Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина на належне на земельну ділянку Вона є спадкоємцем за заповітом. 24\~вересня 2020\~року вона\~звернулася \~у Кременецьку\~ державну\~нотаоіальну контору\~ із\~заявою про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] ..\~Однак нотаріусом\~їй відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки нею не подано відповідні документи, які б підтверджували постійне місце проживання її з [PERSON] та у зв`язку із пропуском встановленого для цього строку. На підставі\~викладеного просила\~суд визначити\~їй додатковий\~строк для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~яка відкрилася\~після смерті\~ [PERSON] .. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує з підстав наведених у ньому та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин приходить до наступних висновків. Позивач є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , що підтверджується заповітом, що посвідчений 14 березня 2019 року секретарем виконкому Дунаївської сільськрї ради Пасіулою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 27. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 грудня 2019 року, виданого Дунаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №795882 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Кременецької районної державної адміністрації від 15 серпня 2005 року № 457 є власником земельної ділянки площею 1,18 га, яка знаходиться на території Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6123482300:01:001:0492. З повідомлення державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори Остапчука В.П. від 24 вересня 2020 року №01-16 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею постійне місце проживання зі спадкодавцем [PERSON] не підтверджено відповідними документами. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У Постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що не мала змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті баби, у зв`язку з тим, що не знала про існування заповіту. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведені\~обставини справи,\~а саме\~те,\~що відповідачкою\~відповідно до\~поданої заяви\~позов визнано,\~вказане визнання\~не суперечить\~закону та\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~а також\~із врахуванням\~поважності причини\~пропуску позивачем\~строку для\~прийняття спадщини,\~суд вважає,\~що \~ [PERSON] \~слід визначити\~додатковий строк\~для подання\~до нотаріальної\~контори заяви\~ про\~прийняття спадщини\~за заповітом\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. \~ \~ \~ \~При цьому\~у відповідності\~ до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved