Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 22 квітня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 57. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 22 квітня 2014 року перебувають з відповідачкою в шлюбі, в період шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачкою. Сторони припинили шлюбні стосунки з жовтня 2019 року, спільне господарство не ведуть. Спільне життя у сторін не склалося, вони переконалися, що у них немає спільних інтересів та не бажають бути разом. Збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 22 квітня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] за актовим записом № 57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 листопада 2015 року. В період спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Спільне життя у сторін не склалося, вони переконалися, що у них немає спільних інтересів та не бажають бути разом, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки відповідачка [PERSON] визнала позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ст.\~113\~Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не заявляла про зміну прізвища на дошлюбне, тому після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». При зверненні з даним позовом до суду позивач\~\~ [PERSON] сплатив 768 грн. 40 коп. судового збору. Оскільки відповідачка позов визнала, тому на підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~на користь позивача\~\~ [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору, що становить 384 грн. 20 коп., решта 384 грн. 20 коп. стягується з відповідачки\~\~ [PERSON] на користь позивача\~\~ [PERSON] .

Outcome: approved