Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення часток у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 2.08.1996 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої [PERSON] уклали договір №235 міни нерухомого майна, а саме належної їм квартири [ADDRESS] на житловий будинок по [ADDRESS]. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визначити частки у спільній сумісній власності, а саме у житловому будинку з господарськими та побутовими спорудами [ADDRESS] по 1/5 частці за кожним відповідно. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 02 серпня 1996 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON], 1990 року народження (далі-Ініціатори) та [PERSON] уклали договір №235 міни нерухомого майна, відповідно до якого ініціатори обміняли належну їм квартиру [ADDRESS] на належний будинок [PERSON] [ADDRESS]. Вищевказаний житловий будинок був зареєстрований в ММБТІ. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток у праві спільної сумісної власності на спадкове майно з метою можливості надалі реалізації ними права спадкування за законом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved