Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] (далі по тексту - відповідач). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.07.2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві було зроблено відповідний актовий запис № 807. У сторін є спільні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони мають різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, фактично шлюбні стосунки припинені. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачем інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб. Спору з відповідачем про місце проживання дітей та поділу майна подружжя на даний час немає. Ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 27.07.2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві було зроблено відповідний актовий запис № 807, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . Сторони мають спільних дітей [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved