Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 21 липня 2001 року між ним і відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 475, посилаючись на те, що від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через сварки з приводу ведення домашнього господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини припинені в червні 2018 року. Вважає, що примирення є неможливим. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила розглядати справу без її участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на те, що у своїй письмовій заяві відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд вважає можливим ухвалити рішення по суті справи в підготовчому судовому засіданні. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21 липня 2001 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська складено відповідний актовий запис № 475. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який на час розгляду справи досяг повноліття. Також судом встановлено, що в червні 2018 році сторони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не ставила питання про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище дружині після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] ».

Outcome: approved