Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

У грудні 2017 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Північне відділення по ОПС) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 11 938,38 грн. 29.01.2019 року представником ПАТ «Запоріжжяобленерго» [PERSON] подано уточнену позовну заяву. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі укладеного договору про користування електричною енергією від 20.01.2016 р. F 520904136 зобов'язався постачати електричну енергію споживачу [PERSON], за адресою: [ADDRESS], а відповідач, в свою чергу, зобов'язується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені Договором. Відповідно до договору дарування від 28.04.2016 року, [PERSON] подарував вищевказану квартиру [PERSON], [INFO]. [PERSON], не виконує обовFязків по сплаті за використану електроенергію, у звязку з чим у неї виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію у розмірі 11938,38 грн. за період з 26.04.2017 р. по 01.09.2017 р. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України F 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обовязок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України F 1357 від 25.07.1999 р., обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Північне відділення по ОПС) заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 11 938,38 грн. за період з 26.04.2017 р. по 01.09.2017 р., а також судовий збір в розмірі 1600,00 грн.. Представник позивача у судове засідання не з*явився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності та на позовних вимогах ПАТ «Запоріжжяобленерго» до [PERSON] наполягає в повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з*явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від неї до суду не надходило. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2017 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі укладеного договору про користування електричною енергією від 20.01.2016р. F 520904136 зобов'язався постачати електричну енергію споживачу [PERSON], за адресою: м. Запоріжжя. [ADDRESS], а відповідач, в свою чергу, зобов'язується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені Договором. Відповідно до договору дарування від 28.04.2016 року, [PERSON] подарував квартиру F [ADDRESS], [PERSON], [INFO]. [PERSON] не виконує обовFязків по сплаті за використану електроенергію, у звязку з чим у неї виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію у розмірі 11 938,38 грн. за період з 26.04.2017 р. по 01.09.2017 р. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року F 1357 (далі Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України F 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за F 782/12656. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України F 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обовязок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України F 1357 від 25.07.1999 р., обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 20 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України F 1357 від 25.07.1999 р., розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Північне відділення по ОПС) до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1600,00 грн., а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі.

Outcome: approved