Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У грудні 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом представник [PERSON] - адвокат Святішенко О.В. до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому [PERSON] , на підставі Договору дарування від 11.12.2004 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно відомостей П1-264586-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 09.12.2020 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований брат позивача [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 20.05.1992 року. Однак, відповідач не проживає у зазначеній квартирі з 2000 року без поважних причин, про що складено акт про не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] від 30.11.2020 року, який підписаний сусідами. Відповідач не сплачує комунальні платежі, особистих речей його в квартирі немає, перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач відповідачу не чинив. У зв`язку з вище викладеним позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12 січня 2021 року по цивільній справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 15.02.2021 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.02.2021 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.03.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат Святішенко О.В. в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, через офіційну електрону адресу суду надіслав до суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги визнає, оскільки постійно проживає у м.Канаді, просить суд справу слухати за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Договору дарування від 11.12.2004 року посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Чередниченко Г.А., за реєстр. № 53007 на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с.9) Згідно довідки П1-264586-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 09.12.2020 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 20.05.1992 року. (а.с.11) З акту про неприймання особи за місцем реєстрації, підписаного комісією у складі мешканців будинку за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] , який зареєстрований у квартирі [ADDRESS] не проживає більше одно року за місцем реєстрації. (а.с.12) Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Таким чином, права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Права відповідачів, які не є власниками спірного домоволодіння, на користування ними були похідними від прав колишніх власників цього домоволодіння, а з припиненням їх права власності припинилося і право користування житлом відповідачів. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири за адресою [ADDRESS] підлягає задоволенню.

Outcome: approved