядок користування квартирою по [ADDRESS] : - виділити у її користування кімнату № 7 площею 14,4 кв.м, кімнату № 6 площею 11,4\~кв.м; - виділити у користування відповідача кімнату № 5 площею 8,3 кв.м; - у спільному користуванні залишити кухню № 4 площею 5,4 кв.м, вбиральню № 2 площею 1,0\~кв.м, ванну кімнату № 3 площею 2,1 кв.м, коридор № 1 площею 6,3 кв.м, вбудовану шафу №\~8 площею 0,4\~кв.м, вбудовану шафу № 9 площею 0,4 кв.м; 3) зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні нею квартирою [ADDRESS] , шляхом надання їй можливості безперешкодного доступу (входження) у приміщення квартири та проживання (перебування) у ній; 4) заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо вчинення будь-яким чином перешкод у користуванні нею квартирою [ADDRESS] , у тому числі, шляхом ненадання їй можливості безперешкодного доступу (входження) у приміщення квартири та проживання (перебування) у ній. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 березня 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сестрою позивачки повідомила, що влітку 2020 року сестра попросила її допомогти зробити ремонт у квартирі по [ADDRESS] . Коли вони прийшли до квартири, позивачка відкрила ключем двері. Однак, потрапили у вказану квартиру їм так і не вдалося через те, що відповідач навіть після виклику поліції їх не впустив. Як пояснила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є знайомою позивачки, [PERSON] купила частину квартири по [ADDRESS] та хотіла там жити, але відповідач її не впускає. Вона приходила разом з нею декілька місяців тому до вказаної квартири, двері були відчинені навстіж, звідки кричав відповідач, що їх не впустить. Свідок знає, що позивачка викликала поліцію, але вона пішла і поліцію не чекала. Зі згоди позивачки, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору міни від 29 квітня 2020 року [PERSON] є власником 75/100 часток квартири [ADDRESS] , які складаються з: 2-х житлових кімнат житловою площею 25,8 кв.м, загальною площею 37,3\~кв.м (а.с. 8-9, 10). Іншим співвласником вказаної квартири у розмірі 25/100 часток є відповідач [PERSON] (а.с.\~83-86). За даними технічного паспорта спірна квартира є трикімнатною, житловою площею 34,1 кв.м, у тому числі, кімната № 7 площею 14,4 кв.м, кімната № 6 площею 11,4\~кв.м, кімната № 5 площею 8,3 кв.м, кухня № 4 площею 5,4\~кв.м, вбиральня № 2 площею 1,0\~кв.м, ванна кімната № 3 площею 2,1 кв.м, коридор № 1 площею 6,3 кв.м, вбудована шафа №\~8 площею 0,4\~кв.м, вбудована шафа №\~9 площею 0,4\~кв.м. Загальна площа квартири 49,7 кв.м. Кімнати в квартирі ізольовані (а.с. 11-13). Згідно з довідкою управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради у квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 81-82). Позивачка неодноразово зверталась до відділу поліції з повідомленнями про те, що співвласник квартири [ADDRESS] не впускає її до цієї квартири, на що отримала рекомендації для вирішення спірних питань звернутися до суду (а.с. 15, 16, 17). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами у справі виникають конфлікти з приводу користування спірним житлом. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Вказана норма регулює порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. При встановленні порядку користування нерухомим майном кожному із співвласників передається в користування конкретна частина нерухомості, виходячи із його частки в праві спільної власності. Разом з тим, виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Ураховуючи, що між сторонами має місце непорозуміння щодо користування спірною квартирою, сторони не погодили в добровільному порядку порядок користування вказаною квартирою,\~ [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у користуванні цією квартирою, суд дійшов висновку, що порушене право останньої підлягає захисту у судовому порядку. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про вселення позивачки до спірної квартири та зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні нею квартирою [ADDRESS] , шляхом надання їй можливості безперешкодного доступу (входження) у приміщення квартири та проживання (перебування) у ній, а також в частині заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо вчинення будь-яким чином перешкод у користуванні нею цією квартирою, у тому числі, шляхом ненадання їй можливості безперешкодного доступу (входження) у приміщення квартири та проживання (перебування) у ній. Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення порядку користування спірною квартирою, суд виходить з того, що [PERSON] дійсно належить 75/100 часток квартири [ADDRESS] , які складаються з: 2-х житлових кімнат житловою площею 25,8 кв.м, загальною площею 37,3 кв.м (а.с. 8-9, 10). Іншим співвласником вказаної квартири у розмірі 25/100 часток є відповідач [PERSON] (а.с.\~83-86). Таким чином, у користування сторонам необхідно виділити максимально адекватні розміру їх часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] жилі приміщення, а саме: - виділити у користування [PERSON] кімнату № 7 площею 14,4 кв.м, кімнату № [NUMBER] площею 11,4\~кв.м; - виділити у користування [PERSON] кімнату № 5 площею 8,3 кв.м; - у спільному користуванні залишити кухню № 4 площею 5,4 кв.м, вбиральню № 2 площею 1,0\~кв.м, ванну кімнату № 3 площею 2,1 кв.м, коридор № 1 площею 6,3 кв.м, вбудовану шафу №\~8 площею 0,4\~кв.м, вбудовану шафу № 9 площею 0,4 кв.м. На думку суду, вказаний порядок користування спільною квартирою найбільше враховує баланс інтересів кожного зі співвласників, оскільки судове рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно та не порушує їх прав, як власників. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Оскільки спір вирішено на користь позивачки, тому з відповідача на її користь підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3363 грн 20 коп. (4 немайнові вимоги * 2102 грн * 0,4).

Outcome: approved