Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

У вересні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія « Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регрессу в розмірі 17175 грн. 59 коп. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у відповідності до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК / 9923763 від 27 січня 2018 року) ПАТ «НАСК «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України водіїв при керуванні забезпеченим транспортним засобом ВАЗ 21154, державний номер [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) в сумі 100000 грн, франшиза -1000 грн. 21 квітня 2018 року за участю відповідача [PERSON] - водія транспортного засобу ВАЗ 21154, державний номер [NUMBER] , та водія транспортного засобу «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за наслідками якої, автомобілі отримали механічні пошкодження. На підставі постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 11 травня 2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Позивачем ПАТ «НАСК «Оранта» виплачено власнику транспортного засобу [PERSON] , автомобіль якого було пошкоджено, страхове відшкодування в розмірі 34351грн.18 коп. Відповідно до п.38-1.1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, тому позивач просить стягнути з [PERSON] 17 175 грн.59 коп., оскільки на направлену відповідачу претензію про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, вказані вимоги залишено без уваги. Подалі представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі за заявленими підставами, проти ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не надав. У зв`язку із зазначеним та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21 квітня 2018 року сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21154, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок цієї ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 11.05.2018 року (справа № 636/1665/18, провадження 3/636/447/18 ) 21 квітня 2018 року близько 09:15 год. у с. Коробочкино Чугуївського району Харківської області на перехресті вулиць Миру та Чугуївської, [PERSON] ,керуючи транспортним засобом ВАЗ 21254 державний реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху,внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У зв`язку із зазначеним [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням (а.с. 17). Як вбачається з копії полісу № АК / 9923763 від 27 січня 2018 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ПАТ «НАСК «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України водіїв при керуванні забезпеченим транспортним засобом ВАЗ 21154, державний номер [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) в сумі 100000 грн., розмір франшизи -1000 грн., строк дії договору з28.01.2018 до 27.01.2019 включно. Зазначено про зменшення пільговику [PERSON] (пенсіонер) 50% базового платежу та коефіцієнтів, що застосовуються для розрахунку розміру страхового платежу (а.с.6). Згідно акту огляду транспортного засобу від 27.01.2018 року визначені механічні пошкодження, які зазнав автомобіль «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] внаслідок ДТП, та складений розрахунок страхового відшкодування з урахуванням висновків дослідження № [NUMBER] -08.05/5 № 5192 від 08.05.2018 року, складеного ТОВ «гарант-АСІСТАНС» щодо матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , (з урахуванням зносу транспортного засобу в сумі 35351.18 грн., також складений страховий акт № ОЦВ - 18-20-5192/1 від 23.05.2018 із зазначенням суми збитку 34351,18 грн. ( з урахуванням франшизи в сумі 1000 грн., що підлягає виплаті потерпілому (а.с.16, 18-29). Згідно платіжного доручення № 26530 від 24.05.2018 року ПАТ «НАСК «Оранта» перерахувало потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 34351, 18 грн.(а.с.30). Відповідно до вимог пункту 13.2 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до вимог пункту 38-1.1. статті 38-1 вказаного Законуу разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. 29.08.2018 року відповідачу був направлений лист-претензія № 06-12/ 490 про відшкодування шкоди в порядку регресу, однак [PERSON] не відшкодував шкоду(а.с.31). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При цьому право зворотної вимоги до боржника виникає з моменту відшкодування потерпілому шкоди і з цього часу починається перебіг строку позовної давності три роки, передбачений ст. 257 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи страхове відшкодування в сумі 35351.18 грн. було перераховано потерпілому позивачем 24.05.2018 року, а зазначений позов поданий до суду 04.09.2019 року, тобто в межах строку позовної давності. Враховуючи вищенаведені докази, суд вважає, що до позивача, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних витрат та з урахуванням вимог пункту 38-1.1. статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», перейшло право вимоги в порядку регресу до відповідача (як до особи відповідальної за завдану шкоду) у розмірі 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в сумі 17 175грн. 59 коп., і ця шкода підлягає стягненню з [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1921 грн., сплачений позивачем за платіжним дорученням № 44282 від 29 серпня 2019 року, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved