Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

У жовтні 2012 року до суду (суддя Васильченко О.В., справа № 2607/13037/2012) надійшла позовна заява [PERSON] (ідентифікаційний код - [NUMBER]) до [PERSON] (ідентифікаційний код - [NUMBER]), третя особа ГУЮ у м. Києва про визнання права власності на частку спадкового майна, що залишилось після смерті батька позивача [PERSON] та визнання свідоцтв про право на спадщину, видані 27.02.09 3-ї КДНК [PERSON], номера у спадковому реєстрі: № 46480854, № 46480880 (номер спадкової справи № 1275/08 зареєстровані в реєстрі: № 1-170, № 1-172), частково недійсними. У листопаді 2012 року [PERSON] доповнив свої позовні вимоги та просив визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його діда [PERSON], видані 19 та 27 січня 2012 року 14 КНДК [PERSON], номера у спадковому реєстрі: 52318511, 52318538, 52318548, 52351785 (номер спадкової справи: 665/2011, зареєстровані в реєстрі: 2-113, 2-114, 2-115, 2-230) та визнати за ним право власності на частку спадкового майна від померлого [PERSON] в порядку спадкування за право представлення. У березні 2013 року [PERSON] звернулась до Подільського районного суду м. Києва (суддя Трегубенко Л.О., справа № 758/3308/13-ц) з позовом до ГУЮ у м. Києві, ГБК «Надія» в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ-2104, 1/2 частину грошових вкладів, визнати за нею право власності на гаражний бокс № [NUMBER], зобов'язати 14 КДНК видати їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 19 та 27 січня 2012 pоку номера у спадковому реєстрі: 52318538, 52318548, 52351785 (номер спадкової справи: 665/2011; зареєстровані в реєстрі: 2-114, 2-115, 2-230), зобов'язати 14 КДНК видати їй нові свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] з урахуванням перерозподілу спадщини. У судовому засіданні представник [PERSON], яким є [PERSON], надав заяву про зміну предмету позову. Ухвалою Подільського районного суду від 22.11.13 було об'єднано зазначені цивільні справи в одне провадження. У позові [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] На день його смерті, позивачу [PERSON] було 14 років. Він народився [INFO] року у шлюбі [PERSON] з [PERSON], зареєстрованому 05.06.1993 року та розірваному 06.03.08 року. Після його смерті спадкоємцями за законом стали мати померлого [PERSON] та батько померлого [PERSON], який відмовився від спадкового майна на користь матері померлого. [PERSON] 18.10.12 звернувся до нотаріуса 3-ї КДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], але нотаріусом йому було відмовлено з посиланням на те, що 27.02.09 були видані свідоцтва матері померлого - [PERSON] на: 1/4 частину квартири та на грошові вклади. [PERSON] 22.10.12 звернувся до нотаріуса 14 КДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті його діда [PERSON], але нотаріусом йому було відмовлено з посиланням на те, що 19.01.12 були видані свідоцтва жінці померлого - [PERSON] на: 1/4 частину квартири, грошові вклади, гаражний бокс № [NUMBER], колісний транспортний засіб ВАЗ 2104. Згідно уточнення позовних вимог від 30.10.13 (т.1 а.с. 208), крім вище перерахованого, [PERSON] зазначив, що до спадкового майна від його батька [PERSON] не увійшов гаражний бокс № [NUMBER], розташований в ГБК «Надія», за адресою: [ADDRESS], який його батько [PERSON] побудував, сплативши у 2001 році повністю пайовий внесок, але не встиг оформити право власності у зв'язку зі смертю. А тому [PERSON] просив визнати за ним переважне право користування на зазначений на гаражний бокс, а також включити гаражний бокс № [NUMBER] у ГБК «Надія» до спадкового майна від померлого батька і визнати за ним [PERSON], право власності на гаражний бокс № [NUMBER]. Стосовно спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], представник [PERSON], яким є [PERSON], зазначив, що син [PERSON] прийняв спадщину, на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті батька, його син був неповнолітнім. А тому враховуючи усіх спадкоємців померлого за законом (мати - [PERSON], батька - [PERSON], сина - [PERSON]) просив визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частину квартири номер [ADDRESS] та на 1/3 частину грошового вкладу що знаходяться на зберіганні в Філії Подільського відділення. Обґрунтовуючи свої вимоги стосовно спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], представник [PERSON], яким є [PERSON], зазначив, що його довіритель є сином померлого [PERSON] та онуком [PERSON] Оскільки його померлий батько [PERSON] не успадкував ту частку спадщини, яка б йому належала за законом після смерті його батька [PERSON], якби він був живий на час відкриття спадщини, [PERSON] вважає, що він на підставі ч. 1 ст. 1266 ЦК України має право за правом представлення на частку спадкового майна, що залишилось після смерті його діда [PERSON] Також зазначив, що оскільки на час відкриття спадщини [PERSON] був неповнолітнім та не відмовлявся від прийняття спадщини, вважає, що він прийняв спадщину згідно до закону. А враховуючи ч. 1 ст. 1298 ЦК України, як зазначив [PERSON], видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які своєчасно прийняли спадщину, ніяким строком не обмежується, і вони можуть звертатися за його одержанням будь-коли після закінчення шестимісячного строку. У позовних вимогах [PERSON] зазначено, що спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON], а саме грошовий вклад загальний розмір якого складає 20005,15 грн. та колісний транспортний засіб ВАЗ 2104, було нажито під час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю подружжя, і частка майна є рівною - 1/2 на кожного. Але нотаріус 14 КНДК при оформленні свідоцтв про право на спадщину на грошовий вклад загальний розмір якого складає 20005,15 грн. та на колісний транспортний засіб ВАЗ 2104, не врахував 1/2 частку [PERSON] у майні. А тому [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 2104 та на 1/2 частину грошових вкладів загальний розмір якого складає 20005,15 грн., і просила визнати свідоцтва про право на спадщину які стосуються спадкового майна: автомобіля ВАЗ 2104, грошових вкладів загальний розмір яких складає 20005,15 грн. та гаражного боксу № [NUMBER], недійсними. В обґрунтування правових підстав позову [PERSON] посилалася ст.ст. 60, 61, 63, 70 СК України, ст.370 ЦК України. Крім того, [PERSON] зазначила, що оскільки свідоцтво на право власності на гаражний бокс отримано нею особисто після смерті [PERSON], то воно є незаконним, а тому посилаючись до п.11 ст.346 ЦК України, [PERSON] просила суд визнати за нею переважне право на вступ у члени ГБК «Надія» (код ЄДРПОУ 23390417) замість померлого [PERSON] та визнати за нею право власності на гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Надія». У судовому засіданні представник [PERSON], яким є [PERSON], підтримав позовні вимоги свого довірителя з підстав зазначених у позовній заяві та доповненнях до неї. Не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] стосовно визнання за нею права власності на спадкове майно від [PERSON]: на 1/2 частини грошових вкладів (загальний розмір яких складає 20005,15 грн.) та на 1/2 частину КТЗ ВАЗ 2104, але проти інших позовних вимог [PERSON] заперечував. Представник [PERSON], яким є [PERSON], у судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя та усно заперечував проти задоволення позову [PERSON] Свого права на подання письмових заперечень проти позову [PERSON], представник [PERSON], яким є [PERSON] не використав. Представник ГУЮ у м. Києві у судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] не заперечувала, у задоволенні позову [PERSON] просила відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю. Представник ГБК «Надія», у судове засідання не з'явився, але письмово надав відповідь (заперечення) проти позову [PERSON] 14-та КДНК, письмово просила слухати справу за відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у справі, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], власник 1/4 частини кв. [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва 17.02.1999 року, згідно з розпорядженням (наказом) № 24730 від 17.02.1999 року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 01.03.1999 року і записана у реєстрову книгу за № 2507. Згідно до довідки № 938-БТ з Філії Подільського відділення №? 5393 Ощадбанку України м. Києва на ім'я померлого [PERSON], [INFO] виявлено рахунки без заповіту загальним розміром 2024,70 грн.: в ТВБВ №? 5393/0440 - на рахунках [NUMBER] - 0,37 грн., [NUMBER] - 0,15 грн., [NUMBER] - 2024,20 грн.; в Філії Подільського відділення №? 5393 Ощадбанку: в ТВБВ №? 5393/0461 - на рахунку [NUMBER] - 0,04 грн. У ході судового розгляду, судом було достовірно встановлено, що в порядку спадкування за Законом після смерті [PERSON] до спадкоємців першої черги входили: мати спадкодавця - [PERSON], батько спадкодавця - [PERSON] та неповнолітній син спадкодавця - [PERSON] [PERSON] мати померлого та [PERSON] батько померлого, звернулась до 3-ї КДНК з заявами. У зв'язку з чим нотаріусом було заведено спадкову справу № 1275/2008 щодо майна померлого [PERSON] Згідно заяви, [PERSON] відмовився від спадкового майна на користь матері померлого - [PERSON], а [PERSON] прийняла усю спадщину від померлого сина, а саме: 1/4 частину кв. [ADDRESS] та грошові вклади з належними відсотками з компенсаційною сумою, загальним розміром 2024, 70 грн., що знаходяться на зберіганні в Філії Подільського відділення №? 5393 Ощадбанку: в ТВБВ №? 5393/0440 - на рахунках [NUMBER] - 0,37 грн., [NUMBER] - 0,15 грн., [NUMBER] - 2024,20 грн.; в Філії Подільського відділення №? 5393 Ощадбанку: в ТВБВ №? 5393/0461 - на рахунку [NUMBER] - 0,04 грн. Незважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] знали про наявність неповнолітнього онука від сина [PERSON], якому на день смерті батька [INFO], виповнилось 14 років, нотаріусу не було ними повідомлено про неповнолітнього спадкоємця. Після виповнення 18 років [PERSON] згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на його частку спадщини після смерті батька. Листом від 18.10.12 нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва у зв'язку з отриманням матір'ю померлого свідоцтв на спадкове майно та роз'яснено право на звернення до суду. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У відповідності до ч. 4 ст.1268 ЦК України, яка регулює питання про прийняття спадщини, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу, тобто випадків, коли батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини. Достовірно судом було встановлено, що [PERSON] не відмовлявся від прийняття спадщини, а отже, як зазначено у ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, так як [PERSON] на день смерті батька був неповнолітнім спадкоємцем майна, то він згідно чинного законодавства фактично прийняв спадщину, тому звернення протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса було не обов'язковим. Зі змісту ч. 3 ст. 1269 ЦК вбачається, що особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Згідно роз'яснення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у частинах третій, четвертій статті 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі частині четвертої статті 1268 цього Кодексу. [PERSON] у позові просив суд визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] видане на ім'я [PERSON] 27.02.09 3-ї КДНК, номера у спадковому реєстрі: № 46480854, № 46480880 (номер спадкової справи № 1275/08; зареєстровані в реєстрі: № 1-170, № 1-172) в частині спадкування [PERSON] 1/4 частину кв. № [ADDRESS], та у спадкуванні грошових вкладів загальним розміром 2024,70 грн. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо визнання свідоцтв виданих 3-ю КНДК від 27.02.09, номера у спадковому реєстрі: № 46480854, № 46480880 (номер спадкової справи № 1275/08; зареєстровані в реєстрі: № 1-170, № 1-172), недійсними в частині спадкування [PERSON] 1/4 частини кв. [ADDRESS], та у спадкуванні грошових вкладів з належними відсотками з компенсаційною сумою, загальним розміром 2024,70 грн., що знаходяться на зберіганні в Філії Подільського відділення №? 5393 Ощадбанку: в ТВБВ №? 5393/0440 - на рахунках [NUMBER] - 0,37 грн., [NUMBER] - 0,15 грн., [NUMBER] - 2024,20 грн.; в Філії Подільського відділення №? 5393 Ощадбанку: в ТВБВ №? 5393/0461 - на рахунку [NUMBER] - 0,04 грн., у зв'язку із чим необхідно визнати у порядку спадкування після смерті [PERSON] за спадкоємцем [PERSON], право власності на 1/12 частини кв. [ADDRESS], та на 1/3 частину грошових вкладів з належними відсотками з компенсаційною сумою, загальним розміром 2024,70 грн., що знаходяться на зберіганні в Філії Подільського відділення №? 5393 Ощадбанку: в ТВБВ №? 5393/0440 - на рахунках [NUMBER] - 0,37 грн., [NUMBER] - 0,15 грн., [NUMBER] - 2024,20 грн.; в Філії Подільського відділення №? 5393 Ощадбанку: в ТВБВ №? 5393/0461 - на рахунку [NUMBER] - 0,04 грн. Як вже було з'ясовано судом, після смерті батька [PERSON] залишилось спадкове майно 1/4 частини квартири та грошові вклади. Крім того, [PERSON] просив суд включити гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Надія» до спадкового майна, що залишилось після смерті його батька та визнати за ним право власності на зазначений гаражний бокс № [NUMBER], обґрунтовуючи це тим, що даний гаражний бокс був неприватизований, а тому не увійшов до спадкового майна від померлого [PERSON] Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ордеру № 1703, виданого на основі дозволу Шевченківської районної держадміністрації від 17.05.01 № 881, [PERSON] мав право на зайняття гаражного боксу № [NUMBER] в ГБК «Надія» за адресою [ADDRESS] (а.с. 221). Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки № 11 з ГБК «Надія» від 28.11.12 у гаражно-будівельному кооперативі не заперечують проти користування гаражним боксом № [NUMBER] [PERSON] (т. 1 а.с. 222), але як зазначено у довідці, для вступу у члени кооперативу необхідно підтвердити його право власності на гаражний бокс № [NUMBER] оформлене у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Відповідно до Довідки № 7 від 29.01.13 з ГБК «Надія», яка була видана для оформлення права власності (т. 1 а.с. 223) вбачається, що (померлий) [PERSON] був членом ГБК «Надія» і та власником гаражного боксу № [NUMBER], ряд 7, площею 28,0 кв.м. по [ADDRESS] який побудований господарчим способом та введений в експлуатацію 07.02.01, пайовий внесок за гаражний бокс ним сплачений в повному обсязі. Гаражний бокс не проданий, під забороною чи арештом не знаходиться. Є рішення Київської міської ради про надання земельних ділянок для експлуатації та обслуговування гаражів від 26.11.2000 року № 11/98. Згідно роз'яснення п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 у разі смерті члена гаражно-будівельного кооперативу, якщо спадкоємець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається гараж. Як встановлено судом, відповідно до матеріалів справи у тому числі спадкової справи № 1275 померлого [PERSON], спадкоємець [PERSON] фактично виявив бажання прийняти у спадок гаражний бокс № [NUMBER], який не увійшов до спадкового майна, подавши заяву до 3-ї КНДК та отримав запит від 04.01.13 (вих. № 10/02-14) для отримання відомостей необхідних для оформлення спадщини на гаражний бокс № [NUMBER]. КМБТІ надало відповідь до 3-ї КНДК 10.01.13 № 1056 (И-2013) на зазначений запит, у якому повідомило, що згідно з даними бюро, гаражний бокс № [NUMBER] по [ADDRESS] в ГБК «Надія» на праві власності не зареєстрований, зазначивши, що з 01.01.13 функції державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна делеговані Державній реєстраційній службі України (а.с.224). [PERSON] звернувся з заявою до Реєстраційною служби ГУЮ у м. Києві для проведення державної реєстрації права власності на гаражний бокс № [NUMBER], на що отримав відмову у проведені державної реєстрації прав власності (а.с.225). Інші спадкоємці не подавали заяв до нотаріальної контори на отримання у спадок гаражного боксу № [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Враховуючи зазначені вище обставини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], та вважає необхідним задовольнити вимоги позивача, включивши до спадкового майна гаражний бокс № [NUMBER], який залишився після померлого [PERSON], визнавши за [PERSON] право власності на гаражний бокс № [NUMBER], розташований в ГБК «Надія», за адресою: [ADDRESS] Як було з'ясовано судом, [INFO] помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві. Із матеріалів спадкової справи № 665/11 вбачається, що до майна померлого [PERSON], заведеної 16.07.11 14-ю КДНК, входило: 1/4 частина кв. [ADDRESS]; грошові вклади з належними відсотками з компенсаційною сумою, загальним розміром 20005,15 грн., що знаходяться на зберіганні в філії Подільського відділення №? 5393 Ощадбанку України м. Києва: в ТВБ №? 5393/0461 - на рахунках: [NUMBER] - 0,09 грн., [NUMBER] - 8886,01 грн., [NUMBER] - 2227,35 грн., [NUMBER] - 8891,70 грн.; гаражний бокс № [NUMBER], що розташований в ГБК «Надія», за адресою: [ADDRESS] колісний транспортний засіб ВАЗ 2104, 1989 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов (коляска) [NUMBER] державний номерний знак: [NUMBER] що належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого МРЕВ-3 м. Києва, 15.09.1993 року. У судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями [PERSON] першої черги є дружина - відповідач [PERSON], діти - син [PERSON] та померлий [INFO] син [PERSON] Проте, незважаючи на те, що [PERSON] і [PERSON] знали про наявність неповнолітнього онука, від сина [PERSON], якому на день смерті діда виповнилось 17 років, нотаріусу не було ними повідомлено про неповнолітнього спадкоємця. Як встановлено судом позивач [PERSON], на час відкриття спадщини був неповнолітнім, від прийняття спадщини не відмовлявся, тому враховуючи положення ч. 4 ст. 1268 ЦК України, позивач вважається таким, що прийняв спадщину. Після досягнення повноліття [PERSON], згідно із ч. 4 ст. 1268 ЦК України, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на його частку спадщини після смерті діда [PERSON] Листом від 22.10.12 нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва у зв'язку з отриманням дружиною померлого свідоцтв на спадкове майно та роз'яснено право про звернення до суду. Як з'ясовано судом, позивач є сином померлого [PERSON] та онуком померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, оскільки батько позивача помер до відкриття спадщини, після померлого батька, позивач має право по праву представлення успадкувати ту частку спадщини, що належала б його батькові за законом, якби він був живий на момент відкриття спадщини, а враховуючи усіх спадкоємців по закону, це 1/3 частини всього спадкового майна від померлого [PERSON]. Також суд встановив, що при оформлені свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] (на грошовий вклад загальний розмір якого складає 20005,15 грн.; гаражний бокс № [NUMBER]; КТЗ ВАЗ 2104) нотаріус Чотирнадцятої КНДК не врахував той факт, що 1/2 частки спадкового майна належить [PERSON], як частка у майні спільної сумісної власності подружжя, нажитого під час шлюбу з [PERSON] Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Суд вважає , що оскільки під час видачі свідоцтва про право на спадщину від померлого [PERSON] не було враховано те, що 1/2 частки спадкового майна належить [PERSON], як частка у майні спільної сумісної власності подружжя, нажитого під час шлюбу та не було враховано право іншого спадкоємця [PERSON], який має право за представленням на частину в спадщині, то видані свідоцтва 14-ю КНДК підлягають визнанню недійсними, номера у спадковому реєстрі: 52318511, 52318538, 52318548, 52351785 (номер спадкової справи: 665/2011; зареєстровані в реєстрі: 2-113, 2-114, 2-115, 2-230), в частині спадщини: 1/4 частину кв. [ADDRESS] грошових вкладів з належними відсотками з компенсаційною сумою, загальним розміром 20005,15 грн., що знаходяться на зберіганні у філії Подільського відділення №? 5393 Ощадбанку України м. Києва: в ТВБ №? 5393/0461 - на рахунках: [NUMBER] - 0,09 грн., [NUMBER] - 8886,01 грн., [NUMBER] - 2227,35 грн., [NUMBER] - 8891,70 грн.; гаражного боксу № [NUMBER], що розташований в ГБК «Надія», за адресою: [ADDRESS]; колісного транспортного засобу ВАЗ 2104 1989 року випуску, державний номерний знак: [NUMBER] Щодо вимог [PERSON] про визнання за нею переважного права на вступ у члени ГБК «Надія» (код ЄДРПОУ 23390417) замість померлого [PERSON] та визнання за нею права власності на гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Надія», суд прийшов до висновку, що дані вимоги є необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами, а тому не можуть бути задоволені. Згідно ст. 10 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Ч. 4 ст. 59 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] вважає, що Свідоцтво про право на спадщину, повинне бути скасоване з підстав неправильного оформлення права власності на гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Надія», а саме у зв'язку з тим, що вона особисто отримала Свідоцтво про право власності на даний гаражний бокс після смерті чоловіка [PERSON] Хоча як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно до Листа Департаменту Будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради від 04.09.2013, зазначено, що Свідоцтво про право власності від 15.12.11 на гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Надія» по [ADDRESS] видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 09.12.11 № 1484-С/ГК у відповідності до чинного законодавства.

Outcome: partial