Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., але не менше ніж 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що вона з відповідачем [PERSON] мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. У зв`язку з погіршенням шлюбних відносин з [PERSON] , вони спільно не проживають, протягом певного часу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей, участі в їх розвитку та вихованні не приймає. Домовленості щодо утримання дітей батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. Їй відомо, що відповідач офіційно не працює, проте щомісяця має стабільний дохід. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував, згоден сплачувати на користь позивача аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з 12 березня 2014 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2020 року шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання до укладення шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує. Матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу [PERSON] добровільно він не надає. Домовленості щодо утримання дітей батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У ч. 2 ст. 183 СК України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених норм, при стягненні аліментів у твердій грошовій сумі на двох і більше дітей, суд визначає конкретний розмір аліментів у твердій грошовій сумі на кожну дитину, які будуть стягуватися до досягнення дитиною повноліття, а не єдину загальну сумарну тверду суму аліментів на усіх дітей. У ст.\~7\~Закону України\~Про Державний\~бюджет України\~на 2021\~рік визначено,\~що прожитковий\~мінімум у\~2021\~році на місяць на одну дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2395 грн., з 1 липня 2510 грн., з 1 грудня 2618 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання двох дітей позивачу не надає, позов визнав повністю, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, а також те, що обов`язок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Враховуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів на двох дітей у твердій грошовій сумі в загальному розмірі 5000 грн., суд вважає необхідним визначити конкретний розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на сина [PERSON] та дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, суд враховує, що встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved