overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] у якому просила суд стягнути з відповідача у її користь аліменти на період навчання в Кіцманському технікумі Подільського ДАТ м. Кіцмань в твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно до закінчення навчання, вказуючи на те, що відповідач є її батьком та маючи реальну можливість, добровільно матеріальної допомоги на період навчання, якої вона потребує, не надає. У попередньому судовому засіданні позивачка частково змінила позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 350 гривень щомісячно. Відповідач змінені позовні вимоги визнав повністю і не заперечує проти його задоволення. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 182, 185, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 25 листопада 2006 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач [PERSON] не надає, відмовляється допомагати у забезпеченні дитини, не несе витрат на відвідування дитиною дитячого садка. Позивачка на даний час не працює, оскільки вимушена доглядати за дитиною. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи і дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 листопада 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 172, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного проживання вони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2013 року шлюб між ними розірвано. Як зазначала позивач [PERSON], відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги та ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину. Згідно з довідкою ЖБК «Восход» від 12 грудня 2013 року за № 2140, [PERSON] дійсно проживає [ADDRESS], і разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні син [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів у розмірі ? частки заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини, а саме: сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивований тим, що відповідач є батьком дитини, однак участі в її утриманні не приймає, домовленості щодо його участі у матеріальному забезпечені cина не має. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Додатково пояснила, що перебуває у шлюбі із відповідачем, до суду із заявою про розірвання шлюбу не зверталась, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] 2010 року народження, який знаходиться на її утриманні, відповідач почав добровільно надавати допомогу шляхом перерахування грошей. Вона не працює, перебувала у відпустці по догляду за дитиною, зараз намагається влаштуватись на роботу, інших доходів не має. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково, не заперечував проти стягнення аліментів але просив це зробити не з дня звернення позивача до суду а з дня винесення рішення судом. Оскільки за цей час він перераховував грошові кошти позивачу у добровільному порядку. Додатково пояснив, що дитина дійсно його, він працює офіційно у порту матросом, середній заробіток складає 2975 грн., не заперечує проти того, щоб аліменти відраховувала бухгалтерія з зарплатні. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO].(а.с.3), який проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріально допомоги надає, але це має не регулярний характер.(а.с.11-17) Як стверджує позивач, [PERSON] працює та інших аліментних зобов'язань не має. Аналогічні пояснення надав відповідач у судовому засіданні та підтвердив факт того, що він офіційно працює у порту матросом та інших дітей не має на утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Посилання відповідача на те, що суд не повинен стягувати аліменти з моменту звернення позивача до суду суперечать вимогам законодавства, а саме положенням ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином очевидні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 75, 84, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Іванівської сільської ради Сакського району АР Крим про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, [INFO] помер батько позивачки, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння під [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги, однак, у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала, у зв'язку з хворобою. Наведена обставина стала перешкодою для своєчасного звернення до нотаріальної контори. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та встановити чотирьохмісячний строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Позивач про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. У судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила суд позовні вимоги задовольнити, ат розглянути справу за її відсутності. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності або відкладення розгляду справи суду не надав. На підставі положень частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки всі особи, які беруть участь у справ, у судове засіданні не з'явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 січня 2013 року, виданим Виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Сакського району Автономної Республіки Крим (а.с.8). 06 лютого 2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сакського міськрайонного управління юстиції АР Крим повторно видано свідоцтво про народження [PERSON], в якому батьком записано [PERSON] (а.с.9). Згідно зі свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 19 жовтня 1985 року дружині [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]»(а.с.10). Таким чином, дослідженні та оцінені у сукупності докази свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Враховуючі наведене, на підставі статті 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. Позов мотивує тим, що має доньку [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частину всіх видів заробітку (доходів), стверджуючи, що відповідач є батьком дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а відповідач визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню доньку. Відповідно до свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 25 грудня 1998 року, [PERSON] народилася [INFO]. Батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача інших дітей немає та діти залишаються проживати з позивачем. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням. Позов мотивує тим, що має сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Андрій навчається, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до закінчення терміну навчання у вищому навчальному закладі, а саме до 30.06.2017 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені такі правовідносини. [PERSON] народився [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки від 16.12.2013 року, [PERSON] являється студентом 1 курсу технологічного відділення за спеціальністю «Організація і технологія ведення фермерського господарства» Олександрійського технікуму Білоцерківського національного аграрного університету 1 рівня акредитації. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є рідним батьком позивача. До його повноліття відповідач сплачував аліменти, але зараз позивач навчається, тому працювати не має можливості. Так як відповідач не вказав, та не надав відповідних доказів, що підтверджують наявність іншої родини, утримання інших неповнолітніх дітей та наявність тяжких захворювань, що перешкоджають надавати матеріальну допомогу, тому є підстави щодо задоволення позову. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стаття 182 СК України вказує, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 03 жовтня 1998 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Запрудянською сільською радою народних депутатів Рокитянського району Київської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем у них не склалося через протилежні та психологічно несумісні характери, вкрай протилежні погляди на життя, взаємні права та обов'язки подружжя. Через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння між ними досить часто виникали сварки, що призвело до розпаду їхньої сім'ї. Протягом п'яти місяців подружніх стосунків вони не підтримують. Їхній шлюб носить суто формальний характер. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 03 жовтня 1998 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 жовтня 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Запрудянською сільською радою народних депутатів Рокитянського району Київської області, актовий запис № 04. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом п'яти місяців сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 09 жовтня 2010 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. За час перебування у шлюбі між нею та [PERSON] через різні характери і погляди на життя часто виникали непорозуміння та сварки. Після народження дочки відносини між ними одразу погіршилися. З лютого 2013 року вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що їхня сім'я розпалася, а шлюб носить формальний характер. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, на даний час відсутній. Примирення між ними неможливе. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 09 жовтня 2010 року. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 09 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 05. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Із лютого 2013 року сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 20 лютого 2004 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 58. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя із [PERSON] у них не склалося, через різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їхній шлюб існує формально. Майновий спір між ними відсутній. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 20 лютого 2004 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 20 лютого 2004 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 58. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved