Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Донецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шоста донецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності, в якій просили суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивачі зазначили, що вони є власниками (по 1/3 частці) квартири [ADDRESS] . Власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] є спадкоємцем після померлої [INFO] матері [PERSON] , тому, у встановлений законом строк, а саме 17 червня 2014 року вона звернулася до Шостої донецької державної нотаріальної контори, яка на той час знаходилася у м. Донецьку, із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, однак свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції. Крім того, разом із заявою про прийняття спадщини нотаріусу було надано оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] , а саме свідоцтво про право власності на житло від 10 грудня 1998 року, видане Комісією по приватизації Ясинуватського відділу Донецької залізниці. Після звернення 08.04.2017 року до Шостої донецької державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, [PERSON] [INFO] року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з неможливістю встановити факт прийняття спадщини спадкоємицею [PERSON] , оскільки спадкова справа № 309/2014, заведена щодо спадщини після смерті [PERSON] , залишилася у приміщенні Шостої донецької державної нотаріальної контори у м. Донецьку, тобто на території, що не контролюється українською владою, у зв`язку з чим, у державного нотаріуса відсутній доступ до будь-яких документів спадкової справи. У зв`язку з тим, що [PERSON] не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлої матері, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Крім того, у зв`язку з втратою свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1998 року, виданого Комісією по приватизації Ясинуватського відділу Донецької залізниці, позивачі позбавлені права реалізувати свої правомочності власників нерухомого майна. У судове засідання представник позивачів не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом по справі встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1998 року, виданого Комісією по приватизації Ясинуватського відділу Донецької залізниці, [PERSON] , [PERSON] є власниками (по 1/3 частці) квартири [ADDRESS] . Власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] та [PERSON] - діти померлої [INFO] [PERSON] є спадкоємцями першої черги. [PERSON] не бажає приймати спадщину, про що надав відповідну заяву. [PERSON] , як єдина спадкоємиця після померлої [INFO] матері [PERSON] , у встановлений законом строк, а саме 17 червня 2014 року звернулася до Шостої донецької державної нотаріальної контори, яка на той час знаходилася у м. Донецьку, із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, однак свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції. Крім того, разом із заявою про прийняття спадщини нотаріусу було надано оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] , а саме свідоцтво про право власності на житло від 10 грудня 1998 року, видане Комісією по приватизації Ясинуватського відділу Донецької залізниці. Після звернення 08.04.2017 року до Шостої донецької державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, [PERSON] [INFO] року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з неможливістю встановити факт прийняття спадщини спадкоємицею [PERSON] , оскільки спадкова справа № 309/2014, заведена щодо спадщини після смерті [PERSON] , залишилася у приміщенні Шостої донецької державної нотаріальної контори у м. Донецьку, тобто на території, що не контролюється українською владою, у зв`язку з чим, у державного нотаріуса відсутній доступ до будь-яких документів спадкової справи. Крім того, у зв`язку з втратою свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1998 року, виданого Комісією по приватизації Ясинуватського відділу Донецької залізниці, позивачі позбавлені права реалізувати свої правомочності власників нерухомого майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. У зв`язку з тим, що позивачами було доведено той факт, що їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1998 року, виданого Комісією по приватизації Ясинуватського відділу Донецької залізниці, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , по 1/3 частці кожному, а також встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [INFO] [PERSON] , якій на праві власності належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] , суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved