Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив встановити факт його спільного проживання разом із батьком - [PERSON] на день смерті останнього - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказав, що його батько [PERSON] за життя придбав у власність 3/5 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . З 2008 року батько позивача почав хворіти, тому з липня 2008 року позивач почав мешкати спільно із ним однією сім`єю. Із цього часу він взяв на себе всю турботу про батька, допомагав йому фізично та матеріально. У них був спільний сімейний бюджет, вони були пов`язані спільним побутом, позивач також взяв на себе всі турботи про догляд за житловим будинком та прибудинковою територією. [INFO] його батько помер. У зв`язку із смертю батька, позивач поніс витрати пов`язані із його похованням, та після смерті залишився мешкати у будинку та мешкає в ньому і зараз. Однак, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори він вчасно не з`явився, оскільки вважав, що прийняв спадщину, оскільки мешкав спільно із батьком за однією адресою однією сім`єю. Окрім того, із квітня 2015 року він був мобілізований для несення служби в АТО, у зв`язку із чим не займався оформленням правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач вирішив скористатись своїм правом на прийняття спадщини після смерті батька, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Лосінець С.М. з проханням завести спадкову справу та видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на належне йому майно. Однак нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не надав документів, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 липня 2021 року. Ухвалою суду від 30 жовтня 2020 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору за подання до суду позову, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 12 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року клопотання позивача задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М. копію спадкової справи №41/2020, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 17 березня 2021 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовну заяву підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, крім того, зазначила, що вона відмовляється від спадщини після смерті її батька [PERSON] на корить свого брата - позивача [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.233 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , 1956 року народження, є сином і батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.05.2015 (а.с. 12). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 жовтня 2014 року, в якому зазначено місце смерті - місто Кривий Ріг Дніпропетровська область (а.с. 15). Як вбачається з копії паспорта позивач [PERSON] з 07 грудня 2007 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 13 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І., [PERSON] на праві приватної власності належить 3/5 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складається з: квартири [ADDRESS] , житловою площею 48,9 кв.м., загальною площею 71,4 кв.м., Б-сараю, Г-літньої кухні, Д, Е - сараю, Ж - вбиральні, що підтверджується, витягом з Державного реєстру правочинів №463639 від 13.12.2004 року (а.с.6, 7). Як вбачається з Акту від 26 липня 2020 року, складеного сусідами та мешканцями будинку [ADDRESS] , затвердженого заступником головою Квартального комітету №89 [PERSON] , [PERSON] фактично проживав разом зі своїм батьком [PERSON] , 1956 року народження з 14.07.2008 року по момент його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] та вів сумісне домогосподарство (а.с. 22,23). 23 липня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М. для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька. Постановою від 23 липня 2020 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про прийняття спадщини через відсутність документального підтвердження факту сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. (а.с. 5). Відповідно до матеріалів спадкової справи №41/2020, наданої до суду, після смерті [PERSON] до нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернувся син [PERSON] . Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались (а.с.56-74). Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК він не заявив про відмову від неї. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеним факт того, що на день смерті батька [PERSON] позивач постійно проживав разом із ним за адресою: [ADDRESS] , а тому наявні підстави для задоволення позову про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, з метою оформлення спадкових прав позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved