Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У грудні 2020 року до суду надійшла позовна заява Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник -13» (надалі по тексту - позивач, ЖБК «Будівельник-13» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власниками квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою відповідач постійно проживає та споживає послугу з управління багатоквартирним будинком. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком в письмовій формі між сторонами не укладався, сторони при визначенні вартості даної послуги виходять з вимог «Статуту» ЖБК «Будівельник-13» та Рішень Загальних зборів членів ЖБК «Будівельник-13». Загальна площа квартири, в якій проживає відповідач, становить 56,2 кв.м. Щомісячно відповідачу направлялися рахунки на сплату комунальних послуг, в яких наводився розрахунок вартості. 14.02.2017 між сторонами укладено договір на реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідно до умов вказаного договору відповідач визнала заборгованість в розмірі 4486,03 грн., яка утворилася станом на 01.02.2017 та зобов`язалася сплачувати щомісячно платіж в сумі 374,00 грн. у період від набрання чинності договору до 01.02.2018. Такий місячний платіж включав у себе сплату визнаного боргу у сумі 4486,03 грн. та щомісячного нарахування за послугу з обслуговування житла в залежності від площі квартири та встановленої вартості калькуляційної одиниці. На виконання вищевказаного договору про реструктуризацію відповідач здійснила часткову оплату у лютому-квітні та у вересні 2018 року на загальну суму 352,89 грн, яка була зарахована як оплата за поточні місяці. Таким чином в результаті невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати послуг на утримання житла утворилася заборгованість в розмірі 16 001,10 грн. З огляду на те, що боржником допущено порушення строків оплати послуг, позивачем на вказану суму нараховано санкції за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України, а саме: за прострочення оплати за договором про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги з 01.02.2018 по 20.11.2020 нараховано 377,20 грн.- 3% річних та 597,68 грн. - інфляційних нарахувань; за прострочення щомісячної оплати вартості послуги з утримання житла за період з 01.02.2018 по 20.11.2020 нараховано 374,91 грн. - 3% річних та 473,08 грн. - інфляційних нарахувань. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 17823,96 грн., судовий збір в розмірі 2102,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2020 було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній». Отже з огляду на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,що відповідач є власниками квартири [ADDRESS] (а.с. 18). У відповідності до п. 11.,.1.3, 1.6, 1.7, 3.61., 3.6.2. Статуту ЖБК «Будівельник-13» створено виключно для експлуатації та управління багатоквартирними будинками за адресою [ADDRESS] , [ADDRESS], [ADDRESS]. Метою діяльності ЖБК «Будівельник-13» є утримування та обслуговування жилих будинків та утримання прибудинкової території, забезпечення належного утримання будинків та прибудинкової території, обслуговування та ремонт майна, забезпечення належних умов проживання та задоволення господарсько-побутових потреб мешканців (а.с. 10-16). Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Позивачем, як обслуговуючою організацією надавались послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідачу направлялися позивачем рахунки на їх оплату із зазначенням суми, однак платежі здійснювалися не регулярно, що призвело до утворення заборгованості. 14.02.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с.23). Відповідно до умов вказаного договору відповідач визнала заборгованість в сумі 4 486,03 грн, яка утворилася станом на 01.02.2017 та зобов`язалася щомісячно сплачувати 374,00 грн у період з 01.02.2017 по 01.02.2018. На виконання вищевказаного договору на реструктуризацію відповідач здійснила часткову оплату в розмірі 352,89 грн, які позивач зарахував як оплату за поточні місяці. Таким чином, в результаті невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати послуг на утримання будинку та прибудинкової території утворилася заборгованість, в розмірі 16 001,10 грн., з яких: 4 486,08 грн. сума визнаної відповідачем заборгованості станом на 01.02.2017 за договором про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги; 1793,47 заборгованість за період з лютого 2017 року по лютий 2018 року, 9 721,55 грн. заборгованість за поточним платежем за період з лютого 2018 року по жовтень 2020 року. Вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних ґрунтуються на приписах частини 2 статті 625 ЦК України, згідно яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За змістом цієї норми інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з наданими позивачем розрахунками (а.с. 24) його втрати від інфляції станом на 20.11.2020 склали 1070,76 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 752,11грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 17823,96 грн., є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн. Позивачем також подано заяву про стягнення судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 2500,00 грн. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати позивача на правничу допомогу підтверджуються належними доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 16.01.2014 № 1/14, додатковою угодою № 1/14 від 05.11.2020 до цього договору, актом надання послуг № 74 від 01.12.2020, ордером про надання правничої допомоги, та платіжним дорученням від 01.12.2020 № 210. З урахуванням зазначеного з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved