Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У грудні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягувати з відповідача в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, починаючи із дня подання нею позовної заяви аліменти до досягнення повноліття дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки -[PERSON], [INFO] на утримання малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дітей, починаючи з дня подачі позовної заяви. Крім того, стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на надання юридичної допомоги у розмірі 1000 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши представник позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення . Судом встановлено, що позивачка 30 січня 2013 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON], уродженцем Лівійської Арабської Джамахирії, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №54 від 30.01.2013 року, свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від даного шлюбу мають двох дітей доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. З травня 2013 року позивачка та відповідач разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, тому за час спільного проживання переконалися, що у них не має спільних інтересів. Позивачка не бажає жити разом з відповідачем, та нею було подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Як зазначила у своєму позові позивачка вона із травня 2013 року зовсім не отримує від відповідача матеріальної допомоги щодо утримання їхніх дітей. На цей час вона проживає разом зі своїми батькам, та знаходиться із дітьми майже на їх утриманні. Позивачка [PERSON] на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 08.05.2012 року по [INFO] року, що підтверджується довідкою №29 від 25.11.2013 року, виданою Аграрно-економічним коледжом Полтавської державної аграрної академії. Відповідач ніде не працює, навчається у Українській медичній стоматологічній академії, не надає позивачці будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved