Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що при зверненні до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області) з метою призначення пенсії, йому на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки до страхового стажу, який за рішенням ГУ ПФУ в Одеській області складає 24 роки 4 місяці 5 днів, не були враховані відомості про роботу, які занесені до трудової книжки від 16 травня 1979 року, оскільки трудова книжка за твердженням ГУ ПФУ в Одеській області оформлена неналежним чином (на титульному аркуші не підтверджена зміна прізвища заявника). Зазначав, що в трудовій книжці від 16 травня 1979 року у графі «прізвище» помилково було зазначено його прізвище « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », але при цьому на титульному аркуші трудовій книжці міститься запис про те, що прізвище « [PERSON] » було виправлено на підставі паспорта [NUMBER] , виданого 10 лютого 1979 року ВВС Савранського району м. Одеси, яке не було ГУ ПФУ в Одеській області прийнято до уваги. Вказував, що з метою підтвердження періодів роботи, зазначених у його трудовій книжці, він звернувся до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради та 08 вересня 2021 року отримав архівну довідку про стаж його роботи з 04 січня 1982 року по 31 березня 1983 року в Міськводопроводі Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Одеси, в якій зазначено, що (мовою оригіналу) « [PERSON] работал на Горводопроводе Производственого управления водопроводно-канализационного хозяйства г. Одеси: Принять с 04.01.1982 года на роботу [PERSON] , 1961 года рождения, электриком 5 разряда в РСЦ (приказ №6 -к от 29.01.1982 года). Уволить 31.03.1983 года электрика РСУ [PERSON] по собственному желанию, ст. 38 КЗпП УССР (приказ №17 К от 31.03.1983 года)». Стверджував, що зазначені недоліки у трудовій книжці не дають йому можливості у повній мірі розпоряджатись своїми правами на отримання пенсії. Посилаючись на те, що трудова книжка не відноситься до документу, яка посвідчує особу, заявник просив суд встановити факт того, що трудова книжка, яка заповнена 16 травня 1979 року на ім`я « [PERSON] » - належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Ухвалою суду від 21 вересня 2021року по справі було відкрито провадження, призначено судове засідання (а.с. 27). Заявник в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 31). Представник ГУ ПФУ в Одеській областів судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до ст. 128 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Матеріалами справи встановлено, що 16 травня 1979 року на ім`я (мовою оригіналу) « [PERSON] , 1961 года рождения» було заведено трудову книжку (а.с. 7-10). Встановлено, що в трудовій книжці від 16 травня 1979 року у графі «прізвище» помилково було зазначено його прізвище « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Також, на титульному аркуші трудовій книжці міститься запис про те, що прізвище « [PERSON] » на підставі паспорта [NUMBER] , виданого 10 лютого 1979 року ВВС Савранського району м. Одеси було виправлено на « [PERSON] ». Зі змісту архівної довідки Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 08 вересня 2021 року №2067-Ф-11.1-21 та наказів №6-к від 29 січня 1982 року та №17к от 31 березня 1983 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно працював з 04 січня 1982 року по 31 березня 1983 року в Міськводопроводі Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Одеси: Прийняти з 04 січня 1982 року на роботу [PERSON] , 1961 року народження, електриком 5 розряду в РСЦ (наказ №6 -к від 29 січня 1982 року). Звільнити 31 березня 1983 року електрика РСУ Фотко П.Г. за власним бажанням, ст. 38 КЗпП УРСС (наказ №17 К від 31 березня 1983 року) (а.с. 8, 17-18, 20-22, 23-24). Згідно Передмови до опису 1-го фонду 1342 -Т про перейменування організації Закрите акціонерне товариство «Одесводоканал», з 1965 року по 22 листопада 1990 року мала назву «Производственое управление водопроводно-канализационного хозяйства (ПУВКХ)». Встановлено, що 23 листопада 1990 року Міськводошлях Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Одеси перейменовано в Орендне підприємство «Одесводоканал» (далі - ОП «Одесводоканал») (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що правильним прізвищем заявника є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України та військовим квитком [NUMBER] (а.с. 4-6,14-15). Таким чином, судом встановлено, що у трудовій книжці, заповненій 16 травня 1979 року на ім`я « [PERSON] » була допущена помилка у написанні прізвища, а саме прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] ». Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Із заяви вбачається, що про вказані помилки у написанні прізвища заявнику стало відомо тільки після звернення до ГУ ПФУ в Одеській області з метою призначення пенсії. У відповідності до п. 1 ст. 293 ЦПК України суд вправі встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , трудової книжки, заповненої 16 травня 1979 року на ім`я « [PERSON] », а тому заява підлягає задоволенню. Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що трудова книжка, заповнена 16 травня 1979 року на ім`я « [PERSON] » - належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] За таких обставин заява [PERSON] , підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судовий збір у справі складає 454,00 грн., який сплачений заявником при зверненні до суду (а.с. 1).

Outcome: approved