Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 0,2500 га, що розташована в [ADDRESS] , посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку ЯК № 790109, виданого Комаргородською сільською радою Томашпільського району Вінницької області 24 жовтня 2010 року та земельна ділянка площею 0,5000 га, що розташована: Вінницька область, Томашпільський район, Комаргородська сільська рада (за межами населеного пункту), посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 718346, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 04 жовтня 2011 року. Позивач є спадкоємцем за законом. Коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник Комаргородської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак надійшла заява від Комаргородської сільської ради, в якій просять справу розглянути без участі їх представника, проти позовних вимог не заперечують. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 6). З матеріалів справи видно, що [PERSON] є донькою покійної [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданого 9 червня 1971 року (а.с.7). Позивач 14 липня 1974 року уклала шлюб з [PERSON] , взявши прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, розташована в [ADDRESS] , посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 790109, виданого Комаргородською сільською радою Томашпільського району Вінницької області 24 жовтня 2010 року та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,5000 га, розташована: Вінницька область, Томашпільський району Комаргородська сільська рада (за межами населеного пункту), посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 718346, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 04 жовтня 2011 року. В довідці № 1786 від 29.11.2019 року, виданої виконавчим комітетом Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області вказано, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, посвідченої державним актом серії ЯЛ № 718346 та земельної ділянки, посвідченої державним актом серії ЯК № 790109. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом залишилась : дочка [PERSON] , яка на протязі шести місяців після смерті матері спадщину прийняла. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК у спадкодавці немає (а.с.11). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 14). Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 03 січня 2020 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкова справа не відкривалась (а.с.18). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved