Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Свій позов мотивує тим, що з 1984 року проживає в [ADDRESS]. Вказана квартира перебуває у комунальній власності. Наймачем даної квартири була [PERSON], 1917 року народження. ЇЇ мати [PERSON] була подругою [PERSON] і на прохання останньої погодилася проживати разом з нею та доглядати за нею. Вона разом зі своєю матір'ю у 1984 році переїхали проживати в квартиру [PERSON], За час проживання у даній квартирі, вони вели спільне господарство, зробили капітальний ремонт, оплатили всі борги за спожиті комунальні послуги та поховали [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смері [PERSON] в квартирі залишилася проживати її мати та вона. Після смерті матері [INFO] року [PERSON] в квартирі задлишилась проживати вона. Таким чином, вона вже 30 років проживає у [ADDRESS], однак відсутність у неї договору квартирного найму житлового приміщення позбавляє її права законно користуватися вказаною квартирою. Просить визнати її такою, що добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито володіти безперервно нерухомим майном протягом десяти років. В судовому засіданні позивачка та її представник просили задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, представник виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши доводи позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно договору найму від 25.05.1973 року квартири [ADDRESS], яка перебуває у комунальній власності, наймачем квартири є [PERSON] Копією довідки Мукачівського міського відділу РАЦС без зазначення дати видачі, стверджується, що [PERSON], 1917 р. н., померла [INFO] року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] мати позивачки [PERSON] померла [INFO] року. Згідно довідки, виданої 08.08.2013 року ТОВ «І.Т.В. Сервіс» [PERSON] проживає в [ADDRESS] з 1984 року. З повідомлень виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 06.01.2000 року за № 3-1463/12-8 та 27.08.2008 року вбачається, що мати позивачки [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача щодо закріплення за нею вказаної квартири, на що її були надані відповіді про необхідність сплати боргу за комунальні послуги. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], інформаційної довідки № 2488, виданою КП «Мукачівкьке міське бюро технічної інвентаризації та експеретної оцінки» від 26 листопада 2014 року, [PERSON] проживає в даній квартирі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб»єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.Позивачка не надала належних доказів того, що вона добросовісно заволоділа спірною квартирою. Відсутність обмінного ордеру є додатковою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог для визнання права власності за набувальною давністю, оскільки лише наявність зазначеного документу може слугувати належним доказом добросовісного заволодіння [PERSON] спірною квартирою, що в подальшому могло бути доказом добросовісного володіння. Статтею 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією та наймачем - громадянином. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Позивачка, ніколи не була зареєстрована у спірній квартирі. Згода наймача на її вселення з матір'ю до спірного житла нічим не підтверджена. Таким чином, вимоги [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed