Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив скасувати акт форми Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02.10.2014, та акт № 4 форми Н-1 від 30.10.2014 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, посилаючись на те, що третьою особою у справі [PERSON] травми не було одержано внаслідок погіршення стану її здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного фактора чи середовища у процесі виконання нею трудових обов'язків. Представники позивача у судовому засіданні підтримали позов та просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату і місце проведення якого повідомлений належним чином, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника, у письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позову /а. с. 101, 103-106/. Третя особа у справі у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши обґрунтування представників позивача та думку третьої особи у справі, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] - третя особа у справі - працювала на посаді двірника технічної дільниці № 4 відповідача. У відповідності до встановлених обставин, за яких стався нещасний випадок, 02.10.2014 о 06:00 год. двірник [PERSON] вийшла на роботу після відпуски та приступила до виконання своїх обов'язків на закріпленій прибудинковій території. Приблизно о 11:11 год. начальник відділу експлуатації та благоустрою Настичук С. М. телефоном викликала [PERSON] до управління КП УЖГ «Липкижитлосервіс». О 11:50 год. цього ж дня [PERSON] з проїзної частини по провулку І. Мар'яненка, напроти будинку № 7, де знаходиться управління, ступивши на пішохідну доріжку, що веде через клумбу до входу управління, відчула запаморочення голови, спіткнулася і впала, отримавши травми /а. с. 16/. Згідно з повідомленням про нещасний випадок від 02.10.2014, [PERSON] отримала забиття та садна голови, перенісся, зап'ястя рук та лівого коліна, впавши на пішохідній доріжці біля входу у приміщення КП «Липкижитлосервіс» по провулку І. Мар'яненка /а. с. 59/. Листом від 06.10.2014 № 715 головний лікар Київської міської клінічної лікарні № 17 Дьомін М. І. та зав. відділенням політравми Мясніков Д. В. підтвердили, що [PERSON] була доставлена каретою швидкої медичної допомоги з робочого місця, і їй було поставлено діагноз поєднаної травми, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множинні забої м'яких тканин лобної ділянки та носа, перелом кісток носа, за ступеню важкості отримані травми - легкі /а. с. 64/. Як вбачається з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004549 від 02.10.2017, під час обстеження [PERSON] була тверезою: мала ясну свідомість, всебічно вірне орієнтування, не порушену мовну здатність, чисті, теплі вологі шкірні покриви, не змінене дихання та зіниці, жива реакція на світло, уповільнена рухова сфера і звичайна міміка, рухи точні, останнє вживання алкоголю в об'ємі 100 мл 25.09.2014, станом на час обстеження запаху алкоголю з рота не виявлено, як й інших проявів та симптомів, за результатом лабораторних тестів етанолу у сечі не виявлено /а. с. 62-63/. У відповідності до акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02.10.2014 о 11:50 год., КП «Липкижитлосервіс», на виконання припису від 17.10.2014 № 04-11/3 головного державного інспектора з охорони праці Державної інспекції нагляду у будівництві ТУ ДСГНПБ України у Київській області Першка В. М., комісія утворена наказом від 20.10.2014 № 206 провела з 20.10.2014 по 30.10.2014 повторне розслідування нещасного випадку, що стався на пішохідній доріжці від проїзної частини провулку І. Маряненка до входу у приміщення будинку № 7 по вказаному провулку /а. с. 14-17, 80-81/. Висновком оспорюваного акту форми Н-1 від 30.10.2014, [PERSON], усвідомлюючи свій фізичний стан та стан здоров'я, під час пересування за дорученням роботодавця, проявила неуважність та особисту необережність, чим порушила вимоги інструкції з охорони праці для двірника № 1 п. 1.24.2. Окрім того, членом комісії з розслідування [PERSON] 29.10.2014 було висловлено окрему думку, вказавши, що, на його думку, основною причиною настання нещасного випадку з третьою особою [PERSON] стало раптове погіршення стану її здоров'я, яке відбулося без впливу небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання нею трудових (посадових) обов'язків. Ураховуючи викладене, зазначене не підпадає під вимоги пп. 17, п. 165 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.11.2011 № 1232. Даний нещасний випадок не повинен бути визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом, та на нього не повинен складатися акт за формою Н-1 і, відповідно, він не є страховим для Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України /а. с. 18/. Як вбачається з акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5, що стався з [PERSON] та акту про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, причиною настання нещасного випадку визнано погіршення стану здоров'я. Згідно з ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до частини 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно з частиною 4 цієї ж статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Перелік обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, визначений пунктом 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232, зокрема за пунктом 17, одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком. Підпунктом 18 пункту 15 Порядку також передбачено, що нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, у разі, якщо раптове погіршення стану здоров'я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов'язків настало внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов'язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку. Аналізуючи вказані положення Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 вбачається, що для визнання нещасного випадку, який стався в результаті погіршення стану здоров'я, таким, що пов'язаний з виробництвом, обставина впливу небезпечного виробничого фактора чи середовища на стан здоров'я потерпілого повинна підтверджуватися медичним висновком. Разом з тим, такий медичний висновок щодо впливу небезпечного виробничого фактора чи середовища на стан здоров'я потерпілу [PERSON], передбачений Порядком, не складався. Тому слід дійти висновку, що травми було отримано не внаслідок шкідливих виробничих факторів під час виконання нею трудових обов'язків, та раптове погіршення стану її здоров'я не пов'язане з небезпечними чи шкідливими виробничими факторами. Такі обставини стороною відповідача не були спростовані. Відтак позов Фонду соціального страхування України у м. Києві підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем при поданні позовної заяви та документально підтверджена сума судового збору у розмірі 1378 грн. на користь позивача.

Outcome: approved