Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна, вказавши, що на виконанні Запорізького районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження №32003404 від 06.04.2012 року про стягнення з нього на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 1180272 грн. 13 коп. (виконавчий лист №2-171 від 12.05.2011 року). В рамках вказаного виконавчого провадження, 06.04.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна (невизначене майно) боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно витягу «ВП - спецрозділ» від 06.12.2018 року, виконавче провадження №32003404 завершене. Постановою державного виконавця від 28.10.2012 року виконавчий документ повернутий стягувану. 06.12.2018 \~ \~ \~ \~року відповіддю начальника Запорізького районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, повідомлено про те, що станом на 06.12.2018 року, згідно до перевірки журналів вхідної кореспонденції та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчого листа №2-171 від 12.05.2011 року на виконанні не перебуває. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.06.2018 року, майно позивача перебуває в арешті на підставі постанови державного виконавця від 06.04.2012 року у ВП №32003404. На даний час, строк предявлення до виконання виконавчого листа №2-171 від 12.05.2011 року сплинув. Отже, наявність обтяження майна, накладеного постановою державного виконавця від 06.04.2012 \~ \~ \~ \~року, чинить перешкоди позивачу у вільному здійсненні права власності. Просить суд зняти арешт з належного йому майна, який накладено при виконанні виконавчого листа №2-171 від 12.05.2011 постановою державного виконавця Запорізького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 06.04.2012 року у виконавчому провадженні №32003404. Ухвалою від 17.12.2018 року було відкрито провадження по справі і визначена форма розгляду справи: за правилами спрощеного позовного провадження. 04.02.2019 року до суду від представника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшов відзив на позов, та заява про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволенні позову заперечують в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву в якій зазначає, що копію відзову на позовну заяву отримав, та не бажає скористатись своїм правом на надання відповіді, крім того зауважив, що представником відповідача пропущено строк на подання відзову на позов. Позову заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, які є достатніми для ухвалення рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Судом встановлено, що 06.04.2012 року державним виконавцем ВДВС Запорізького РУЮ [PERSON], на виконання виконавчого листа № 2-171 від 12.05.2011 року Запорізьким районного суду Запорізької області, винесена постанова ВП № 32003404, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до постанови ВП № 32003404, накладено арешт на майно [PERSON], а саме невизначене майно, все нерухоме майно. Постановою від 28.10.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови). Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до листа Запорізького РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 06.12.2018 року №23040, стосовно боржника [PERSON] на виконанні відсутні виконавчі документи, і відсутні відкриті виконавчі провадження. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи те, що відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON]Ю, то суд вважає, що підстав для подальшого обтяження майна на даний час немає. Статтею 391 ЦК України, передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про зняття арешту з майна, обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Outcome: approved