Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

У жовтні 2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просять суд визнати поруку, встановлену договором поруки № 014/0018/85/85678/1 від 12.11.2007 року такою, що припинилась, визнати вищезазначений договір поруки таким, що припинився. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом про стягнення заборгованості з вимогою до поручителя із порушенням шестимісячного строку, встановленого законом і тому порука підлягає визнанню судом припиненою Тому позивач просив суд визнати поруку за договором поруки 014/0018/85/85678/1 від 12.11.2007 року таким, що припинився. Також позивач обґрунтував свої вимоги незаконним підвищенням процентної ставки за кредитним договором без згоди поручителя. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 12.11.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір поруки 014/0018/85/85678/1 від 12.11.2007 року з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Згідно п.3.1. договорів поруки № 014/0018/85/85678/1 від 12.11.2007 року сторони Договору визначають, що у випадку невиконання Боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком за виконання Боргових зобов'язань у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим (п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляджу цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч.4 ст.559 ЦК України). За умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання. Відповідно до п.24 Постанови №5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин»,при вирішенні спорів про визнання поруки припиненою, суд має враховувати, що згідно зі ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визнано інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку з застосуванням права на повернення кредиту достроково (згідно з внесеними змінами від 07.02.2014 року). Згідно п.1 ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Представник позивачів не довів той факт, що Банком було надіслано претензію-вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Виходячи з цього, шестимісячний строк не почав перебіг. Пунктом 1.6. Кредитного договору № 014/0018/85/85678 від 12 листопада 2007 року передбачені умови, при настанні яких сторони домовились, що процентна ставка може бути збільшена на 5 відсотків. Оспорюваними договорами поруки п.2.2 передбачено, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по Борговим зобов'язанням боржника, п.2.5. - Поручитель гарантує, що він ознайомлений з положеннями кредитного договору, цілком його розуміє та згоден виступати поручителем по борговим зобов'язанням. Таким чином, Поручитель дав згоду Банку на підвищення процентної ставки у разі настанні умов, передбачених в.1.6. кредитного договору. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні .

Outcome: dismissed