Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

у грудні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 30448 грн. 73 коп. заборгованості за кредитним договором №357571267 від 27.06.2014 р., з яких: 12 427 грн. 22 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 грн. 22 коп. - заборгованість за відсотками; 11 731 грн. 19 коп. - заборгованість за платою за управління кредитом; 6288 грн. 10 коп. - пені. Зазначений кредитний договір було укладено між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON]. 14.07.2017 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20170714, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належне йому право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №357571267 від 27.06.2014 р. в сумі 30448,73 грн.. Відповідача було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги до позивача по зазначеному кредитному договору, проте він, у порушення взятих на себе зобов'язань, кредит не повернув. У зв'язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 30 448 грн. 73 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн.. Ухвалою суду від 21.01.2019 р. було відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 13.02.2019 р.. Представник позивача надіслав суду клопотання №001830879/1345 від 28.01.2019 р. про розгляд справи в його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи в разі неявки відповідача (вх.№2741 від 12.02.2019 р.). Відповідач у судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про визнання позову в частині основного боргу, відсотків за користування кредитом та нарахованої пені. Проти стягнення заборгованості в сумі 11 731 грн. 19 коп. як плати за управління кредитом заперечує, вважаючи її безпідставно нарахованою (вх.№2877 від 13.02.2019 р.). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, 27.06.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №357571267, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 12576 грн. з процентною ставкою за його користування 0,01% річних та щомісячною платою за користування кредитом у розмірі 3,49% від суми кредиту, що становить 438 грн.91 коп. строком на 36 місяців (а.с.5). 14.07.2017 р. між ТОВ «ФК «ЦФР» (далі - Кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Новий Кредитор, ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір відступлення прав вимоги № 20170714, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора в Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань Боржників за Кредитними договорами (а.с. 15-17). Таким чином, відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20170714 від 14.07.2017 р. від Кредитора ТОВ «ФК «ЦФР» до Нового Кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №357571267 від 27.06.2014 р. на загальну суму 30448 грн.73 коп. (а.с.18). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). За змістом Глави 73 ЦК України, ч. 1 статті 1077 ЦК України клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079 ЦК України). ТОВ «ФК «ЦФР» листом вих. №001830879 від 21.07.2017 р. повідомило відповідача про відступлення права вимоги та його заборгованість станом на 14.07.2017 р. на суму 30448 грн. 73 коп. (а.с. 13). Крім того, позивач листом вих. №001830879-1 від 12.07.2017 р. направив відповідачу повідомлення про зміну умов Кредитного договору №357571267 від 27.06.2014 р. (а.с.14). Відповідно до ч.1 статті 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач [PERSON] у зазначені у повідомленнях строки заборгованість не погасив, а також взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав у терміни, передбачені графіком платежів; кредит, відсотки за його користування та плату за обслуговування кредиту не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст.ст. 525-526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунками заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а.с. 12), відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 19.07.2017 р. у розмірі 30 448 грн. 73 коп., в тому числі: 12427 грн. 22 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 2 грн. 22 коп. - заборгованість за відсотками; 11731 грн. 19 коп. - заборгованість за управління кредитом; 6288 грн. 10 коп. - пеня. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Враховуючи порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині та правомірність нарахування пені за невиконання умов кредитного договору. Щодо стягнення з відповідача суми простроченої плати за управління кредитом суд зазначає наступне. Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суд дійшов висновку про те, що управління кредитом є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення плати, та вважає, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячного платежу за управління кредитом, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану плату надаються відповідачу. При цьому, позивач нараховував плату за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, яка обов'язкова для всіх судів. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 11731 грн. 19 коп. - комісії задоволенню не підлягають. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору, а тому з нього слід стягнути на користь позивача загальну заборгованість за ним у розмірі 18 717 грн. 54 коп., в тому числі: основний борг за кредитом - 12 427 грн. 22 коп., відсотки за користування кредитом - 2 грн. 22 коп. та пеня - 6 288 грн. 10 коп.. У відповідності до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1083 грн. 14 коп.. На підставі викладеного, ст. ст. 5, 6, 15, 509, 549, 551, 611, 627, 628, 634, 1054 ЦК України,

Outcome: partial