Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та відповідно до уточнених позовних вимог просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON], та визнати за позивачем право власності на 1/6 частку спадкового майна [PERSON] В обґрунтування позову зазначав, що [INFO] року померла його мати [PERSON] Після смерті матері спадкоємцями першої черги є позивач, його сестра [PERSON] та брат [PERSON] За життя мати склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок, розташований в [ADDRESS] Ізяславського району Хмельницької області, заповіла відповідачу. Відповідач [PERSON] звернуся до Ізяславської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та одержав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно. Позивач вказував, що він має право на обов'язкову частку у спадщині, що відкрилася після смерті матері, оскільки є пенсіонером за віком з лютого 2000 року, тобто є непрацездатним. Однак, [PERSON] не зміг у передбачений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки він є моряком та тривалий час знаходився за межами України. У зв'язку з видачею відповідачу свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно порушено спадкові права позивача, який має право на обов'язкову частку в спадщині, а тому він і звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 16 квітня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частку в спадковому майні виділено у самостійне провадження. Рішенням суду від 05 травня 2014 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено. У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. Позивач [PERSON] у своїй уточненій позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності та позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив справу слухати за його відсутності та в задоволенні позову відмовити. Представники третіх осіб Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та Ізяславської державної нотаріальної контори про причини неприбуття суд не повідомили. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] року в с. Кунів Ізяславського району Хмельницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] за життя заповіла належний їй житловий будинок та предмети домашнього вжитку, які знаходяться у с. Кунів, [PERSON], що підтверджується заповітом від 19 грудня 1985 року, посвідченим секретарем виконкому Кунівської сільської ради Ізяславського району Сірочук Н. Ф. Як убачається з рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2004 року та копії свідоцтва про народження позивача, сторони є дітьми померлої [PERSON] 08 листопада 2004 року відповідач [PERSON] звернувся до Ізяславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Ним же 20 червня 2005 року були отримані свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] Ізяславського району Хмельницької області, та свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай в сумі 140 гривень та земельну частку розміром 2,49 в умовних кадастрових гектарах, що знаходилися в КСП «Росія» с. Кунів Ізяславського району Хмельницької області. Згідно копії витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» № 18459191 від 10 квітня 2008 року встановлено, що [PERSON] зареєстрував на своє ім'я право власності на вищевказаний житловий будинок. Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Як вбачається з матеріалів справи, на час відкриття спадщини позивачу виповнилося 64 роки, тобто він досяг пенсійного віку, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України як повнолітній непрацездатний син спадкодавця після смерті матері при наявності заповіту на ім'я відповідача мав право на половину частки, яка б належала йому в разі спадкування за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, що підтверджується відомостями з Ізяславської державної нотаріальної контори. Крім того, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 травня 2014 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] спадщину після смерті своєї матері [PERSON] не прийняв. Слід зауважити, що позивачем у спорах про спадкування права власності на нерухоме майно може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. Оскільки позивач [PERSON] не прийняв спадщину після смерті матері, його вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частку в спадковому майні задоволенню не підлягають. У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України у разі відмови в позові понесені позивачем судові витрати відповідачем не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed