Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У грудні 2013 року Кредитна спілка «Кримська республіканська каса взаємодопомоги» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим, що 29.04.2009 року між спілкою та [PERSON] укладений кредитний договір №35-04/09 за умовами якого останній отримав кредит в сумі 39680 грн. строком до 28 жовтня 2009 року під 0,09 % на день.,зі сплатою відсотків кожного місяця до 29 числа. Між тим, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному об'ємі не виконав з приводу чого в нього виникла заборгованість в сумі 626343,51 грн., яка складається із суми боргу в розмірі 39680 грн., боргу за відсотками в розмірі 134720,61 грн., заборгованості за несвоєчасну сплату відсотків 380518,90 грн. та несвоєчасну сплату тіла кредиту 71424 грн. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на користь Спілки в примусовому порядку в повному об'ємі, а також відшкодувати судові витрати. У судове засідання представник позивача не заявився. Надав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідача - не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього суми боргу в розмірі 39680 грн. та боргу за відсотками в розмірі 134720,61 грн., в інший частки позову просив відмовити, оскільки сума неустойки значно перевищує суму боргу. Вислухав відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Судом встановлено, що 29.04.2009 року між Кредитною спілкою «Кримська республіканська каса взаємодопомоги» та [PERSON] укладений кредитний договір № 35-04/09 за умовами якого останній отримав кредит в сумі 39680 грн. (а.с.3). Відповідно до положень пункту 1.3 Кредитного договору, кредит надається на строк до 28.10.2009 року. Згідно з положеннями пункту 1.4 Кредитного договору, позичальник за користування кредитними коштами сплачує кредитору не пізніше 28 числа кожного місяця винагороду із розрахунку 365 днів на рік за фактично отримані кошти та заборгованість, яка утворилася, по несплаченим в строк процентам під плаваючу процентну ставку, яка складається з 0,09 % на день та індексу зміни купівельної спроможності національної валюти. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що відповідач прострочував планові платежі (а.с.5-6). Проценти, які були нараховані за користування кредитними коштами, визначеному у пункті 1.3 Кредитного договору, згідно розрахунку заборгованості складають 134720,61 грн. Згідно п. 4.3 Кредитного договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань позичальник несе відповідальність в порядку та на умовах викладених у кредитному договорі, а саме, за несвоєчасну сплату процентів по кредиту та тіла кредиту нараховується пеня в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення. Згідно з розрахунком заборгованості (а.с.5-6) відповідач нерегулярно виконував покладені на нього кредитним договором зобов'язанням у зв'язку з чим в нього утворилась заборгованість за тілом кредиту у сумі 39680 грн., за процентами - у сумі 134720,61 грн., крім того з приводу неналежного виконання зобов'язань було нараховане пеню за порушення строків сплати процентів - 380518,90 грн. та пеню за порушення строків сплати тіла кредиту - 71424 грн., а всього в сумі 626343,51 грн. Згідно з положенням статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавец) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частин 1,3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до положень частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у вигляді суми боргу в розмірі 39680 грн., боргу за відсотками в розмірі 134720,61 грн.. Що стосується вимог позивача про стягнення пені за порушення строків сплати процентів в розмірі 380518,90 грн. та за порушення строків сплати тіла кредиту - 71424 грн., то суд приходить до висновку, що розмір неустойки є неспівмірним з розміром збитків позивача. Оскільки розмір неустойки більш ніж в 10 разів перевищує суму боргу, суд вважає, що таке перевищення є значним, а стягнення з [PERSON] на користь позивача сум в розмірі 380518,90 грн. та 71424 грн.. може негативно вплинути на його майнове положення, що призведе до безвиході з положення повергнення заборгованості за Кредитним договором, таким чином суд вважає зменшити розмір неустойки на вказану сумую. Тим паче, що задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, яки на день ухвалення рішення більш ніж в тричі перевищує суму наданого кредиту є достатнім відшкодуванням порушення строків повернення суми кредиту. Таким чином, враховуючи викладене, позов має бути задоволений частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №35-04/09 від 29.04.2009 року, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 39680 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 134720,61 грн., а всього підлягає стягненню 174400,61 грн. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1744,01 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial