Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася у суд із указаним позов, який обґрунтувала тим, що відповідачем Колодяжненською сільською радою відмовлено їй у наданні земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та надано третій особі, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки. Вважає, що відповідачем порушено визначені законом процедуру і порядок безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у власність. Просила скасувати рішення Колодяжненської сільської ради Волинської області від 12 серпня 2014 року №35/6-27 Про розгляд заяв громадян в частині відмови їй у наданні земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, та від 12 серпня 2014 року №35/6-24 Про розгляд заяв громадян в частині надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, стягнути судові витрати у справі. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов і пояснили, що тривалий час родина позивача використовувала земельну ділянку на [ADDRESS] для городництва. Протягом останніх двох років позивач неодноразово зверталася до відповідача із завами про надання їй цієї земельної ділянки під будівництво жилого будинку, з різних підстав отримувала відмову у таких заявах. Востаннє звернулася у квітні 2014 року, до заяви додала схему розташування бажаної земельної ділянки. В травні 2014 року від сільського голови отримала повідомлення про те, що розгляд заяви перенесено на чергову сесію сільської ради. На черговій сесії сільської ради, що відбулася 12 серпня 2014 року, прийнято рішення про призупинення надання земельних ділянок під забудову громадянам, крім учасників антитерористичної операції, до закінчення такої операції; на підставі указаного рішення, прийнято рішення про відмову у наданні позивачу бажаної земельної ділянки, а також прийнято рішення, яким надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки. Тому, вважають, що відповідачем умисно створені умови, за яких позивача позбавлено можливості одержати земельну ділянку. Представник відповідача сільський голова Колодяжненської сільської ради позов не визнав та пояснив, що у сільській раді відсутні відомості про надання позивачу чи її родині у користування земельної ділянки на [ADDRESS] , а тому підстав для передачі позивачу земельної ділянки з тих підстав, що вона користувалася нею, не було. У серпні 2014 року до сільської ради серед інших звернулася дружина [PERSON] , який на той час приймав участь в антитерористичній операції, із заявою про надання під забудову земельної ділянки на [ADDRESS] . До заяви [PERSON] схема розташування бажаної земельної ділянки не додавалася. Дружині [PERSON] було запропоновано для передачі спірну земельну ділянку і вона дала на це згоду. Вважає, що прийняті сільською радою рішення є законними. Також пояснив, що у розпорядженні Колодяжненської сільської ради достатньо земельних ділянок для надання усім заявникам під забудову. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову та пояснив, що на час прийняття оскаржуваних позивачем рішень він брав участь в проведенні антитерористичної операції у східних областях України. Заяву про надання земельної ділянки під забудову у с. Колодяжне написала його дружина. Передати конкретно земельну ділянку, на яку претендувала позивач, він не просив. Також пояснив, що на даний час виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, поніс на це витрати. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання допитаних свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд задовольнив позов з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] і третя особа [PERSON] є жителями села Колодяжне Ковельського району. Колодяжненська сільська рада є органом місцевого самоврядування, який відповідно до статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження сільських рад у галузі земельних відносин визначено статтею 12 Земельного кодексу України, відповідно до якої сільська рада розпоряджається землями територіальної громади, надає земельні ділянки комунальної власності у власність та користування громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу. Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно зі ст. 121 цього кодексу норма безоплатної передачі земельної ділянки громадянам у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у селах становить не більше 0,25 гектара. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України. Так, згідно з ч. 6 цієї статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Як убачається, із копій заяв, рішень органу місцевого самоврядування, повідомлень органу виконавчої влади позивач неодноразово зверталася до Колодяжненської сільської ради про надання їй земельної ділянки під забудову саме на [ADDRESS] та з різних підстав цю земельну ділянку не отримала (а.с. 8, 46-48). З показань свідків [PERSON] (депутат сільської ради) та [PERSON] (голова сільської ради у 2005 2010 роках) слідує, що земля на вул. Садовій у с. Колодяжне до передачі у власність громади села належала Колодяжненському колгоспу ім. Лесі Українки. Близько двадцять років тому при розбудові у селі однієї із вулиць було відібрано в родини позивача частину землі біля будинку та надано колгоспом земельну ділянку для городництва на [ADDRESS] , якою вони постійно користуються. 08 квітня 2014 року позивач [PERSON] черговий раз звернулася із письмовою заявою до відповідача Колодяжненської сільської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку орієнтовною площею 0,14га у [ADDRESS] з метою отримання її у власність. До заяви додано викопіювання з генерального плану забудови території (а.с.7). На території Колодяжненської сільської ради у власності та користуванні земельної ділянки для ведення особистого сільського господарства та присадибної ділянки [PERSON] не має, що вбачається із довідки №13 від 15 січня 2015 року, виданої Колодяжненським сільським головою (а.с.26). Із змісту заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки слідує, що позивач мала намір одержати земельну ділянку із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, тобто з підстави, визначеної пунктом в частини 2 статті 116 Земельного кодексу України. Передати земельну ділянку з мотивів користування нею (підстава, визначена пунктом а частини 2 статті 116 цього кодексу) позивач не просила. Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України заяви громадян про одержання безоплатно у власність земельної ділянки орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. В порушення наведених положень закону заява позивача від 08 квітня 2014 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою одержання у власність у місячний строк відповідачем розглянута не була і рішення по ній не прийнято. Натомість сільський голова направив позивачу письмове повідомлення про перенесення розгляду заяви на чергову сесію сільської ради (а.с.9). Вищевказану заяву позивача розглянуто на сесії Колодяжненської сільської ради 12 серпня 2014 року та прийнято рішення №35/6-27 Про розгляд заяв громадян, яким відмовлено їй у наданні земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд. При відмові відповідач керувався рішенням сесії сільської ради №35/3 від 12 серпня 2014 року (а.с.6). Згідно з рішенням Колодяжненської сільської ради 12 серпня 2014 року №35/3 сільською радою тимчасово призупинено на території сільської ради видачу громадянам земельних ділянок під будівництво та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, крім учасників антитерористичної операції, до закінчення антитерористичної операції (а.с.49). Того ж дня Колодяжненською сільською радою прийнято рішення від 12 серпня 2014 року №35/6-24 Про розгляд заяв громадян, яким надано третій особі на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] саме тієї, яку просила надати їй позивач. Відповідач Колодяжненська сільська рада як орган місцевого самоврядування вправі в межах повноважень, визначених законом, приймати рішення щодо регулювання земельних відносин місцевого значення. Проте, порушивши вимоги частини 7 статті 118 Земельного кодексу України щодо одномісячного строку розгляду заяви позивача та прийнявши рішення про тимчасове призупинення розгляду заяв громадян, до категорії яких належить позивач, відповідач Колодяжненська сільська рада фактично створив штучні умови, за яких позбавив позивача [PERSON] права на безоплатну передачу бажаної земельної ділянки. Відповідачем не надано суду доказів того, що на час звернення позивача із заявою про надання земельної ділянки існували визначені законом підстави відмови у наданні такого дозволу (невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку). Позивач просила надати земельну ділянку в межах норм безоплатної передачі, визначених статтею 121 Земельного кодексу України, до заяви додала викопіювання з плану забудови території. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] в період з 18 червня по 31 серпня 2014 року безпосередньо брав участь в проведенні антитерористичної операції у східних областях України, що убачається з наданої ним суду копії довідки тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини [NUMBER] від 02 жовтня 2014 року №5192 (а.с.50), і з урахуванням рішення Колодяжненської сільської ради 12 серпня 2014 року №35/3 про тимчасове призупинення видачі громадянам земельних ділянок має переважне право на розгляд його заяви про видачу земельної ділянки. У встановлені законом строки розгляду зави позивача не існували обставини, які зумовили відведення спірної земельної ділянки третьою особою [PERSON] , оскільки заява останнього була подана в день прийняття по ній рішення тобто 12 серпня 2014 року, що визнав представник відповідача і підтвердила свідок [PERSON] , яка є депутатом сільської ради. У судовому засіданні [PERSON] визнав ту обставину, що конкретно на земельну ділянку, яку просила передати їй позивач, він не претендував. Заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою він не подавав, оскільки брав участь в проведенні антитерористичної операції, заяву від його імені писала і подавала дружина. Вказані обставини, а також і те, що до заяви [PERSON] не були додатні графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, визнав представник відповідача і підтвердила у своїх показаннях свідок [PERSON] . Наявність у розпорядженні Колодяжненської сільської ради достатньої кількості вільних від забудови земельних ділянок, які можуть бути надані за поданими заявами мешканцями села Колодяжне, в тому числі й тими, хто брав участь в проведенні антитерористичної операції у східних областях України, також визнана представником відповідача і підтверджена показаннями цього ж свідка. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 10 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування також передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Встановлені судом обставини вказують на те, що при прийнятті відповідачем Колодяжненською сільською радою рішень від 12 серпня 2014 року №35/6-27 і №35/6-24 не дотримані наведені положення земельного законодавства щодо порядку безоплатної передачі громадянам земельних ділянок і такі рішення порушують інтереси позивача, тому підлягають визнанню судом незаконними і скасуванню. З урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України Про судовий збір суд стягує з відповідача в користь позивача 243,60 грн. сплаченого нею судового збору та в дохід держави 243,60 грн. судового збору, оскільки судом задоволено дві вимоги немайнового характеру, а позивачем при зверненні до суду оплачено лише одну таку вимогу. На підставі ст. 19 Конституції України, ст. ст. ст. 11, 16, 21 ЦК України, ст. ст. 12, 116, 118, 121 Земельного кодексу України, ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування,

Outcome: approved