Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У грудні 2013р. представник позивача в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до суду до відповідача з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вимоги мотивовані тим, що від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON], [INFO]. Мати дівчинки [PERSON] є інвалідом першої групи, хворіє на сахарний діабет, повністю сліпа. Вихованням, годуванням дитини займається бабуся. Батько дитини [PERSON] разом з сім'єю не проживає, не працює, зловживає спиртними напоями, не приймають участь в житті дитини, не забезпечує доньку, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, тому Виконавчий комітет Укромновської сільської ради просить позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з нього аліменти. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків відносно доньки [PERSON], [INFO] не працює, вихованням дитини не займається, не забезпечує матеріально, його місце проживання не відомо. На підставі зазначеного, просила позов задовольнити - позбавити [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з нього аліменти. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином /а.с.28-30/, причини неявки суду невідомі, заяв або клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи - Управління по справах дітей Сімферопольської райдержадміністрації в судовому засіданні просила позов задовольнити, оскільки відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не працює, не забезпечує дитину, тому позбавлення батьківських прав є доцільним та таким, що буде відповідати інтересам дитини, про що надано відповідний висновок. Прокурор Сімферопольського району АРК в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала, зазначивши, що позов є обгрунтованим, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.07.1993р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №18 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.4/. [INFO] народилася [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №12 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] /а.с.3/. Батьками [PERSON] згідно свідоцтва про народження зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки Укромновської сімейної амбулаторії Сімферопольського району АР Крим [PERSON], [INFO] перебуває на огляді в Укромновської сімейної амбулаторії з народження, на прийом до лікаря дитини приводила бабуся, батько станом здоров'я дитини не цікавився /а.с.10/. Відповідно до характеристики ДНЗ «Журавлик» [PERSON], [INFO] відвідує старшу групу дитячого садочку, є спокійною та комунікабельною дівчинкою. Виховання дитини займається бабуся [PERSON], яка відвідує батьківські збори, забезпечує дівчинку всім необхідним /а.с.9/. 05.02.2014 року комісією виконкому Укромновської сільської ради Сімферопольського району АРК проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], [INFO] про що складено відповідний акт. Згідно зазначеного акту дитина мешкає за адресою: [ADDRESS] з бабусею та матір'ю [PERSON], яка є інвалідом 1 групи, у дівчинки є все необхідне для розвитку, зокрема, іграшки, одяг, будинок газифікований, санітарний стан приміщень задовільний /а.с.41/. Згідно характеристики Виконавчого комітету Укромновської сільської ради Сімферопольського району АР Крим від 03.06.2013 року [PERSON], [INFO] за час проживання показав себе з посереднього боку, неодноразово прибував у стані алкогольного сп'яніння, не працює, участі у житті села не приймає /а.с.5/ Відповідно до повісток про виклик від 18.10.2013 року, 28.10.2014 року [PERSON] неодноразово викликався до Управління у справах дітей Сімферопольської РДА для розгляду питання щодо виконання батьківських обов'язків відносно своєї доньки [PERSON], [INFO], однак жодного разу не з'явився /а.с.38,39/. 24.10.2013 року на засіданні Комісії по питаннях захисту прав дитини Сімферопольської РДА розглядалось питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON], [INFO]. [PERSON] на засідання комісії не з'явився, про час та місце проведення засідання був сповіщений належним чином. На засідання комісії було прийнято рішення підготовити та подати документи для позбавлення батьківських прав [PERSON] /а.с.40/. Також судом встановлено, що відповідач - [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини [PERSON] - участі у вихованні не приймає, станом здоров'я не цікавиться, матеріально не забезпечує. Згідно з висновком Управління у справах дітей Сімферопольської РДА в АРК №6791/04-20 від 13.11.2013р., дії батька йдуть всупереч діючому законодавству, порушують інтереси та права дитини, у зв'язку з чим позбавлення [PERSON] відносно доньки [PERSON] батьківських прав є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини /а.с.33-34/. На підставі вищевикладеного, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. В ст.152 Сімейного кодексу України зазначено, що право дитини на належне батьківське виховання забеспечується системою державного контролю, що встановлена законом. У відповідності до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зазначене також підтверджується поясненням свідка [PERSON], яка пояснила, що її донька [PERSON] є інвалідом першої групи, а зять [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює, постійного місця проживання не має, інтересами дитини не цікавиться, матеріальні потреби дівчинки забезпечує вона. Встановлені судом факти та письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, свідчать про довгострокове, систематичне ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, що, у свою чергу, складає усі необхідні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] Суд також сприймає висновок Управління у справах дітей Сімферопольської РГА в АРК від 13.11.2013р. як належний доказ, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального розвитку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав є|з'являються,являються| обґрунтованими і подальше ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Статтею 46 Конституцією України гарантовано право громадян на соціальний захист для забезпечення рівня життя, не нижчого від прожиткового мінімуму, встановленого законом. В статті 48 Конституції України встановлено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Правовідносини сторін регулюються статтями 180-184 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матери, батька і (або) у твердій грошовий сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % (тридцяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько дитини, зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню, у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батьків, їх матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, обов'язок батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 363 грн. до досягнення дитиною повноліття. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст.191 Сімейного кодексу України. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved