Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

У вересні 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилося невдалим. Через різні погляди на життя, у вирішенні повсякденних питань не могли дійти згоди, у зв`язку з чим між сторонами почали виникати непорозуміння та сварки. З січня 2019 року шлюбних стосунків подружжя не підтримує, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя, примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, тому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 21 січня 2006 року Виконкомом Глезненської сільської ради Любарського району Житомирської області, актовий запис № 1. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 19). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від19 листопада 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, в частині позовних вимог про визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] залишено без розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи по суті подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, справу просив розглядати за його відсутності. Обставини справи, що встановлені судом 21 січня 2006 року Виконкомом Глезненської сільської ради Любарського району Житомирської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с. 10). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 8-9). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За змістом ч. 2 ст. 114 у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що ведення спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2019 року. Проти зазначеного не заперечував і відповідач, оскільки подав заяву про визнання позову. З урахуванням того, що жоден із подружжя не бажає примиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити їх інтересам. Щодо судових витрат З матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1835073337.1 від 15 вересня 2020 року (оригінал квитанції знаходиться у матеріалах справи). Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи норми ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, розмір якого становить 420,40 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 115 СК України,

Outcome: approved