overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності йому документу - трудової книжки виданої, виданої на ім'я «[PERSON], 1954 года рождения, дата заполнения 24 августа 1981 г.» (російською мовою), архівних довідок, які видані 04.11.2014 року за № 979, № 980, № 981, № 982 архівним відділом виконавчого комітету Мукачівської міської ради та довідки від 03.12.2014 року № 12, яка видана Мукачівською райспоживспілкою. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що встановлення вищезазначеного факту необхідно для подальшого вирішення питання про оформлення пенсії, так як при зверненні до управління Пенсійного фонду України в місті Мукачево та Мукачівському районі для оформлення пенсії йому було відмовлено, оскільки існують зазначені розбіжності. Такі помилки створює труднощі при оформленні пенсії. В судове засідання [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечила. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступних міркувань. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що у паспорті, виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 08.12.2009 року, заявник зазначений як [PERSON], однак в трудовій книжці та архівних довідках, які видані 04.11.2014 року за № 979, № 980, № 981, № 982 архівним відділом виконавчого комітету Мукачівської міської ради та довідки від 03.12.2014 року № 12, яка видана Мукачівською райспоживспілкою,заявник помилково записаний як [PERSON], 1954 года рождения». Таким чином, судом встановлено, що у трудовій книжці та архівних довідках, які видані 04.11.2014 року за № 979, № 980, № 981, № 982 архівним відділом виконавчого комітету Мукачівської міської ради та довідці від 03.12.2014 року № 12, яка видана Мукачівською райспоживспілкою допущено помилку у написанні прізвище заявника, замість «[PERSON]» помилково записано «[PERSON]». Така помилка позбавляє заявника можливості вирішити питання щодо оформлення пенсії, а тому вимоги заявика є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якому просила призначити її опікуном над недієздатною сестрою [PERSON], [INFO]. Заявник надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представник Департаменту праці та соціального захисту населення надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо кандидатури [PERSON] про призначення її опікуном над недієздатною [PERSON] заперечень не мають. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі досить даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Рішенням Місцевого суду Центрального районну м.Миколаєва від 22 липня 2003 року, визнано [PERSON] недієздатною. Рішенням Миколаївської міської ради №1383 від 26.09.2003 року призначено [PERSON] опікуном над недієздатною донькою [PERSON], [INFO], з метою надання постійного догляду та допомоги підопічній. Відповідно до довідки ЖЕК «Забота», [PERSON] проживає [ADDRESS], разом з [PERSON] та [PERSON] Згідно з довідки МСЕК від 05 грудня 1989 року, [PERSON], [INFO], є інвалідом І групи з дитинства, недієздатна, потребує в догляді. Згідно із поданням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.11.2014 року, [PERSON] визнана недієздатною особою відповідно до рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.07.2003 року, перебуває під наглядом матері -[PERSON], [INFO]. В зв'язку з погіршенням стану здоров'я опікун [PERSON] не має можливості виконувати обов'язки опікуна в повному обсязі. Встановлено, що [PERSON] дбає, піклується та надає допомогу рідній сестрі -[PERSON] Згідно з медичним висновком від 07.11.2014 року за станом здоров'я [PERSON] може бути опікуном. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: Архівної довідки за № 03-218 від 24 листопада 2014 року, виданої Теплицькою районною радою Вінницької області, районною комунальною архівною установою «Трудовий архів», де зазначено, що рішенням правління колгоспу «Росія» с.Соболівка Теплицького району від 10.03.1987 р. надано роботу по спеціальності і направлено в тракторну бригаду №2, а також рекомендовано загальним зборам прийняти в члени колгоспу з 06.03.1987 р. «[PERSON].» замість «[PERSON]». Рішення загальних зборів членів колгоспу «Росія» с.Соболівка Теплицького району від 15.05.1987 р. затверджено рішенням правління колгоспу про прийом в члени колгоспу «[PERSON].» замість «[PERSON]»; Архівної довідки за № 363 від 03 грудня 2014 року, виданої Теплицькою районною радою Вінницької області, районною комунальною архівною установою «Трудовий архів», згідно якої у документах колгоспу «Росія» с.Соболівка Теплицького району у книгах обліку праці та розрахунків з колгоспниками, значиться «[PERSON].» замість «[PERSON]»; Архівної довідки за № 364 від 03 грудня 2014 року, виданої Теплицькою районною радою Вінницької області, районною комунальною архівною установою «Трудовий архів», згідно якої у документах КСП «Нива» с.Соболівка Теплицького району у книгах обліку праці та розрахунків з членами КСП, значиться «[PERSON].» замість «[PERSON]»; Архівної довідки за № 365 від 03 грудня 2014 року, виданої Теплицькою районною радою Вінницької області, районною комунальною архівною установою «Трудовий архів», згідно якої у документах КСП «Нива», ТОВ «Нива» с.Соболівка Теплицького району у книгах обліку праці та розрахунків з членами КСП і ТОВ, значиться «[PERSON].» замість «[PERSON]». Заявник [PERSON] підтримав свою заяву про встановлення даного факту, який необхідний для оформлення пільгової пенсії, просить її задовольнити. Заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України у Теплицькому районі не заперечує проти встановлення заявленого факту, про що до суду надіслано відповідну заяву. Просять справу розглянути без участі їх представника. Свідок [PERSON] пояснив, що знає заявника, як [PERSON], оскільки разом працюють в Соболівській дільничній лікарні. Відповідно до ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, показання свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження дані факти. Дані факти необхідно встановити для оформлення документів для пільгової пенсії. Підтвердженням факту належності правовстановлюючих документів є паспорт заявника; копія свідоцтва про народження заявника, Серія [NUMBER]; трудова книжка та показання свідка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся зі вказаним позовом до суду, в якому просив стягнути з ПрАТ «СК «Страховий капітал» на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 15 682,64 грн., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 червня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій було пошкоджено автомобіль [PERSON] (далі - позивач). Постановою Подільського районного суду м. Києва винною у скоєнні ДТП визнано [PERSON], яка керувала автомобілем «КІА», номерний знак [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Страховий капітал» (надалі - відповідач). За результатами проведеної оцінки транспортного засобу встановлено, що вартість відновлювального ремонту становить 10 476,69 грн., а згідно рахунку-фактури № АА00057944 від 21 листопада 2014 року, складеного офіційним центром «Peugeot», вартість відновлювального ремонту складає 15 682,33 грн. На підставі викладеного позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, проте, страховик у виплаті відмовив з підстав недотримання порядку визначення суми страхового відшкодування. За таких обставин позивач звернувся до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні позивач позові вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у ньому. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином (а.с. 27, 32). Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся у суд із указаним позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, зареєстрований 30 червня 2009 року. Вимоги мотивував тим, що збереження сім'ї неможливе через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, окреме проживання. У судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу. Пояснив, що спільних бюджету та господарства з відповідачем вони не мають, подружніх стосунків не підтримують, близько року проживають окремо. Відповідач позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 червня 2009 року, вбачається, що сторони з 30 червня 2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис 214 (а.с.3). У шлюбі народили одну дитину - дочку [PERSON], [INFO], що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження. З пояснень сторін встановлено, що близько року вони проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сім'ю не бажають, неповнолітня дитина проживає з відповідачем, спору щодо місця проживання дитини не має. Наданий судом строк для примирення позивного результату для збереження сім'ї не приніс - у судовому засіданні сторони наполягали на розірванні шлюбу та пояснили, що не мають наміру докладати зусиль для його збереження. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся у суд із указаним позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, зареєстрований між ними 08 вересня 1973 року. Вимоги мотивував тим, що фактично сім'ї не існує, близько дванадцяти років вони проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про підтримання позову та слухання справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач заперечень проти позову не подала та двічі не з'явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 листопада 2014 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 08 вересня 1973 року зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 235. Прізвища після одруження чоловіка і дружини - [PERSON]. Із змісту позовної заяви убачається, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, кожен з них живе окремим життям, народжені у шлюбі діти досягнули повноліття. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся у суд із указаним позовом та просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачем 23 квітня 1982 року. Вимоги мотивував тим, що фактично сім'ї не існує, близько п'яти років вони проживають окремо, народжені у шлюбі діти досягнули повноліття, добровільно розірвати шлюб відповідач відмовляється. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, просив розірвати шлюб, судові витрати залишити за ним, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач заперечень проти позову не подала та двічі не з'явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 грудня 2014 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 23 квітня 1982 року зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 98. Прізвища після одруження чоловіка і дружини - [PERSON]. Із змісту позовної заяви та пояснень позивача убачається, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного бюджету та господарства, кожен з них живе окремим життям, народжені у шлюбі діти досягнули повноліття. Розірвати шлюб добровільно відповідач відмовляється. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За заявою позивача судові витрати залишити за ним. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 грудня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). У судовому засіданні сторони зазначили, що вони близько року проживають окремо, з того ж часу не ведуть спільного господарства та не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки. Зазначили, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом позивач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 19). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 грудня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом та просила його задовольнити. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.10.2012 року між сторонами укладено шлюб. Згодом сторони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Через розбіжність у поглядах на життя спільне проживання сторін, існування сім'ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Шлюбні стосунки у сторін фактично припинилися, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, на примирення не згодні. У зв'язку з цим Позивачка просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] Представник Позивачки в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, вислухавши суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.10.2012 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві. (а.с. 10) Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 13) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків та проживають окремо, збереження шлюбу і примирення між ними не можливе. Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом та просить його задовольнити. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.03.2012 року між сторонами укладено шлюб. Згодом сторони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Через розбіжність у поглядах на життя спільне проживання сторін, існування сім'ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Шлюбні стосунки у сторін фактично припинилися, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, на примирення не згодні. У зв'язку з цим позивач просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом сповіщався. Дослідивши матеріали справи, вислухавши суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 5) Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків та проживають окремо, збереження шлюбу і примирення між ними не можливе. Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved