Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дня звернення до суду по 09 листопада 2020 року, а потім починаючи з 09 листопада 2028 року в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування поданого позову зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року та мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо та в добровільному порядку надавати кошти на утримання дітей відмовляється. Вказано, що відповідач має змогу допомагати їй фінансово, забезпечувати дітям належний рівень життя, оскільки офіційно працює. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Вказав, що не погоджується з викладеними у позовній заяві доводами. Від участі у вихованні і грошовому забезпеченні ніколи не відмовлявся, кожного місяця надавав дві тисячі гривень, за винятком двох місяців з поважних причин. Окрім цього, з початку карантину у 2020 році і по 15 серпня включно діти та дружина проживали в нього та знаходилися на його утриманні. З моменту подання позивачем заяви, він просив підтвердити платіж розпискою. Позивач підписувати розписку та брати гроші відмовилась. Гроші ним були відкладені та будуть виплачені позивачу у повному обсязі з моменту ухвалення рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та суть спірних правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають у зареєстрованому шлюбі 07 серпня 2010 року. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 07 серпня 2010 року Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда (а.с.6). Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5, а.с.5 на звороті). Згідно до довідки виданої 17 вересня 2020 року зав. будинком, [PERSON] , [INFO] прописана та проживає за адресою: [ADDRESS] . Її діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] прописані за адресою: [ADDRESS] , але з квітня 2018 року проживають за адресою: [ADDRESS] (без реєстрації). Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїм дітям, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є двоє дітей і розмір її доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, а тому є підстави для визначення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Суд вважає суму аліментів одна третя всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, буде необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Тому позовні вимоги в цій частині позову є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved