Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] предявила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20 жовтня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає і знаходиться на утриманні позивача, проте відповідач після припинення фактичних шлюбних відносин, не бере належної участі у витратах необхідних для виховання і розвитку дитини, хоча має такий обовязок, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн. на місяць до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду 10 січня 2017 року подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подавши через канцелярію суду 10 січня 2017 року заяву про визнання позову в повному обсязі з розглядом справи у його відсутність, вказавши, що офіційно не працевлаштований, стабільного заробітку не має, маючи мінливий дохід від тимчасових заробітків близько 5000,00 грн. на місяць, тому вважає за можливе виплату аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. на місяць на утримання єдиної доньки [PERSON], зазначивши також, що інших осіб на утриманні не має. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20 жовтня 2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №1451 (а.с. 7). Від сторін як подружжя походить дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ 16 грудня 2014 року серії І-КИ №512848 (а.с.8). Судом встановлено, що дитина проживає разом з матірю, окремо від батька, що підтверджується довідкою КП «Міські комунальні платежі» року про склад сімї позивача (а.с.15) та визнано сторонами у поданих заявах. Позивач працює в ПАТ КБ «ПриватБанк» на посаді оператора 1-го рівня HelpDesk ГО, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та за даними довідки про доходи від 28 грудня 2016 року №20.1.0.0.0/7-20161228/2774 за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2016 року доходів не отримувала (а.с.17, 18). Також на підставі даних трудової книжки відповідача встановлено, що останній з 27 травня 2016 року не працює, звільнений з ПАТ КБ «ПриватБанк» за п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.21) та з цього часу заробітну плату не отримує. Інших даних про розмір та джерело доходів суду не надано. Крім того, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, має нормальний стан здоровя, інших осіб на утриманні не має. Оскільки судом зясовано, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у даній справі досягнуто не було, відповідач з дитиною не проживає, регулярного утримання їй не надає, то належить визнати, що ним порушено покладений на нього статтею 180 СК України обовязок по утриманню, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача аліментів, у тому випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі та, при визначенні розміру суми аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги обов'язок участі обох батьків у матеріальному утриманні дитини, матеріальний стан та стан здоровя дитини, яка має ряд хвороб, перебуває на диспансерному обліку у лікаря ортопеда, лікаря невролога (а.с.16), стан здоровя платника аліментів, який є працездатним, відсутність документального підтвердження доходів відповідача та джерел їх отримання, чим визначається ризик їх мінливості й нерегулярності, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, матеріальний стан одержувача аліментів, яка доходів не має у зв?язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, розмір необхідного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який з 01 січня по 30 квітня 2017 року складає на дитину віком до 6 років 1355,00 грн., з 01 травня по 30 листопада 2017 року 1426,00 грн., суд вважає справедливим та співмірним визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини [PERSON] в сумі 1500,00 грн. щомісяця, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 22 грудня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved