Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до Новойадарського районного суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОВІНД» (далі по тексту ТОВ «АВТОВІНД»), третя особа Новоайдарський районний центр зайнятості про розірвання трудових відносин. В обґрунтування позову зазначив, що 28 травня 2010 року він був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОВІНД», яке зареєстроване та знаходиться у місті Луганську, слюсарем з ремонту автомобілів, про що зробено відповідний запис № 15 у трудову книжку [NUMBER] . Влітку 2014 року у зв`язку з проведенням антитерористичної операції та активними бойовими діями в м. Луганську, позивач був вимушений виїхати з окупованої території до с. Райгородка, Новоайдарського району Луганської області та не мав можливості продовжувати роботу. Фактично трудові відносини припинені у жовтні 2014 року, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу ПФУ, які внесені по 30 вересня 2014 року, а тому вказану дату позивач вважає останнім днем роботи. У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного центру зайнятості з метою отримати статус безробітного, проте йому було відмовлено на підставі того, що відповідно Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування він знаходиться у трудових відносинах з ТОВ «АВТОВІНД». Позивач самостійно вирішити питання про розірвання трудових відносин з відповідачем не може, оскільки останній знаходиться на окупованій території у м. Луганську, відповідач не перереєструвався на підконтрольну українській владі територію, Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» припинило доставку пошти на територію м. Луганська. Посилаючись на ст. 43, 46 Конституції України та ст. 38 КЗпП України просив припинити трудові відносини з 30 вересня 2014 року за власним бажанням у зв`язку з переїздом у іншу місцевість між [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОВІНД». Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 14 січня 2021 року клопотання позивача про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Новоайдарського районного центру зайнятості та витребування інформації про перебування позивача на обліку у останнього задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Новоайдарський районний центр зайнятості та витребувано у нього відомості про перебування [PERSON] на обліку як безробітного. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що позов підтримує у повному обсязі, а тому просив суд його задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. У судове засідання представник третьої особи не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду письмові пояснення, в яких зазначено, що [PERSON] дійсно звертався до центру зайнятості з питань пошуку роботи, проте на підставі п.п. 2, 23 Постанови КМУ «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» № 792 від 19.09.2018 року йому було відмолено у наданні статусу безробітного як зайнятій особі. Новоайдарський районний центр зайнятості просив справу розглянути без участі представника установи, позовні вимоги позивача підтримав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 28 травня 2010 року був прийнятий на посаду слюсаря з ремонту автомобілів у ТОВ «АВТОВІНД» та на підставі наказу № 25-06 від 28.05.2010 року було внесено відповідний запис у трудову книжку позивача серії [NUMBER] (а.с.6). З наданої у судовому засіданні цієї ж копії трудової книжки не вбачається, що в ній внесений запис відповідачем про звільнення позивача з займаної посади слюсаря. Згідно з інформацією наданою Пенсійним фондом України щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу Форма ОК-5, з 28.05.2010 року Пенсійному фонду України Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОВІНД» (код 34579470) надавались відомості про заробітну плату [PERSON] для нарахування пенсії, з жовтня 2014 року дані від відповідача не надавались. З листа Новоайдарського районного центру зайнятості № 102/01-21 від 19.01.2021 року вбачається, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ТОВ «АВТОВІНД» відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру страхування, а тому йому на підставі п.п. 2, 23 Постанови КМУ «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» № 792 від 19.09.2018 року було відмовлено у наданні статусу безробітного як зайнятій особі. Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОВІНД» знаходиться за адресою: Україна, 91047, Луганська область, м. Луганськ, вул. Оборонна, 44-Б (а.с.11,14). Таким чином, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем своїх трудових прав. Вказані правовідносини регулюються нормами трудового законодавства. Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 21 КЗпП України містить поняття трудового договору, відповідно до нього трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Згідно з п. 4 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу. Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Згідно з Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.06.2001 за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються з фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», на території м. Луганська Луганської області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, зазначені позивачем обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а саме судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «АВТОВІНД» було укладено безстроковий трудовий договір. У 2014 році у зв`язку з проведенням антитерористичної операції у Луганській області позивач виїхав з м. Луганська та не мав можливості продовжувати роботу та розірвати безстроковий трудовий договір в установленому законом порядку, так як м. Луганськ є окупованим та не підконтрольне українській владі. На підставі викладеного, позивач не може самостійно вирішити питання про зняття трудового договору з реєстрації для встановлення на облік як безробітного у центрі зайнятості та подальшого працевлаштування. Отже, суд доходить висновку, що позовна заява [PERSON] до ТОВ «АВТОВІНД» про розірвання трудових відносин підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову, сплачений [PERSON] судовий збір у сумі 840, 80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved