Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

У грудні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 28 березня 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Улашківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 1. Від спільного подружнього життя в них є діти: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем разом не проживають 6 місяців, спільного господарства не ведуть, він проживає в іншому населеному пункті. Причиною є постійні сварки та суперечки. Їх сімя розпалася, існує лише формально, тому [PERSON] прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Просить дітей залишити проживати з нею, а їй прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 28 березня 2005 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Улашківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 1. Від спільного подружнього життя в них є діти: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають біля 6 місяців, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин стали постійні сварки та суперечки. Це привело до того, що їх сімя розпалася, існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Малолітніх дітей сторін суд залишає проживати з матірю.

Outcome: approved