Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивовано тим, що спірний будинок належав на праві власності матері позивача [PERSON], остання заповіла цей будинок дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних частках. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, шляхом подання нотаріусу у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини після смерті матері на користь позивача. Однак, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно з посиланням на відсутність у спадкодавця необхідних правовстановлюючих документів. Враховуюче викладене позивач просить в судовому порядку визнати її право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представник відповідача Голобської об'єднаної територіальної громади Ковельського району Волинської області також в судове засідання не з'явився. У зв'язку з неявкою учасників судового розгляду розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно виписки з погосподарської книги № 1 за 2016 рік Новомосирської сільської ради Ковельського району житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] та побудований 1967 року. Як вбачається з довідки Голобської селищної ради Ковельського району 623 за 15.08.2017 року [PERSON] з 1969 року постійно була зареєстрована та проживала по [ADDRESS]. Крім неї в будинку ніхто не зареєстрований і не проживає. Рік побудови житлового будинку та господарських споруд у 1967 році підтверджено технічною документацією на житловий будинок по [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 04.04.2017 року виконкомом Голобської селищної ради Ковельського району, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, оскільки остання все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних частинах, що підтверджується заповітом посвідченим 21.10.2015 року секретарем Новомосирської сільської ради Ковельського району, номер у реєстрі 26. Згідно повідомлення Голобської селищної ради та матеріалів спадкової справи № 164/2017 заповіт не відмінено і не змінено. Позивач [PERSON] прийняла спадщину в порядку визначеному ст. 1269 ЦК України, оскільки подала нотаріусу у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті матері, а інші спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті матері на користь сестри та позивача [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 164/2017. В той же час, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на належне йому майно. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця за заповітом, права на це спадкове майно. В силу ч. 5 ст. 1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, за вказаних обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи відсутність осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved