Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки загальною площею 3,86 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червономаяцької сільської ради Бериславського району Херсонської області. Про наявність вказаної земельної ділянки він дізнався від землевпорядника Червономаяцької сільської ради, коли закінчився термін оренди компанією «Югтранзитсервіс, а саме в кінці лютого місяця 2019 року. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знав про наявність спадку у вигляді земельного паю. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 24.09.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін. Ухвалою суду від 21.11.2019 року справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, на задоволені позову наполягав з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за відсутності їх представника, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] на підставі Державного акту Серії ХС №026890 є власником земельної ділянки площею 3,86 га, що розташована на території Червономаяцької сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11). З копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.10.2018 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Житомир Житомирської області, про що 02.05.2011 року складено відповідний актовий запис за №1013 та Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видано повторно свідоцтво про смерть (а.с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Житомир Житомирської області, про що 07.07.2011 року складено відповідний актовий запис за №1579 та Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видано повторно свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 27.08.2019 року (а.с. 9). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Новорайської сільської ради, земельна ділянка, яка належала [PERSON] не визнавалася відумерлою спадщиною (а.с. 5). Рішенням Бериславського районного суд Херсонської області від 17.07.2019 року встановлено факт того, що [PERSON] [INFO] є сином померлого [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно зі статями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За визначеними книгою шостою Спадкове право ЦК України правилами право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1269 ЦК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. [PERSON] разом із [PERSON] [PERSON] на час відкриття спадщини постійно не проживав і у визначений наведеними нормами матеріального права строк заяву про прийняття спадщини не подав. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] назвав ту обставину, що він не знав про існування зазначеної земельної ділянки. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Нотаріус Бериславської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у листі від 01.11.2019 року №1117/01-16 зазначив, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась за відсутності заяв від спадкоємців. Разом з тим, виходячи із положень цивільного законодавства, що регулює спадкове право, та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, провадження у справі за заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини суди відкривають у разі відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Червономаяцьким старостинським округом Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області видано довідку [PERSON] в тому, що [PERSON] з 06.08.1982 року і по день її смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті за вищевказаною адресою був зареєстрований та проживав: чоловік - [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Відповідно до листа нотаріуса №715/01-16 від 17.09.2019 року, із заявою про прийняття спадщини за законом, після померлого [INFO] [PERSON] , звернувся [PERSON] , але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як до лютого місяця 2019 року не знав про наявність спадку у вигляді земельної ділянки. З довідки №853 від 28.03.2019 року виданої виконавчим комітетом Новорайської сільської ради вбачається, що в лютому місяці 2019 року [PERSON] було повідомлено про наявність земельної ділянки (паю) на території Червономаяцької сільської ради, який залишився після смерті його матері [PERSON] . І того ж року була надана копія державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 6). Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про наявність спадку у вигляді земельної ділянки, що підтверджується матеріалами справи, а також подальші дії позивача свідчать про те, що позивач не втрачав інтерес до спадкового майна і бажав реалізувати своє право на його прийняття. Необізнаність спадкоємця про наявність спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані позивачем обставини такими, що не підлягають доказуванню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за якими, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідачем до суду було подано письмову заяву про визнання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Суд приймає до уваги таку заяву відповідача, не вбачає підстав вважати, що визнання відповідачем позову є не добровільним чи умовним, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи все вищевикладене, виходячи з сукупності усіх обставин, що виникли у справі, а саме, що спадкова справа не заводилася за відсутності заяв від спадкоємців, заяву про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, відповідач позов визнає у повному обсязі, тому суд вважає за доцільним визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 1216, 1218, 1268, 1270, 1272 ЦК України, Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування»,

Outcome: approved