Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], яка постійно мешкала у квартирі [ADDRESS], яка належить на праві загальної сумісної власності йому та померлій. При цьому, позивач зазначає, що постійно мешкав з померлою однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1969 року, спочатку на вул. Донбаській в м. Маріуполі, а після - у вказаній квартирі. Зауважує, що з померлою він вів спільне господарство, бюджет, оплату комунальних послуг, та витрати на її поховання поніс саме він. Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], позивачу було роз'яснено про необхідність встановлення в судовому порядку факту сумісного мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, у зв'язку з чим позивач просить встановити факт того, що він постійно мешкав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO], з червня 1969 року по дату її - смерті [INFO], та визнати його спадкоємцем четвертої черги на спадкове майно померлої. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності та не запереченням проти задоволення позовних вимог. Допитані в судовому засіданні в якості свідків: [PERSON] та [PERSON] підтвердили факти, викладені позивачем у позові. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] померла [PERSON]. 21.02.1994 року [PERSON] та [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на житло [NUMBER], згідно якого квартира [ADDRESS] належить останнім на праві загальної сумісної власності. Згідно особового рахунку [NUMBER], виданого ККП «КК «Західна», [PERSON] та [PERSON] мешкали разом за адресою: [ADDRESS] з 29.01.1980 року по день смерті [PERSON] Крім того, факт мешкання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю підтверджується довідкою про забезпеченість житловою площею від 06.05.2006 року, виданою ЖКП «Домовик-3». Згідно листа Першої Маріупольської державної нотаріальної контори від 11.01.2016 року за даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] відсутня. Вирішуючи даний позов по суті суд виходиться з наступного. Відповідно до п. 5 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважають сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Оцінкою та аналізом вищенаведених фактів по справі в сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження належними та допустимими доказами факту мешкання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з червня 1969 року по дату смерті останньої - [INFO]. Встановлення факту спільного проживання необхідно [PERSON] для звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, оскільки він, в такому випадку, відповідно до ст. 1264 ЦК України, являється спадкоємцем за законом. Відповідно до положень статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом четвертої черги мають особи, яки мешкали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш 5 років до часу відкриття спадщини. Стаття 1264 ЦК України захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім'ї і які проживали з ним упродовж достатньо тривалого часу (п'ять років), вели спільне господарство. Підтвердженням права особи спадкування у четверту чергу можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім'ї, документи, які підтверджують спільне проживання протягом не менше п'яти років та ведення спільного господарства, тощо. Відповідно до роз'яснення пункту 21 Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до переконання, що [PERSON], який постійно проживав разом із спадкодавцем, вів спільний побут більше 5 років до часу відкриття спадщини, вважається спадкоємцем за законом четвертої черги. При цьому, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інші інтереси осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved