Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] ,\~у якому, крім неї, також зареєстровані: [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ та\~ [PERSON] . Відповідач [PERSON] \~більше восьми\~років в даному будинку не проживає, а її сини -- відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] взагалі\~ніколи не\~проживали.\~Проте з\~реєстраційного обліку\~за вказаною\~адресою в\~добровільному порядку\~вони не\~знялись,\~у зв`язку\~з чим\~у позивача\~виникають проблеми\~із вільним\~користуванням належним\~їй майном.\~Тому з метою захисту своїх прав вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 27.09.2019 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 21.10.2019 року справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання 22.11.2019 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. За неявки сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача [PERSON] .М. подала до суду заяву, у якій справу просила розглянути за відсутності сторони позивача, та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомляли, заяв про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавали. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов такого висновку. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 11.06.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2019 року. Згідно довідки Адамівської сільської ради № 545 від 07.08.2019 року, у вказаному будинку зареєстровані: сестра [PERSON] , [INFO] , племінник [PERSON] , [INFO] , племінник [PERSON] , [INFO] . Водночас із акту обстеження житлового будинку від 07.08.2019 року, складеному депутатом Адамівської сільської ради Зозуляк Т. [PERSON] в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] , слідує, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які за вказаною адресою не проживають. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в спірному житлі, а також вчинення перешкод відповідачу позивачем або членами його сім`ї, іншими особами в користуванні цим житлом. На підставі викладеного суд доходить висновку про необхідність усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням як власнику [PERSON] та визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] , в якому зареєстровано їх місце проживання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір -- 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн. Тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідачів на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. Водночас як вбачається із квитанції про сплату судового збору, позивачем при подачі позову до суду сплачено 2305,20 гривень. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума\~судового збору\~повертається в\~разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому в силу положень ст.\~142\~ЦПК України на користь позивача підлягає повернення з державного бюджету 1536,80 грн.

Outcome: approved