Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

У вересні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 27853,17 грн. за кредитним договором. В обґрунтування позову товариство зазначило, що між ним та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про вияв бажання оформити на своє ім`я кредитку. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, внаслідок чого станом на 27.08.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 27853,17 грн., з яких: 12095,87 грн. - заборгованість за тілом кредита, 5766,64 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 7460,55 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 727,58 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1302,53 грн. - штрафу (процентна складова). Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно поданих клопотань не заперечував проти ухвалення заочного рішення, просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відсутність представника позивача (а.с.2,3). Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. В судові засідання 20.12.2019р., 23.03.2020р., 25.06.2020р. відповідач не з`явився. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Встановлено, що 16.05.2011р. Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 700,00 грн., шляхом підписання заяви (а.с.68). У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. В заяві позичальника, підписаною відповідачем, визначено кредитний ліміт у розмірі 1500 грн. (а.с.68). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» кредитний ліміт 30.08.2017р. було збільшено до 14000грн. (а.с. 58). До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду (а.с.69) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.16-30). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача перед позивачем становить 27853,17 грн., з яких: 12095,87 грн. - заборгованість за тілом кредита, 5766,64 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 7460,55 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 727,58 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1302,53 грн. - штрафу (процентна складова). Аналізуючи обставини справи суд враховує положення ЦК України щодо форми та змісту кредитного договору. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). З аналізу статтей 1054, 1056-1 ЦК України вбачається, що істотними умовами кредитного договору є предмет, строк повернення та його ціна (розмір процентів). Предметом кредитного договору є грошові кошти (кредит) у національній або іноземній валюті, які можуть надаватись позичальнику в готівковій або безготівковій формі. Обов`язковою кількісною характеристикою предмета кредитного договору є його розмір, тобто сума грошових коштів, які на умовах укладеного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові та які позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю. Приписами ст.1055 ЦК України, які є імперативними, визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України). Отже, виходячи із вищевказаних норм ЦК України, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати кредит у розмірі, про який не досягнуто згоди між сторонами у письмовій формі. Як вже зазначалось, в заяві б/н від 16.05.2011р. [PERSON] виявив бажання оформити кредитний ліміт в сумі 1500 грн. Банківська виписка по особовому рахунку позичальника [PERSON] свідчить про те, що 06.08.2011р. сума кредитного ліміту була збільшена до 700 грн. (а.с.59-66). В матеріалах справи відсутні первинні фінансові документи, які свідчать про фактичне збільшення кредитного ліміту до 14000грн. Також в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать на користь того, що сторони у письмовій формі досягли згоди щодо збільшення кредитного ліміту до 14000грн., а тому в банку відсутні правові підстави для вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту 12095,87 грн. та 5766,64грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, яка не підтверджена первинними фінансовими документами, в тому числі випискою по банківському рахунку [PERSON] (а.с.59 - 66). Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи ту обставину, що фактично отримані за кредитним договором кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що підтверджується випискою по банківському рахунку відповідача, та взявши до уваги вимоги ч. 2 ст 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Встановивши, що згідно з випискою по особовому рахунку позичальника [PERSON] 06.08.2011р. отримав за договором б/н від 16.05.2011р. кредитні кошти у сумі 700,00 грн. та не повернув їх на виконання умов кредитного договору ( в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне), суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача кредитних коштів саме у вказаному розмірі. Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Визначальним є додержання письмової форми договору. Відповідач підписав заяву та довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду (а.с.69). Отже, їх можна розцінювати як складову невід`ємну частину кредитного договору, укладеного між сторонами 16.05.2011 року. Разом з тим, відсутні підстави вважати, що Умови та Правила надання банківських послуг є частиною кредитного договору, оскільки цей документ не містить підпису [PERSON] . Також, суд відхиляє доводи позивача щодо укладання договору з відповідачем шляхом приєднання до Умов та Правил надання банком послуг виходячи з правових висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у постанові №342/180/17 від 03.07.2019р. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Вбачається, що у довідці про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду (а.с.69) наявні умови щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафів за порушення термінів платежів із грошових зобов`язань. Однак, позивач просить стягнути з відповідача пеню та штраф відповідно до п.2.1.1.12.2.1, п.2.1.1.12.6.1., п.2.1.1.7.6 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписано, а отже не є частиною кредитного договору. Окрім того, згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16.05.2011р. станом на 27.08.2019р. (а.с. 9 - 13) відсутній розрахунок щодо нарахування штрафу. Зі змісту позову вбачається, що пеню нараховано відповідно до Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, порядок нарахування яких різняться від тих, що вказані у довідці про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, яка підписана відповідачем. За вказаних обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу та пені. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Разом з тим, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 48,27 грн.

Outcome: partial