Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У грудні 2016 року позивач ПАТ «ПроКредит Банк» звернувся до суду з позовною заявою до особи-підприємця [PERSON] і [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, та просить суд стягнути на свою користь з позичальника ФОП [PERSON] та з поручителя [PERSON], як солідарного боржника із ФОП [PERSON], заборгованість за договором про надання траншу №110-1.43631/FW1101.730 від 27.12.2012 року у розмірі 599585,42 гривень та стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 8993,79 гривень. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір про надання траншу №110-1.43631/FW1101.730 від 27.12.2012 року, який є невідємною частиною Рамкової угоди №FW1101.730 від 27.12.2012 року, згідно якого ФОП[PERSON] було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 30000 доларів США, процентна ставка\~12 % річних, строк\~60 місяців. У ФОП [PERSON] утворився та існує перед позивачем борг за кредитним договором про надання траншу №110-1.43631/FW1101.730 від 27.12.2012 року у розмірі 599585,42 гривень, який складається з: капітал\~451388,70 гривень, проценти\~25877,20 гривень, проценти за неправомірне користування кредитом\~5184,14 гривень, пеня\~117135,38 гривень. В забезпечення виконання зобовязань ФОП[PERSON] за кредитним договором №110-1.43631/FW1101.730 від 27.12.2012 року із фізичною особою [PERSON] було укладено договір поруки №280011-ДП1 від 27.12.2012 року. ФОП [PERSON] порушив умови кредитного договору та вимоги законодавства, не забезпечив своєчасне погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого у нього утворилась кредитна заборгованість. Станом на сьогоднішній день заборгованість не погашена. У звязку з виникненням заборгованості у [PERSON] позивач звернувся до поручителя з вимогою про виконання зобовязань ФОП [PERSON] відповідно до умов договору поруки. Зокрема, поручителю були направлені вимоги. Вимоги не були виконані і погашення на підставі договору поруки не відбулося. З огляду на зазначене вище позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 24.04.2017 року провадження у справі в частині вимог ПАТ «ПроКредит Банк» до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості закрито. Представник позивача ПАТ «ПроКредит Банк» до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника ПАТ «ПроКредит Банк» надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника банку та зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі ФОП [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст.\~169,\~224 ЦПК України\~суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.12.2012 року між ФОП [PERSON] (позичальник) та ПАТ «ПроКредит Банк» (кредитор) було укладено Рамкову угоду №FW1101.730, відповідно до умов якої кредитор на підставі угоди зобовязується здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобовязується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобовязань, а також належно виконувати усі інші зобовязання, передбачені угодою та кредитними договорами. На підставі угоди встановлюються наступні ліміти умов кредитування позичальника: ліміт суми кредитування\~еквівалент 2400000 гривень, ліміт строку кредитування\~180 місяців, максимальний розмір процентів\~40 % річних (а.с. 13-15). 27.12.2012 року між ФОП [PERSON] (позичальник) та ПАТ «ПроКредит Банк» (кредитор) було укладено договір про надання траншу №110-1.43631/FW1101.730, з умов якого вбачається, що кредитор на підставі та умовах Рамкової угоди №FW1101.730, від 27.12.2012 року, а також цього договору зобовязується надати позичальнику кредит, а позичальник зобовязується належно виконати усі умови, необхідні для його отримання, належно здійснювати погашення грошових зобовязань та виконання усіх інших зобовязань, передбачених рамковою угодою та цим договором. Умови, на яких видається кредит: розмір кредиту\~30000 доларів США, строк користування\~60 місяців від дати видачі кредиту включно, проценти\~тип процентної ставки\~змінювана, розмір процентів\~12.00 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році (а.с.16-17). ФОП [PERSON] (позичальник) та ПАТ «ПроКредит Банк» (кредитор) 27.02.2015 року уклали Договір № 1 про внесення змін до Договору траншу, у відповідності до якого сторони вирішили внести зміни до договору про надання траншу №110-1.43631/FW1101.730 від 27.12.2012 року (а.с.22). У відповідності до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить стягнути на свою користь з позичальника ФОП [PERSON] заборгованість за договором про надання траншу №110-1.43631/FW1101.730 від 27.12.2012 року у розмірі 5 99585,42 гривень. Однак, у задоволенні цієї частини вимог позовної заяви слід відмовити, оскільки, як зазначалось вище, ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 24.04.2017 року провадження у справі в частині вимог ПАТ «ПроКредит Банк» до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості було закрито. В забезпечення виконання зобовязань ФОП[PERSON] між [PERSON] (поручитель) та ПАТ «ПроКредит Банк» було укладено Договір поруки №280011-ДП1 від 27.12.2012 року (а.с.25-26). Згідно умов зазначеного вище Договору поруки вбачається, що на підставі Договору поруки поручитель поручаються перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника (ФОП [PERSON]Ф.) у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Розмір зобовязань позичальника визначається відповідно до кредитних договорів. При цьому розмір зобовязань, які виникають з Рамкової угоди і укладених на її підставі кредитних договорів, визначається з врахуванням усіх існуючих та майбутніх кредитів, виданих в межах лімітів умов кредитування, що на момент укладення договору становлять: ліміт суми кредитування\~еквівалент 4800000 гривень, ліміт строку кредитування\~до 27.12.2027 року, максимальний розмір процентів\~40 % річних. Відповідно до п.п. 3.2. п. 3 Договору поруки №280011-ДП1 від 27.12.2012 року, поручитель зобовязаний належно повністю виконати зобовязання позичальника у випадку та з моменту виникнення заборгованості позичальника у звязку із порушенням умов кредитних договорів чи неможливістю виконання ним його зобовязань (смерть, тривала відсутність, хвороба, ліквідація, банкрутство тощо). Кредитор може вимагати від поручителя дострокового виконання усіх зобовязань позичальника за наявності підстав для дострокового виконання, які встановлені умовами кредитних договорів. У звязку з невиконанням умов кредитного договору ФОП [PERSON] та виникненням у нього заборгованості, позивач звернувся до поручителя з вимогами про виконання зобовязань за договором поруки (а.с.28). Дані вимоги були залишені без задоволення. Що стосується солідарного стягнення заборгованості з позичальника та поручителів варто зазначити наступне. Статтею 554 ЦК України\~встановлено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом договору поруки, укладеного 27.12.2012 року позивачем та [PERSON], поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Також умовами договору поруки передбачено право кредитора предявити свої вимоги безпосередньо поручителю. З огляду на вищевикладене, з поручителя [PERSON], як солідарного боржника із ФОП [PERSON], на користь ПАТ «ПроКредит Банк» слід стягнути заборгованість за договором про надання траншу №110-1.43631/FW1101.730 від 27.12.2012 року у розмірі 599585,42 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір в сумі 8993,79 гривень.

Outcome: partial