Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення аліментів, посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08 листопада 2002 року до 15.02.2005 року від якого у них [INFO] року народився син - [PERSON]. На підставі рішення суду від 22 квітня 2005 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання їхнього сина [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з 22.04.2005 року і до повноліття дитини. Рішенням Києво-Святошинського райсуду від 17.04.2012 року відповідач був позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Відповідач припинив виплачувати аліменти на утримання сина, остання виплата аліментів на її користь була здійснена підприємством на якому працював відповідач 12.07.2012 року у сумі 405 грн. 60 коп. за квітень 2012 року. Починаючи з серпня 2012 року грошові перекази аліментів від ТОВ «Фарбалюкс» де працював [PERSON] були припинені, тобто відповідач не виплачував аліменти починаючи з травня 2012 року. Станом на 01.10.2013 року за [PERSON] утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 40952 грн. На думку позивача та відповідно до її розрахунків за період з 01.05.2011 року по 01.10.2013 року сума неустойки складає 13680 грн. 26 коп. Посилаючись на вищевикладені обставини та норми закону позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 13680 грн. 26 коп. У судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Представники третьої особи у справі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом установлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2002 року по 15.02.2005 року від якого у них [INFO] року народився син - [PERSON]. На підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2005 року з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частини його доходу зі всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 22 квітня 2005 року і до повноліття дитини. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2012 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач не сплачує аліменти за рішенням суду, внаслідок чого станом на 01.11.2013 року утворилася заборгованість у сумі - 43047.15 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 23.01.2014 року за № 241/10 (а.с.39). Відповідно до розрахунку наданого позивачем, який суд вважає обґрунтованим (а.с.37-38) сума пені за період починаючи з травня 2012 року по грудень 2012 року становить - 5581.03 грн., з січня 2013 року по грудень 2013 року - 9048.51 грн., тобто загальна сума пені складає 5581.03 + 9048.51 = 14629.54 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивач просила стягнути з відповідача суму неустойки у розмірі 13680.26 грн., клопотань про збільшення розміру позовних вимог не заявляла, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково, в межах заявлених позовних вимог, тобто стягненню з відповідача на користь позивача підлягає неустойка у розмірі 13680.26 грн. Посилання позивача на положення ст. 625 ЦК України, та її вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми, суд вважає необґрунтованими, оскільки правила цієї статті застосовуються лише до договірних правовідносин, які в даному випадку відсутні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial