Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження 19.04.2015 року дитини жіночої статі у [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог зазначив, що 19.04.2015 року у нього та [PERSON], з якою вони перебувають у шлюбі, народилась дочка. Народження дочки сталося у той час, коли місто Донецьк було вже окупованою територією, у звязку з чим медичне свідоцтво про народження дитини було видано з печаткою Донецької Народної Республіки, оскільки народження відбулося в акушерському відділенні Міської лікарні №6 міста Донецьк. Згідно з довідкою від 03.12.2015 року заявник є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України, оскільки постійно проживав за адресою: [INFO], а в даний час проживає за адресою: [INFO]. При зверненні до Іллічівського відділу ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області [PERSON] відмовлено в реєстрації народження дитини, оскільки медичне свідоцтво про народження дитини не відповідає встановленому зразку України, є незаконним та не створює правових наслідків. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану. Просив заяву задовольнити, встановити факт народження 19.04.2015 року його дружиною [PERSON], [INFO], дитини жіночої статі. Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не зявились, надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 березня 2009 року, актовий запис №198, зроблений 21.03.2009 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. (а.с. 7). 19.04.2015 року у КЛПЗ Центральна міська клінічна лікарня №6 м. Донецька у [PERSON] о 06.50 годині народилась дитина жіночої статі вагою 3270 кг, на підтвердження чого видане медичне свідоцтво про народження №569 від 21.04.2015 року. (а.с. 8). Згідно з Довідкою від 03.12.2015 року [PERSON] є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України, оскільки постійно проживав за адресою: [INFO], а в даний час проживає за адресою: [INFO]. (а.с. 9). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Приписами п.1 та п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, та відсутні належні документи закладу охорони здоров'я встановленого зразка України, що підтверджує факт народження, суд вважає, що є підстави в судовому порядку встановити факт народження, необхідний заявнику для державної реєстрації народження дочки.

Outcome: approved