Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальність «Говтва» про витребування майна із чужого незаконного володіння, посилаючись на наступне. Він є власником колісних тракторів ZETOR 16245, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] та Т-150, 1992 року випуску, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. У грудні 2013 року він звернувся до [PERSON], директора ТОВ «Гарант-5» з приводу зберігання на території «Гарант-5» Решетилівського району зазначених тракторів. В цьому ж місяці без будь-яких погоджень з ним, як власником транспортних засобів, їх перемістили до тракторної бригади СТОВ «Говтва». З метою повернення належного йому майна він звертався з відповідними заявами до СТОВ «Говтва», однак відповіді не отримав. Враховуючи такі дії СТОВ «Говтва» він звернувся з заявою до прокуратури Решетилівського району Полтавської області та Решетилівського РВ УМВС України в Полтавській області. За результатами розгляду заяви було винесено Постанову про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2013 року. В ході слідства було встановлено, що в середині 2013 року відбулось приєднання ТОВ «Гарант-5» до СТОВ «Говтва» внаслідок чого було передано все майно, що знаходилось за «ТОВ «Гарант-5» до СТОВ «Говтва», за передавальним актом разом із іншим майном у власність СТОВ «Говтва» перейшов і трактор ZETOR 16245, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] під інвентарним номером 1123. Тому він просив витребувати з незаконного володіння СТОВ «Говтва» трактори ZETOR 16245, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та Т-150, 1992 року випуску, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. У судовому засіданні позивач [PERSON] зменшив розмір позовних вимог у зв'язку з тим, що вони з відповідачем в позасудовому порядку вирішили спір з приводу трактора Т-150, 1992 року випуску, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], стосовно ж позовних вимог щодо витребування з незаконного володіння СТОВ «Говтва» трактор ZETOR 16245, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача СТОВ «Говтва» - Панасенко І.А. проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити, пояснила, що за передавальним актом ТОВ «Гарант-5» дійсно передало СТОВ «Говтва» трактор ZETOR 16245, але реєстраційний номер їй не відомий, підстави передачі вказаного трактора їй не відомі, на території СТОВ «Говтва» відсутній трактор ZETOR 16245, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], про наявність чи відсутність трактора аналогічної марки у власності СТОВ «Говтва» нічого повідомити не змогла. Суд, заслухавши позивача [PERSON] та його представника [PERSON], представника відповідача СТОВ «Говтва» Панасенка І.А., з'ясувавши обставини по справі та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Статтями ст. 317, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.ст . 181-182 ЦК України режим нерухомої речі може бути поширений законом на всі речі, права на які підлягають державній реєстрації. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 210 ЦК України встановлено, що правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Державна реєстрація прав здійснюється відповідним органом. Згідно з Порядком відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2009 р. N 694, реєстрація та зняття з обліку тракторів проводяться державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах (далі - інспекції). Пунктом 3 вказаного порядку передбачено, що власники, зобов'язані зареєструвати в інспекції машину протягом 10 діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації. Строк реєстрації може бути продовжений інспекцією у разі неможливості власника своєчасно її провести у зв'язку з хворобою, відрядженням чи з інших причин. Згідно з пунктом 6 вказаного Порядку машина реєструється за її власником як за юридичною або фізичною особою. Судом встановлено, що спірний трактор ZETOR 16245, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності позивачу [PERSON] та зареєстрований за ним, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію машини серія № [NUMBER] від 10 грудня 2013 року та листом Державної інспекції сільського господарства України в Полтавській області від 20 січня 2015 року № 01-14/108 /а.с.5,88/. За передавальним актом станом на 19 серпня 2013 року ТОВ «Гарант-5» у зв'язку з припиненням ТОВ «Гарант-5» шляхом приєднання до СТОВ «Говтва» передало окрім іншого майна до СТОВ «Говтва» також і трактор ZETOR 16245, інвентарний номер 1123 /а.с.10/. З постанови про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2013 року вбачається, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що 19 серпня 2013 року внаслідок приєднання ТОВ «Гарант-5» до СТОВ «Говтва» [PERSON], який на той час являвся директором ТОВ «Гарант-5» було передано все майно, яке рахується за ТОВ «Гарант-5» до власності СТОВ «Говтва», зокрема трактор ZETOR 16245, згідно передавального балансу зазначений трактор значився у власності ТОВ «Гарант-5», під час передачі трактора разом із іншим майном, про те, що трактор належить [PERSON] на час передачі [PERSON] було відомо, чому трактор почав рахуватись на балансі ТОВ «Гарант-5» він не знає /а.с.9/. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володіння відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння. Здійснивши аналіз норм цивільного законодавства суд дійшов висновку, що передавальний акт станом на 19 серпня 2013 рокупро передачу майна ТОВ «Гарант-5» до СТОВ «Говтва» не породжує у останнього права власності на трактор ZETOR 16245, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та не є законною підставою його володіння, тому суд вважає, що законним власником трактора ZETOR 16245, заводський номер [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача Панасенко І.А. на відсутність на даний час спірного трактора на території СТОВ «Говтва», оскільки це не доводить відсутність трактора на території СТОВ «Говтва» раніше, а також та те, що за передавальним актом станом на 19 серпня 2013 року СТОВ «Говтва» передано інший трактор ZETOR 16245, оскільки наявність на території СТОВ «Говтва» будь-якого іншого трактора ZETOR 16245, переданого за вказаним передавальним актом ТОВ «Гарант-5» до СТОВ «Говтва», відповідачем не доведена, правові підстави прийняття такого трактора на баланс СТОВ «Говтва» також не надані, тобто наявності на території СТОВ «Говтва» трактора ZETOR 16245, окрім трактора, належного позивачеві [PERSON] відповідачем не доведена. Згідно з ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Наведена норма закону свідчить про те, що витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикація) - є речово-правовим засобом захисту прав лише власника індивідуально-визначеної речі. При цьому підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння. Судом встановлено, що зазначені позивачем в позовній заяві підстави підтверджують правомірність його матеріально-правових вимог. Зокрема, на підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права на витребуване майно останній надав суду відповідні докази, а саме підтверджується Свідоцтво про реєстрацію машини серія [NUMBER] /а.с.5/. Таким чином, суд вважає, що оскільки позивач є законним власником автомобіля та фактично позбавлений можливості володіти й користуватися ним, річ незаконно вибула з його володіння, відповідач без відповідної правової підстави заволодів ним та не бажає повернути транспорт, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України у сумі 243 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідача

Outcome: approved