Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

У грудні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною. В обґрунтування позову вказавши, що між нею та [PERSON], що діяв в інтересах та на підставі довіреності від імені [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу , за яким [PERSON] придбала однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Договором передбачені всі існуючі умови, що обовязкові за законом для договорів купівлі-продажу житла. Вона всі зобовязання за договором виконала, що підтверджується укладеним договором купівлі-продажу. Спірна квартира була передана відповідачем позивачці [PERSON] згідно договору купівлі-продажу та на теперішній час вказана квартира знаходиться у її володінні . В свою чергу позивачка передала відповідачу грошові кошти за квартиру. Також відповідач передав їй всі правовстановлюючі та технічні документи на спірну квартиру, які знаходяться у неї. Нотаріально засвідчити спірний договір купівлі-продажу в наступний час неможливо у звязку з виїздом [PERSON] Просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання, та за згодою позивачки, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за біржовим контрактом № АЗ-38 (договором купівлі-продажу), укладеним на Універсальній Ново-Олександрівській товарній біржі 29 грудня 2010 року , [PERSON], що діяв на підставі довіреності в інтересах [PERSON] , продав, а [PERSON] придбала однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Загальна сума квартири була визначена у 128000 грн., які покупець сплатив продавцю під час підписання договору. Повірений [PERSON], який укладав угоду від імені [PERSON], гроші у сумі 128000 грн. передав [PERSON], про що той надав відповідну розписку в отриманні коштів та відсутності претензій до [PERSON] На укладання угоди купівлі продажу квартири № 60, що розташована по вул. Карпінського буд. 52 в м. Маріуполі надала згоду колишня дружина [PERSON] [PERSON] та ця згода була нотаріально посвідчена 20.12.2010 року. У відповідності із положеннями статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтями 317, 319 ЦК України встановлено, що саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно зі ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Відповідно до ст. 655 ЦК Цкраїни за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно інформації, наданої Універсальною Ново- Олександрівською товарною біржею , 29.12.2010 року на вказаній біржі був зареєстрований біржовий контракт ( договір купівлі-продажу) за № АЦ- 38 за яким [PERSON] придбала у [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою : [ADDRESS] за 128000 грн., розрахунки були проведені під час підписання біржового контракту. Згідно наявного у матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право приватної власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] з 25 березня 2010 року по наступний час. Таким чином судом достовірно, установлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу, за яким [PERSON] передала гроші і вступила у володіння майном, а [PERSON] отримав гроші, та передав майно покупцю, і такий правочин повинен бути визнаний дійсним. Згідно із положеннями ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або набуття права власності не встановлено судом. З біржового контракту вбачається, що відповідач продав, а позивачка купила квартиру [ADDRESS], розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконали свій обовязок за договором купівлі-продажу. Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. В наступний час позивачка позбавлена можливості зареєструвати своє право власності в звязку з відмовою державного реєстратора № 35574601 від 8 червня 2017 року , чим порушуються права позивачки.. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З огляду на викладене, суд вважає що позов підлдягає задоволенню, оскільки судом встановлено,що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне виконання договору . На підставі викладеного та

Outcome: approved