Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.07.2008 відповідач та ПАТ «Універсал Банк» уклали кредитний договір № CL68575, згідно з яким, банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 29000 грн., які позичальник зобов'язався повернути, сплативши відсотки за користування кредитними коштами у строк та у порядку, встановленими кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.07.2011, з процентною ставкою 38,6 % річних. Надалі банк відступив право вимоги щодо боргу відповідача позивачеві, уклавши з ним відповідний договір 14.11.2016. Банк своє зобов'язання по видачі кредиту виконав, але відповідачем кредит не погашається, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому він просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 50573,46 грн. та судові витрати - 1600,00 грн. /а. с. 4-6/. 19.12.2017 судом направлено запити щодо доступу до персональних даних, на підставі ст. 187 ЦПК України, з метою отримання інформації щодо про місце проживання (перебування) та відповіді на які отримано судом 02.01.2018. Відповідно до наданих відповідей, відповідач з 22.01.1988 значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] у Печерському районі м. Києва /а. с. 35, 37/. Ухвалою судді від 09.01.2018 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному порядку без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами /а. с. 38/. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 09.01.2018, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання (перебування), відомості про яке надано відповідним органом реєстрації - Відділом з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Печерської РДА, проте у суду відсутні відомості про повідомлення сторони про справу. 14.02.2018 електронною поштою представник позивача направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позов у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлення рішення /а. с. 43-46/. Відтак судом звертається увага на те, що ухвалою від 09.01.2018 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному порядку саме без повідомлення сторін, для розгляду справи та постановлення рішення суду за наявними у справі матеріалами як у малозначній, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та, як передбачено статтями 19 та 274 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 16.07.2008 ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № CL68575, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит у сумі 29000 грн., з процентною ставкою у розмірі 38,6 % річних, а у разі прострочення платежу - 115,8 % річних, з сплатою щомісячно суми у розмірі 1380,24 грн. кожного 15-го числа місяця, строком до 15.07.2011 /а. с. 12-19/. ПАТ «Універсал Банк», що є правонаступником ВАТ «Універсал Банк», 14.11.2016 уклало з позивачем ТзОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» договір відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 /а. с. 21-24/. Відповідно до умов укладеного договору, банк передав (відступив) належне йому право вимоги до боржників, що виникло з кредитних договорів, перелік яких міститься у реєстрі боргових зобов'язань, а позивач прийняв право вимоги та зобов'язався сплатити ПАТ «Універсал Банк» купівельну ціну у розмірах, порядку та строки / терміни, вказані у цьому договорі /а. с. 21-24/. Згідно з витягу з додатку № 2 до договору відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14.11.2016, що є витягом з акту приймання-передачі реєстру боргових зобов'язань від 11.11.2016, цедент (банк) передав, а цесіонарій (позивач) прийняв, згідно з вимогами п. 3.1 договору, реєстр боргових зобов'язань у тому числі щодо боржника [PERSON] із заборгованістю по тілу кредиту 29000 грн., по відсоткам - 19800,81 грн., пенею - 1772,65 грн., що становить загальну суму у розмірі 50573,46 грн. та відповідає умовам кредитного договору № CL68575 від 16.07.2008 /а. с. 28/. Як вбачається, позивач 05.12.2017 звертався з письмовою вимогою до відповідача про погашення кредитної заборгованості у розмірі 50573,46 грн. /а. с. 7-8/. Статтею 55 Основного Закону України проголошено право і свободу людини і громадянина на захист у суді. У відповідності до положень ст. 61 Конституції, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, не спростовані відповідачем і ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 05.12.2017 складає 50573,46 грн., а саме: 29000 грн. - заборгованість за кредитом, 19800,81 грн. - заборгованість по процентам, 1772,65 грн. - заборгованість по штрафним санкціям (пені) /а. с. 5/. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved