Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

У грудні 2020 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки за цією ж адресою, загальною площею 0,4200 га, а саме: земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) та земельної ділянки площею 0,1700 га для ведення особистого селянського господарства. Позивачка являється спадкоємцем першої черги як донька померлої. Протягом шестимісячного строку позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак Постановою приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2020 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки у зв`язку з відсутністю документів, потрібних для вчинення нотаріальної дії. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вона не має змоги, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , а також на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,4200 га, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) та земельну ділянку площею 0,1700 га для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка до суду не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивачки адвокат Завгородня В.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами. Третя особа Приватний нотаріус Запорізького районного\~нотаріального округу\~Запорізької області\~Карташова Т.М. до суду не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 26 лютого 2019 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 280 (а.с. 14). Факт родинних відносин між позивачкою і померлою підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 05 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, запис за № 210 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки за цією ж адресою, загальною площею 0,4200 га, а саме: земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) та земельної ділянки площею 0,1700 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 73/2019, наданої суду приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою\~Т.М., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за законом прийняла [PERSON] , про що нею складено заяву, зареєстровану 06 червня 2019 року за № 229 (а.с.\~98). Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, як донька померлої. Спадщину, відкриту після смерті матері, прийняла у встановленому законодавством порядку, а саме: протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори. Окрім позивачки, спадкоємців після померлої [INFO] [PERSON] , немає. При оформленні [PERSON] своїх спадкових прав на вищевказані житловий будинок та земельні ділянки з`ясувалось, що у позивачки відсутні документи, які підтверджують право власності на спадкове майно. Так, відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. від 12.11.2020 № 724/02-31, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: на житловий будинок та земельні ділянки, які належали [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії, надані не були (а.с. 145). Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 12 січня 2018 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1349 (а.с. 44). В матеріалах спадкової справи № 09/2018, наданої суду приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою\~Т.М., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за заповітом прийняла [PERSON] , про що нею складено заяву, зареєстровану 01 лютого 2018 року за № 39 (а.с. 57). Відповідно до копії заповіту від 13.07.2017, складеного [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. за реєстровим № 3255, 3256. Відповідно до заповіту, [PERSON] земельну ділянку площею 6,26 га, розташовану на території Мар`ївської сільської ради, Запорізького району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2322185700:04:001:0095; земельні ділянки загальною площею 0,42 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , заповіла [PERSON] (а.с. 58). В матеріалах вказаної спадкової справи міститься копія Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2408 від 24.09.2018, виданого на ім`я [PERSON] , відповідно до якого спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 6,2581 га, розташованої на території Мар`ївської сільської ради, Запорізького району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2322185700:04:001:0095 (а.с. 93). Однак [PERSON] спадкові права на житловий будинок та земельні ділянки загальною площею 0,42 га після смерті [PERSON] не оформила. Відповідно до копії Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим 09 вересня 1972 року Мар`ївською сільською радою Запорізького району, запис за № 27, [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с. 151). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 05 травня 2003 року Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області, запис за № 20 (а.с. 150). Відповідно до довідки виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 421/01 від 03.11.2003, [PERSON] був прописаний і проживав з дня народження по день смерті [INFO] в належному йому житловому будинку в [ADDRESS] . Разом з ним були прописані та проживали: [PERSON] дружина та [PERSON] син (а.с. 150 зворотна сторона). Згідно з заявою від 07.11.2003, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] (а.с. 154 зворотна сторона). В матеріалах спадкової справи № 423/2003, наданої суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за законом прийняла [PERSON] , про що нею складено заяву, зареєстровану 20 серпня 2003 року за № 602 (а.с. 144). Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-623 від 10.11.2003, виданого на ім`я [PERSON] , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 6,26 га, розташованої на території Мар`ївської сільської ради, Запорізького району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки [ADDRESS] , площею 0,42 га, для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 157 зворотна сторона). Однак [PERSON] спадкові права на житловий будинок після смерті чоловіка [PERSON] не оформила. Згідно з ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, згідно з приписами ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Така ж позиція викладена в п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24 753/0/04 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК». Згідно з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з копією Виписки з погосподарської книги Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, головою домогосподарства за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 26-28). Крім того, відповідно до копії Технічного паспорту № 517 від 12.08.1991, власником будинку по [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 17-18). Відповідно до копії Облікової карти об`єкта по господарського обліку на 2016-2020 роки, головою домогосподарства за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , є [PERSON] (а.с. 29). Згідно з п. 10 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №\~013963, виданого 18 грудня 2000 року головою Мар`ївської сільської ради народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 381, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради народних депутатів № 62 від 12 жовтня 1995 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,42 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території [ADDRESS] , Мар`ївської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства) (а.с. 160 зворотна сторона, 161). Рішенням Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 15 від 12 жовтня 2020 року, з метою приведення у відповідність до вимог чинного земельного законодавства, здійснено розподіл земельної ділянки за цільовим призначенням, а саме: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,1700 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 22, 23). Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно зі ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. На підставі викладеного можливо зробити висновок про належність оспорюваного спадкового майна [PERSON] , після його смерті [INFO] [PERSON] , а після її смерті [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2011 року № 868. правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved