Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У жовтні 2014 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявник вказав, що 30.01.2013 р. між сторонами було укладено кредитний договір № 001-10139-300113. Всупереч згаданому договору [PERSON] станом на 02.07.2014 р. порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки у добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена, посилаючись на ст. ст. 3, 11, 15-16, 22, 526, 530, 1046-1056 ЦК України, просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитом на загальну суму 15.010,76 грн., а також судові витрати у справі. Оповіщений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представник позивача жодного разу у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Як вбачається з резолютивної частини позовної заяви представника позивача, він просить суд розглянути справу в його відсутність. Відповідач [PERSON] у суді визнала позов повністю і пояснила, що була неспроможна погасити заборгованість через погіршення стану здоров'я та втрату роботи і заробітку. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, їй роз'яснені. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши вказані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що 20.01.2013 р. між сторонами було укладено кредитний договір № 001-10139-300113. У відповідності до п. 2.3 частини 3 кредитного договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10.000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Уклавши з ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів ПАТ «Дельта Банк» неодноразово здійснювало повідомлення [PERSON] про факт виникнення заборгованості та її розмір. Таким чином, станом на 02.07.2014 р. за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Кредитному договору № 001-10139-300113 від 30.01.2013 р. рахується заборгованість на загальну суму 15.010,76 грн., яка складається з таких сум: тіло кредиту - 7.891,63 грн., прострочене тіло кредиту - 1.962,79 грн., заборгованість за відсотками - 1.355,21 грн., заборгованість за комісіями - 3.801,13 грн. В добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена. Відповідно до вимог згаданої угоди, а також ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредит (в тому числі прострочені відсотки), пеню. Відповідно до положень ЦПК України: ч. 4 ст. 130 - при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 зазначеного Кодексу; ч. 4 ст. 174 - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Окрім пояснень відповідача, вказані обставини також підтверджуються: кредитним договором між сторонами, особистими документами відповідача, розрахунком заборгованості, іншими матеріалами справи. Згідно до ст. ст. 40, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. До того ж боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Таким чином, позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача його витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 243,60 грн. Ураховуючи наведене, на підставі кредитного договору від 30.01.2013 р. за № 001-10139-300113, ст. ст. 40, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 3, 11, 15-16, 22, 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України,

Outcome: approved