Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після померлого [PERSON]. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони у справі є спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] (чоловіка та батька сторін). За життя померлим було придбано кооперативну квартиру [ADDRESS], за яку ним повністю сплачено пайові внески. Після смерті чоловіка позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. У судове засідання представник позивача не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судове засідання також не з'явилися, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила проводити розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08.04.1982 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка одружившись 15.11.2008 року змінила прізвище на [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Сторони по справі є спадкоємцем першої черги після померлого. Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 03.07.1979 року №569/13 було затверджено рішення загальних зборів від 22.06.1979 року про створення Житлово-будівельного кооперативу №81. З 01.10.1982 року і по день смерті [PERSON] був членом цього кооперативу, а також був зареєстрований та проживав в квартирі [ADDRESS]. Згідно довідки ОСББ «Херсонець» від 25.03.2014 року пайові внески на вказану квартиру повністю сплачені. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч. 3 цієї стаття спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно вимог ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Статтею 1275 ЦК України визначено правові наслідки відмови від прийняття спадщини, зокрема, в частині 2 зазначено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до чинного на момент існування правовідносин Закону України «Про власність» (ст. 15) член житлового-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває права власності на це майно. Згідно вимог ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Пунктом 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово- будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року судам роз'яснено, що згідно із ст.15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Таким чином, згідно вимог законодавства, діючого на момент існування спірних правовідносин, право власності на кооперативну квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. При цьому суд вважає, що належними та доспутими доказами було доведено те, що позивач, прийнявши спадщину після свого чоловіка, з урахуванням фактичної відмови відповідача (дочки спадкодавця) від частини у спадковому майні на її користь, позбавлена можливості належним чином оформити своє право власності на спадкове майно. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved