Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У грудні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де третя особа Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпропетровську рада, про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування позову зазначивши, що відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них є донька [PERSON], [INFO]. [INFO] мати дитини [PERSON] померла. Після смерті матері дитина постійно проживає разом з тіткою [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Батько дитини [PERSON] після смерті дружини надав свою згоду на опіку доньки. Постановою Муніципалітету внутріміського муніципального виховання Коптево в місті Москва № 128 від 01.08.2013 «Про встановлення попередньої опіки строком на шість місяців над [PERSON], [INFO]» встановлено попередню опіку строком на шість місяців над [PERSON] та тимчасово призначено опікуном позивача. Батько не займається вихованням дитини, не цікавиться її розвитком, не допомагає та взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки [PERSON] Представник третьої особи Косенко І.А. позов підтримав, просив його задовольнити, пояснивши, що батько не спілкується з дитиною, не утримує матеріально. Знаючи місце проживання дитини та номер телефону не провідує доньку та не телефонує. Представник прокуратури Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Гутарова Д.О. позов підтримав та просив його задовольнити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження. Мати дитини [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Батько дитини [PERSON] не займається вихованням дитини, не цікавиться її розвитком, не допомагає та взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1998 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-4 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 27 січня 2014 року визнано доцільним позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] достовірно встановлено в судовому засіданні, при цьому [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дитини, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, а також наданою ним нотаріально посвідченої згоди на позбавлення його батьківських прав. На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON]

Outcome: approved