Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

У грудні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження її діда [PERSON] , [INFO] , на території України, а саме у м. Євпаторії Кримської АРСР. Заява обґрунтована такими обставинами. [PERSON] є онукою [PERSON] , який народився [INFO] м. Євпаторії Кримської АРСР. Бажаючи набути громадянство України, заявниця звернулася з відповідною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області. Однак провадження за її заявою було припинено з підстав непідтвердження факту народження її діда на території України. Таке рішення орган міграційної служби прийняв тому, що в документах, які підтверджують особу її діда, є певні розходження, а саме:в архівній виписці з актового запису про народження по м. Євпаторії Кримської АРСР від 20.01.1935 прізвище та ім`я її діда зазначено як [PERSON] , у свідоцтві про народження його прізвище ім`я зазначено як [PERSON] , у свідоцтві про його шлюб з бабою [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою від 13.12.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду. [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській областінадіслало письмові пояснення із запереченнями проти заяви, які обґрунтовані посиланням на відсутність належних документів, які б підтверджували факт народження діда заявниці на території України. Вказуючи, що окрім розходження у прізвищі та імені діда заявниці, не співпадає також дата його народження - згідно свідоцтва про народження він народився [INFO] , а у паспорті зазначено, що датою народження є [INFO] , заінтересована особа просить у задоволенні заяви відмовити. В судове засідання представник заінтересованої заяви не з`явився без повідомлення причин неявки, у зв`язку з чим суд визнав причини неявки неповажними Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. [PERSON] є громадянкою Республіки Узбекистан, 05.11.2018 їй було видано посвідку на тимчасове проживання в Україні № 800017411 зі строком дії до 01.04.2020. З довідки про реєстрацію місця проживання особи № [NUMBER] від 29.11.2019, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, вбачається, що місце проживання заявниці з 22.11.2018 зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] , виданого 20.03.2010, вона народилася [INFO] у с. Стефанівка Джанкойського району Автономної Республіки Крим, її батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (актовий запис про народження № 23, складений 11.09.1995 Просторненською сільською радою Джанкойського району, Автономна Республіка Крим). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 29.03.2007 палацом одруження « [PERSON] » м. Ташкента Республіки Узбекистан, яке посвідчує факт укладення шлюбу між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (актовий запис про шлюб № 2054), дошлюбне прізвище нареченої було [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.03.2007, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану с/ради «Іскандар» Управління юстиції Ташкентської області, [PERSON] народилася [INFO] кишлаку Іскандар Бостанлицького району Ташкентської обл., Республіка Узбекистан, її батьком є [PERSON] , татарин, а матір`ю - [PERSON] , татарка (актовий запис про народження № 157 від 06.05.1959). За даними архівної виписки із актового запису про народження по м. Євпаторія Кримської АРСР від 20.01.1935 № 40 [PERSON] народився [INFO] , батьком його є [PERSON] , 1906 р.н., татарин, а матір`ю - [PERSON] дружина [PERSON] , 1905 р.н., татарка, адреса батьків: [ADDRESS] . Водночас у свідоцтві про народження, виданому на підставі вищевказаного актового запису про народження, прізвище та ім`я дитини записано як [PERSON] , а місцем народження зазначено Кримську АРСР . 28.01.1959 [PERSON] , 1935 р.н., уродженець м. Євпаторії, зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Іскандарським виконавчим комітетом Бостанлицького району Ташкентської обл., Республіка Узбекистан(актовий запис про шлюб № 14). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30.04.1998 Джанкойським МРВ ГУ МВС України в Криму, [PERSON] народився [INFO] у м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, з 26.09.1988 місце його проживання було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . У вищевказаному паспорті наявний штамп, який підтверджує факт реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Просторненської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим (актовий запис про смерть № 09 від 17.05.2013). Як зазначено в експертному висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/34-2 від 11.02.2019 встановлення міжмовних відповідностей та внутрішньомовних і міжмовних варіантів прізвищ та імен, пов`язаних з національними традиціями тюркських мов або власних назв, записаних за їх посередництвом, має низку специфічних особливостей. У зв`язку зі своєрідністю самого концепта імені в культурах народів Сходу, документальні записи повного імені можуть включати ім`я батька, діда і т. ін., що виконують роль елемента імені. У минулому механізм утворення прізвищ у багатьох тюркських народів відбувався за зразком російської мови шляхом додавання до твірної основи (переважно імені) суфіксів -ов, ев. У етнокультурної традиції тюркських мов є суттєві розбіжності в кількісному та якісному складі компонентів власних назв, їх послідовності, фіксації їх повної чи скороченої форми, використанні дефіса та надрядкових знаків, нарізно оформленому чи цілісному написанні окремих елементів назви тощо. Цим пояснюється зокрема варіантність російських записів імені та по батькові [PERSON] та їх українських відповідників [PERSON] . Посилаючись на вищенаведене спеціаліст-лінгвіст зазначив, що записи (російською та українською мовами) прізвища [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] ( сын ) та імені по батькові [PERSON], [PERSON] є ідентичними. Надаючи оцінку встановленим обставинам та документам, що їх підтверджують, в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність того факту, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 1935 р.н.,і померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, є однією і тією ж особою, а заявниця [PERSON] є його онукою. За приписом частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав. Частина 1 статті 315 цього Кодексу містить перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядає суд в порядку окремого провадження. До таких фактів, зокрема, відноситься факт родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина 2 статті 315 ЦПК України). Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, мають юридичний характер, тобто відповідно до закону викликають юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Як роз`яснив Верховний Суд України у постанові Пленуму від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що в порядку окремого провадження не можуть розглядатися заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення. Суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження її діда на території, що після 24.08.1991 стала територією України, з метою набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі статті 8 Закону України «Про громадянство». Однак ураховуючи, що факт народження [PERSON] , [INFO] , у м. Євпаторії, підтверджується його паспортом, суд вважає, що ефективним способом усунення перешкод для реалізації права заявниці на набуття громадянства України за територіальним походженням буде встановлення ідентичності особи, записи прізвища, імені та дати народження якої в різних документах мають розбіжності, та факту родинних відносин. На підставі викладеного,

Outcome: partial