Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

У вересні місяці 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування повідомлення про обтяження та зняття обтяження з нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у березні місяці 2014 року звернувся до відповідача з приводу реєстрації належного йому житлового будинку №17, розташованого по вулиці Молодіжній у с. Лісові Гринівці Хмельницького району та дізнався про його обтяження накладення заборони на його відчуження. В підтвердження цих вимог є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказаний будинок ним отриманий на підставі типового договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями, укладеного 15.05.1989 року з Хмельницьким радгоспом «Союзлекраспром» с. Лісові Гринівці Хмельницького району. Умови укладеного договору ним дотримані, вартість повністю виплачена та 20.01.2003 року отримане свідоцтво про право власності на нього. Просить скасувати повідомлення про обтяження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна та зняти обтяження з означеного будинковолодіння. В судовому засіданні позивач заявлений позов доповнив вимогою про припинення обтяження нерухомого майна, просить його задовольнити із означених підстав. Представник реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник радгоспу «Лісовогринівецький», який є правонаступником радгоспу «Союзлекраспром» в судове засідання не з»явився, повідомлявся за адресою його місцезнаходження, не є ліквідованим, однак фактично підприємство не працює. Суд, вислухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 15 травня 1989 року між Хмельницьким радгоспом «Союзлекраспром» як продавцем та [PERSON] як покупцем був укладений типовий договір купівлі-продажу жилого будинку садибного типу з надвірними прибудовами на земельній ділянці площею 0.12 га по вулиці Молодіжній, 17 у с. Лісові Гринівці Хмельницького району по балансовій вартості 30 730 крб. Відповідно до умов укладеного договору, покупець повинен був сплатити 50% балансової вартості будинку в сумі 15 365 крб., виплату проводити щомісяця впродовж 25 років в розмірі не менш 1/12 від суми річного платежу, вказаного в зобов»язанні, починаючи з місяця наступного після реєстрації договору купівлі-продажу жилого будинку, Покупець вправі достроково погасити борг і розрахуватися з продавцем повністю до настання кінцевого строку платежу. Означені обставини підтверджуються типовим договором купівлі-продажу садибного типу з надвірними будівлями від 15 травня 1989 року. Згідно прибуткового касового ордеру від 11.11.1992 року та від 24.11.1992 року радгоспу «Союзлекраспром» внесені кошти в сумі 7 365 крб. та 15 565 крб. відповідно. Як убачається з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за 3№ 19811386 від 01.04.2014 року в день укладання договору Хмельницьким радгоспом «Союзлекраспром», до Хмельницької районної державної нотаріальної контори було подано повідомлення від 15.05.1989 року про накладення заборони відчуження означеного нерухомого майна. Повноваження з накладення заборони відчуження на час видачі вказаного повідомлення належали Хмельницькій районній державній нотаріальній конторі згідно пункту 6 частини 1 статті 54 Закону УРСР «про державний нотаріат» на час виникнення цих правовідносин, а також виконавчим комітетам міських, селищним, селищним, сільських Рад народних депутатів у населених пунктах, немає державних нотаріальних контор, відповідно до пункту 4 ч.1 ст. 14 того ж закону. У відповідності до пункту 1 ч. 1 статті 54 Закону, державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку, за повідомленням госпрозрахункового підприємства про видачу громадянину позички на будівництво капітальний ремонт і купівлю жилого будинку. Разом з тим, борг був погашений покупцем достроково, після чого 20 січня 2003 року позивачеві було видане на підставі рішення Лісовогринівецької сільської ради за № 3 від 25.02.2002 року свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок. Згідно статті 74 Закону України «Про нотаріат» в чинній на дату реєстрації свідоцтва редакції, одержавши повідомлення підприємства про погашення позички, державний нотаріус або посадова особа виконавчого комітету сільської Ради народних депутатів знімає заборону відчуження жилого будинку. Однак як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, заборона відчуження будинку знята в установленому порядку знята не була, натомість 16.06.2007 року було проведено її державну реєстрацію зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою, а 31.03.2014 року був перенесений до Державного реєстру заборон речових прав на нерухоме майно, в якому на даний час вказано вид обтяження заборона на нерухоме майно. Наявність заборони створює позивачеві, Як власнику майна, перешкоди в розпорядженні належним йому майном, однак вирішити спір у позасудовому порядку він не має можливості. Радгосп «Лісовогринівецький» як юридична особа до даного часу не існує, про що свідчать повідомлення Головного управління статистики у Хмельницькій області від 03.12.2004 року за вих.. № 02.3-11/1256 наявне в матеріалах справи, а також відсутність запису про виникнення зазначеної юридичної особи та фізичних осіб-підприємців. Проте, передбаченого статтею 74 Закону України «Про нотаріат» повідомлення про зняття заборони відчуження виплаченого позивачем будинку співвідповідачем подано в установленому порядку не було, внаслідок чого право власності позивача без законної підстави обмежується. Тому відповідно до встановленого слід задоволити позов щодо зняття заборони на нерухоме майно будинок № 17 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Молодіжній у с. Лісові Гринівці Хмельницького району у зв»язку із виплатою його вартості у повному обсязі. Разом із тим, відповідно до статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації та забезпечує ведення Державного реєстру прав. Таким органом у даній справі є реєстраційна служба Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Порядок змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюється відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141. Згідно пункту 38 вказаного Порядку, державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки, зміни відомостей про нерухоме майно, права власності та суб»єкта цього права , інші речові права та суб»єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб»єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов»язані з проведенням державної реєстрації прав, - за заявою, форму та вимоги до заповнення встановлює Міністерство юстиції. Згідно частини 4 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, або відмову в такій реєстрації, Втручання будь-яких органів, по садових і службових осіб, громадян та їх об»єднань у діяльність державного реєстратора. пов»язану з проведенням державної реєстрації прав забороняється. Таким чином, позовна вимога про виключення будинку (запису про нього) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно задоволенню не підлягає, оскільки в разі її задоволення суд вийшов би за межі своєї компетенції. На підставі наведеного та

Outcome: partial