Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить: змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21 травня 2019 року та постановою Полтавського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи вирішити відповідно до ЦПК України. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що він, як батько дитини, який проживає окремо, не ухилявся від утримання дитини, бере участь в її утриманні шляхом перерахування грошових коштів матері дитини, надання грошових коштів та у натуральній формі. Проте, з урахуванням рішень судів про стягнення з нього аліментів, на теперішній час у позивача склалася ситуація, за якої він не в змозі сплачувати визначений судом розмір аліментів, а саме, аліменти у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно. Зазначає, що до квітня 2019 року здійснював підприємницьку діяльність, але в подальшому був розірваний договір оренди і на даний час її не здійснює, також 25.11.2020 року подано заяву про припинення підприємницької діяльності. Певний час був працевлаштований у ТОВ «Медіо» на посаді водія-інженера і працював до 03.09.2020 року, але у зв`язку з погіршенням стану здоров`я змушений був звільнитися, оскільки запропонована робота негативно впливає на стан здоров`я. З 19.08.2020 року позивачу встановлена третя група інвалідності безтерміново, і він є інвалідом дитинства. Фактично дохід позивача складається з пенсії, яку отримує і розмір якої становить 1769 грн., у зв`язку з чим сума аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. є для нього непосильною. Разом із тим, кожного місяця необхідно сплачувати комунальні послуги, витрати на особисті потреби, а також допомагати батькам, які мають похилий вік. Крім того, на сьогодні виникла заборгованість по сплаті аліментів з 06.11.2018 року за рішенням суду, яку він не може погасити, ні сплачувати аліменти вчасно. [PERSON] вважає, що зміна матеріального стану та погіршення здоров`я є саме тим випадком у розумінні ст.192 СК України, на підставі якого відбувається зміна (зменшення) розміру аліментів, а саме не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що відповідає ч.2 ст.182 СК України, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом. 05 січня 2021 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі (а.с.31-32). У судове засідання позивач та його представник не з`явились, до суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.59). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином останнім відомим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи, а також відзив на позовну заяву до суду не надходили. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди сторони позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки). Право вимагати заміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже, з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим його здійсненням. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, сторони [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2009 року, який заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2011 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована за місцем проживання матері [PERSON] . Зазначені факти встановлені рішеннями судів і сторонами не спростовані. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21 травня 2019 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти за минулий період, а саме з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року у загальній сумі 6807,00 грн.; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; вирішено питання щодо судових витрат по справі (а.с.12-17). Постановою Полтавського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21 травня 2019 року в частині стягнення аліментів за минулий період скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення; у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий період відмовлено; рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дитини залишено без змін (а.с.5-11). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як зазначає позивач у своєму позові, на даний час розмір стягуваної суми аліментів в розмірі 3000 грн. щомісячно є непосильним для нього, у зв`язку зі зміною його матеріального стану та погіршення стану здоров`я, що значно вплинуло на можливість сплачувати аліменти у встановленому розмірі, й суд погоджується з такими доводами позивача з огляду на таке. Під час вирішення питань щодо стягнення аліментів з [PERSON] судами першої та апеляційної інстанцій враховано, що останній був зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснював самостійну підприємницьку діяльність, у користуванні перебувало нерухоме майно за договором оренди для потреб підприємницької діяльності, згідно наданих копій податкових звітностей мав мінливий дохід, у зв`язку з чим розмір аліментів визначено саме у твердій грошовій сумі відповідного розміру. Проте, як вбачається з представлених суду документів, 25 листопада 2020 року [PERSON] подано заяву про припинення підприємницької діяльності та згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що на даний час позивач не здійснює підприємницьку діяльність за основним видом економічної діяльності із роздрібної торгівлі деталями та приладдям для автотранспортних засобів, про що до Реєстру внесено відповідний запис від 25.11.2020 року (а.с.22, 23-24). Відповідно до копії трудової книжки (запис №17, 18) підтверджується ті обставини, що [PERSON] у період з 17.08.2020 року по 03.09.2020 року працював у ТОВ «Медіо» на посаді водія-інженера, та був звільнений із займаної посади за власним бажанням (а.с.19). Разом із тим, до суду надано копію довідки №675 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №708668, згідно з якою [PERSON] з 19.08.2020 року встановлено третю групу інвалідності, інвалід дитинства, безтерміново. Відповідно до висновку про умови та характер праці зазначено, що останньому протипоказана робота, пов`язана з навантаженням на праву верхню кінцівку, статико-динамічними навантаженнями на хребет (а.с.18). Отже, на час ухвалення судом рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання малолітньої дитини матеріальний стан відповідача був іншим. Крім того, відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] від 30.09.2020 року [PERSON] є пенсіонером по інвалідності третьої групи опорно-рухового апарату з дитинства та згідно наданих відомостей за період з 12.10.2020 року по 11.12.2020 року отримав пенсійні виплати в загальному розмірі 7622,94 грн. (в середньому 1769 грн./міс. (а.с.20, 21). Натомість, відомості про інші додаткові доходи позивача в матеріалах справи відсутні. Також протягом розгляду справи не були спростовані доводи позовної заяви про те, що наразі позивач не отримує постійного доходу, у тому числі з причин неможливості за станом здоров`я влаштуватись на роботу, умови та характер якої відповідав би медичним висновкам відносно нього, а також щодо обов`яків позивача нести поточні витрати на особисті потреби, утримання батьків, які мають похилий вік, комунальні послуги тощо. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням встановлених обставин і сукупності наданих доказів убачається, що після стягнення аліментів у позивача [PERSON] погіршився стан здоров`я та змінився його матеріальний стан, у зв`язку з чим призначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі на даний час є непомірним для платника аліментів, а тому наведені у позовній заяві доводи у їх сукупності слід вважати обґрунтованими. Таким чином, позивачем доведено зміну свого майнового стану, також ті обставини, що його здоров`я погіршилось, що підтверджується матеріалами справи, та відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. Відтак, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача, а також зазначені вище обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим змінити розмір присуджених за рішенням суду з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі 3000 грн. на аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, що відповідає положенням ч.2 ст.182 СК України. За правилами ст.191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, у зв`язку з чим змінений розмір аліментів потрібно стягувати з дати набрання рішенням законної сили. Таким чином, на підставі викладеного, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved