Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У грудні 2015 року заявник звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду. Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], баби [PERSON], рідного дядька [PERSON], на рухоме майно, а також усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Заявник у своїй заяві посилається на те, що під час розгляду даної справи її адвокат Борух С.В. неналежним чином виконував свої обов'язки по захисту інтересів [PERSON], не проінформував її про хід розгляду справи, що призвело до позбавлення відповідача права на касаційне оскарження рішення суду та виселення її з квартири. Заявник зазначає, що вона з 2005 року проживає у зазначеній квартири, частина якої належала її чоловікові, здійснювала поточний ремонт, сплачувала вартість житлово-комунальних послуг. Звільнити квартиру заявник не має змоги, оскільки вважає, що має право захистити свої права, порушені з боку її адвоката Боруха С.В. та позивача [PERSON], шляхом звернення зі скаргою до касаційного суду. Заявник має у м. Києві постійну роботу, її власне майно знаходиться у спірній квартирі, переїхати за іншою адресою до іншого житлового приміщення можливості не має. За таких обставин, заявник просить відстрочити виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року строком на три місяці. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги заяви, просили суд заяву задовольнити. Заявник зазначила, що вона зареєстрована у Запорізькій області, м.Пологи, однак за своїм місцем реєстрації проживати не може. У судовому засіданні 22 січня 2016 року судом була оголошена перерва з метою надання заявнику можливості долучити до матеріалів справи додаткові докази на обґрунтування своєї заяви. У судові засідання, призначені на 05 та 12 лютого 2016 року заявник не з'явилася, явку свого представника не забезпечила, на адресу суду надіслала клопотання про відкладення розгляду справи. До клопотань заявником долучені копія листка непрацездатності та виписка з медичної карти амбулаторного хворого. Зі змісту медичних довідок заявник хворіє на простудне захворювання. Представник позивача у судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], баби [PERSON], рідного дядька [PERSON], на рухоме майно, а також усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може відстрочити виконання рішення. Відстрочка означає відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у строк. Відстрочка допускається лише у виключних випадках. Посилання заявника на порушення її прав та законних інтересів з боку позивача та адвоката заявника, а також на позбавлення її права на оскарження рішення суду в касаційному порядку не є підставою для відстрочки виконання рішення суду. Інших підстав для відстрочки виконання рішення суду заявником не зазначено. Перебування заявника в стані тимчасової непрацездатності під час розгляду судом заяви [PERSON] про відстрочку виконання рішення суду не є підставою для застосування положень ст. 373 ЦПК України. Крім того, під час розгляду справи судом встановлено, що заявник має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Такі обставини заявником не заперечувалися. [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS], власником якої не являється, місце перебування у спірній квартирі не зареєстровано та не реєструвалося взагалі. Рішення суду про виселення заявника з спірної квартири набуло законної сили та є обов'язковим до виконання. Незгода [PERSON] зі змістом рішення суду не є підставою для відстрочки виконання такого, оскільки відстрочення та розстрочення виконання рішення суду можуть бути застосовані судом лише у виняткових випадках, наявність у даному випадку яких судом не встановлена. За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про відстрочку виконання рішення суду.

Outcome: dismissed