Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», банк, відповідач), треті особи [PERSON], уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON], в якому просив постановити рішення про стягнення з відповідача вклад за договором №300131/196760/370-15 банківського вкладу(депозит) «Стандарт» від 17 серпня 2015 року у розмірі 9 000 дол. США. 23 травня 2016 року представник позивача [PERSON] [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив суд постановити рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вклад за договором №300131/196760/370-15 банківського вкладу(депозит) «Стандарт» від 17 серпня 2015 року у розмірі 9 000 дол. США залишити без розгляду. В обґрунтування своїх вимог зіслався на те, що 17 серпня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи відділення №49 м. Олександрія ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір №300131/196760/370-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на суму вкладу 19 404,47 дол. США. 11 вересня 2015 року між ним, [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за договором №300131/196760/370-15 банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт», укладеного 17 серпня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи відділення №49 м. Олександрія ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] на частину вкладу у розмірі 9 000 дол. США, розміщеного на вкладному рахунку. Про зазначений факт, а саме про заміну сторони у зобовязанні [PERSON] письмово повідомив ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». 21 серпня 2015 року настане строк повернення коштів за договором №300131/196760/370-15 банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт», укладеного 17 серпня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». На підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015 року №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністрування банку», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» призначено заступника начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на три місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року включно. Він, [PERSON], отримав всі права вкладника за договором №300131/196760/370-15 банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт», укладеного 17 серпня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи відділення №49 м. Олександрія ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] за вкладом на суму 9 000 дол. США. На сьогоднішній день ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» порушив свої зобовязання за договором №300131/196760/370-15 банківського вкладу(депозит) «Стандарт» від 17 серпня 2015 року і не повернув йому, [PERSON], депозит у сумі 9 000 дол. США, а тому він вимушений звернутись в суд за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не зявився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, однак надіслав на адресу письмові заперечення проти позову. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився та подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та підтримує позовні вимоги. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоч належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року між третьою особою [PERSON] та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір - заява № 300131/196760/370-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті. Згідно п.1 договору - заяви від 17 серпня 2015 року відповідач прийняв у [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2635.6.103641.015 у сумі 19 404,47 дол. США у вигляді вкладу (депозиту) на строк з 17 серпня 2015 року по 21 серпня 2016 року. Згідно п.2 Договору заяви за час користування коштами вкладу банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 8,50% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. 11 вересня 2015 року між позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] було укладено договір купівлі продажу (відступлення) права вимоги за договором № 300131/196760/370-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» від 17 серпня 2015 року. Відповідно до п.1.3. договору від 11 вересня 2015 року до нового кредитора переходить право вимоги первісного кредитора до боржника за основним договором, в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав по поверненню частини вкладу на суму 9 000 дол. США, розміщеного на вкладному рахунку. Згідно п.1.4 договору від 11 вересня 2015 року з моменту переходу права вимоги новий кредитор набуває статус кредитора за основним зобовязанням (права вкладника за основним договором) та набуває усі належні первісному кредитору права за основним договором, в тому числі існуюче право вимоги та право вимоги, яке може виникнути у майбутньому. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] повідомляв ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про відступлення права вимоги, зокрема 11 вересня 2015 року, 12 жовтня 2015 року та 22 грудня 2015 року. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу на вимогу банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно положення ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved