Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

У грудні 2017 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вона з 15 жовтня 2015 року вона перебуває з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2182. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З січня 2017 року шлюбні відносини фактично припинились, проживають за різними адресами, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Тому, просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] (дошлюбне прізвище\~ Погоня) [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2182. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Музика». Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Також, просить неповнолітнього сина залишити проживати разом з нею. Майнового спору немає. На примирення не згодна, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Музика». Відповідач у судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, майновий спір відсутній, не заперечує, щоб після розірвання шлюбу неповнолітній син проживав з матірю. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повина довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2182. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою №443 від 14.02.2018 року, виданою виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області. На підставі ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають із січня 2017 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем «Музика», що підтверджується її заявою.\~ На підставі ч.1\~ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що сторони дійшли згоди стосовно місця проживання дитини, суд вважає можливим залишити проживати неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], з матір'ю. Частина 3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь позивачки [PERSON]. На підставі ст.ст.\~12,\~81,\~263,\~265,\~268ЦПК України, суд,-

Outcome: approved