Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У грудні 2014 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи - Виконавчий комітет Індустріального району у м. Дніпропетровську ради, Індустріальний районний відділ в м. Дніпропетровську Головного управління ДМС у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. У позові позивачка посилалася на те, що їй, на підставі ордеру № 001587 серія 01 від 19 лютого 1982 року було надано квартиру [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровані - позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] Однак, відповідач з 2013 року у спірній квартирі не проживає, особистих речей в квартирі не має. З урахуванням викладеного, просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] та зобов'язати Індустріальний районний відділ в місті Дніпропетровськ Головного управління ДМС у Дніпропетровській області знати [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі за адресом квартира [ADDRESS]. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач у судові засідання у справі не з'являвся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 1982 року, згідно ордеру № 001587 серія 01 [PERSON] ( на теперішній час - [PERSON], прізвище змінено на підставі зареєстрованого 21.05.1982 року шлюбу відділом РАГСУ Індустріального району м. Дніпропетровськ) було надано квартиру [ADDRESS]. В списку осіб на вселення по ордеру № 001587 серія 01 зазначена донька позивачки [PERSON]. 18 червня 2003 року донька позивачки [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. Після одруження відповідач [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. 03.11.2014 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська шлюб між донькою позивачки [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач з грудня 2013 року в квартирі не проживає, особистих речей у спірній квартирі не має. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує права та інтереси позивачки, оскільки позивачка змушена сплачувати за відповідача усі комунальні платежі. Відповідно до ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням. Оскільки відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, не виконує своїх обов'язків, що випливають з договору найму, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачами судовий збір підлягає стягненню з відповідача на їх користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved