Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], 3-ті особи: районна адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя, територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та права на приватизацію житлового приміщення. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2016 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача районну адміністрацію Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя та виключено її зі складу третіх осіб. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що вона є наймачем житлового приміщення кімнати № 2 площею 17,35 кв. м. у квартирі № 13 в буд. № 47 по бул. Шевченка в м. Запоріжжі, яка є квартирою спільного заселення. Квартира складається з трьох кімнат площею 12,52 кв. м., 17,73 кв. м. та 17,35 кв. м. Користувачем інших двох кімнат є відповідач [PERSON] У вересні 2015 року позивач звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя з метою оформити приватизацію кімнати, яка знаходиться у її користуванні, але виявилося, що у ордері, на підставі якого вона вселилася до квартири, невірно зазначено площу кімнати, яка надана їй у користування, внаслідок чого оформити приватизацію виявилося неможливо. Згідно ордеру № 1247, виданого 06.09.1996 року виконавчим комітетом Ради народних депутатів м. Запоріжжя на імя її матері [PERSON], до якого включено її в якості члена сімї наймача, їм було надано кімнату в комунальній квартирі № 13 в буд. № 47 по бул. Шевченка в м. Запоріжжі площею 17,73 кв. м. Оскільки дві кімнати в квартирі на час отримання ними ордеру були зайняті відповідачем [PERSON] вони вселилися у вільну кімнату площею 17,35 кв. м. Жодних спорів щодо вселення не виникало. У зазначеній кімнаті позивач проживає до теперішнього часу, а її мати [PERSON] на даний час у кімнаті не проживає та не зареєстрована. У 2002 році [PERSON] приватизувала кімнати, в яких вона проживала, отримавши свідоцтво про право власності № 1510 від 08.07.2002 року на 16/25 частин квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко [ADDRESS]. У свідоцтві зазначено, що у власність [PERSON] переходять кімнати № 7 площею 12,52 кв.м. та кімната площею 17,73 кв.м. З технічного паспорту вбачається, що [PERSON] приватизувала саме ті кімнати, які вона фактично займала і які є суміжними. З акту обстеження квартири на предмет приватизації, складеного техніком ЗМБТІ 23.05.2002 року вбачається, що до складу частки 16/25 в квартирі було віднесено кімнати площею 12,52 кв.м. та 17,73 кв.м. Кімнату площею 17,35 кв.м. віднесено до іншої частки, розмір якої визначено 9/25 часток квартири. Таким чином в її користуванні з моменту вселення і по теперішній час знаходиться кімната площею 17,35 кв.м., яку вона має намір приватизувати, а не 17,73 кв.м., як зазначено в ордері. З огляду на зазначені обставини позивач зазначає, що вона має право на безоплатну приватизацію кімнати площею 17,35 кв.м. у квартирі № 13 по бул. Шевченко буд. 47 в м. Запоріжжі, а тому просила суд визнати за нею право користування в якості наймача кімнатою № 2 площею 17,35 кв.м. у квартирі № 13 по бул. Шевченко буд. 47 в м. Запоріжжі та визнати за нею право на безоплатну приватизацію вищезазначеного житлового приміщення. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Представник відповідача районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду пояснення та заперечення на позов, в яких також просив справу розглядати у відсутність їх представника. Представник третьої особи Запорізької міської ради, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявився, причини неявки до суду не повідомив, заперечень та пояснень по суті позову суду не надавалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира спільного заселення № 13 в буд. № 47 по бул. Шевченка в м. Запоріжжі складається з трьох кімнат площею 12,52 кв. м., 17,73 кв. м. та 17,35 кв. м. На підставі ордеру на житлове приміщення № 1247, виданого 06.09.1996 року виконавчим комітетом Ради народних депутатів м. Запоріжжя на імя [PERSON], яка є матірю позивача у справі [PERSON], на сімю з двох осіб, до якого включено позивача в якості члена сімї наймача, надано у користування кімнату площею 17,73 кв.м. зазначеної вище квартири. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району № 496-р від 29.05.2015 року змінено договір найму житлового приміщення комунальної квартири № 13 в буд. № 47 по бул. Шевченко в м. Запоріжжі з наймача [PERSON] на доньку [PERSON], за згодою головного квартиронаймача. 08.07.2002 року відповідачем [PERSON] отримано свідоцтво про право власності на житло № 1510, видане Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, відповідно до якого [PERSON] згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» набула право власності на кімнату № 7 площею 12,52 кв.м. та кімнату № 8 площею 17,73 кв.м., що у загальній сукупності становить 16/25 частин у квартирі № 13 в буд. № 47 по бул. Шевченка в м. Запоріжжі. Інші 9/25 частин у квартирі залишилися у власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради . Фактично позивач у справі [PERSON], з моменту заселення до квартири, займає кімнату площею 17,35 кв.м., і є користувачем зазначеної кімнати, що не заперечувалося відповідачами та третьою особою, і підтверджується довідкою про склад сімї наймача жилого блоку. Відповідно до ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Статтею 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Сукупність наявних в матеріалах справи письмових доказів свідчить про те, що [PERSON], членом сімї якої є позивач у справі [PERSON], на підставі ордеру на житлове приміщення № 1247, виданого 06.09.1996 року виконавчим комітетом Ради народних депутатів м. Запоріжжя, надавалась у користування кімната площею 17,35 кв.м. у квартирі 3 13 в буд. № 47 по бул. Шевченко в м. Запоріжжі, яка є ізольованою від усіх інших кімнат у цій квартирі, а не 17,73 кв.м., як зазначено у ордері, яка є суміжною із кімнатою площею 12,52 кв.м., і на момент видачі ордеру вже перебувала у користуванні відповідача [PERSON] Допущена у ордері, який видано на імя [PERSON], помилка у площі кімнати, що надається у користування, на даний час позбавляє позивача можливості у встановленому законом порядку приватизувати кімнату, якою вона користується, у звязку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права користування кімнатою № 2 площею 17,35 кв.м. у квартирі [ADDRESS] задовольнити. Разом з тим, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права на безоплатну приватизацію кімнати, яка знаходиться у її користуванні, слід відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Право наймача на приватизацію житла, наймачем якого він є, є беззаперечним, оскільки передбачено положеннями Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя з питання приватизації комунальної квартири № 13/2 за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко буд. 47. Листом від 23.09.2015 року № С-0250 районна адміністрація Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя, повернула позивачу у справі подані нею для вирішення цього питання документи, посилаючись на те, що у заяві про приватизацію [PERSON] зазначено про бажання приватизувати кімнату площею 17,35 кв.м., в той час, як ордер видано на кімнату площею 17,73 кв.м. Вказані обставини свідчать, що районна адміністрація Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя в даному випадку не оспорювала права позивача на безоплатну приватизацію житла і не відмовила їй у безоплатній приватизації кімнати, а повернула документи лише з тих підстав, що площа кімнати, яка зазначена у ордері, не відповідала тій площі кімнати, яку фактично займає позивач. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги є передчасними, оскільки судом не встановлено порушених прав позивача, у звязку з чим вони задоволенню не підлягають.

Outcome: partial