Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , з 29.10.2007 року по [INFO] в [ADDRESS] . Свої вимоги заявник мотивувала тим, що вона в період з 29.10.2007 року до [INFO] проживала однією сім`єю у будинку в [ADDRESS] , із далеким родичем [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить дві земельні ділянка площею по 1,14 га на території Нетечинецької сільської ради. Заявник має право на це майно як спадкоємець четвертої черги, оскільки проживала із померлим однією сім`єю більше п`яти років, проте документально підтвердити вказаний факт не може, у зв`язку з чим приватним нотаріусом їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з цим [PERSON] змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду від 14.09.2020 року у справі відкрито провадження. У судове засідання 07.10.2020 року сторони не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник заявника [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи, Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, в.о. сільського голови Л.Шкапоїд надала суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за відсутності представника сільської ради, визнала заявлені вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] в с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області помер [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом із ним без реєстрації проживала [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,14 га на території Нетечинецької сільської ради. Заявник є спадкоємцем померлого за законом четвертої черги. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 27.04.2015 року; копією паспорта заявника; копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 000854 від 26.09.2007 року; довідками Нетечинецької сільської ради № 444, № 445, № 446 від 07.09.2020 року, згідно яких [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , та разом із ним з 29.10.2007 року по [INFO] без реєстрації проживала [PERSON] . Із листа приватного нотаріуса Макарової Н.В. від 29.07.2020 року слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вона не може документально підтвердити факт спільного проживання із спадкодавцем. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Крім того, факт постійного проживання однією сім`єю заявника спільно із [PERSON] за період з 29.10.2007 року і до [INFO] підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України. За положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлення факту постійного проживання однією сім`єю заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження вимог про визнання факту її постійного проживання однією сім`єю із [PERSON] на час відкриття спадщини, тому заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved