Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що 26 травня 2003 року помер [PERSON], який був її чоловіком. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,8701 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 080669 виданий 28 лютого 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області); майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Паланське» с. Паланка в розмірі 875 грн (майновий сертифікат серії ВІ ХХ № 015606, виданий 18 травня 2001 року [PERSON] сільською радою Томашпільського району Вінницької області). Похоронивши чоловіка позивачка вступила у фактичне управління та володіння цим майном. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] за заповітом. Також, [PERSON] відмовлено в оформленні права на спадщину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 26 травня 2003 року в день смерті спадкодавця [PERSON] В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом установлено, що 26 травня 2003 року у с. Вапнярки Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,8701 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 080669 виданий 28 лютого 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області); майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Паланське» с. Паланка в розмірі 875 грн (майновий сертифікат серії ВІ ХХ № 015606, виданий 18 травня 2001 року [PERSON] сільською радою Томашпільського району Вінницької області). Спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, є позивачка у справі [PERSON]. Позивачка [PERSON] спадщину після смерті чоловіка прийняла протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме протягом цього строку фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що також сторонами визнається. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Враховуючи те, що [PERSON] єдина спадкоємиця, яка спадщину прийняла, тобто набула прав та обовязків спадкодавця, суд уважає визнати за нею право власності на спадкове майно та таким чином задовольнити позовні вимоги повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved