Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 07.07.2007 року виконкомом Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за актовим записом № 7. В обґрунтування позову зазначив, що 07.07.2007 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] . Від шлюбу у сторін спільних неповнолітніх дітей немає та спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо і їхній шлюб існує формально. Тому [PERSON] , не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просив його розірвати. Ухвалою суду від 24.09.2019 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 15.10.2019 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 25.10.2019 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені [PERSON] вимоги, та просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] також подала до суду письмову заяву, в якій визнала заявлені [PERSON] вимоги, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 07.07.2007 року у виконавчому комітеті Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Як випливає із змісту позовної заяви, сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, тривалий час проживають окремо і їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала повністю, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Крім того, вирішуючи питання про судові витрати суд бере до уваги, що оскільки позивач має право на пільги, встановлені законодавством України інвалідів ІІ групи, і в силу цього звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved