Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON], в інтересах [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього суму вкладу 1 410 Євро, відсотки за договором вкладу 1 034,34 Євро за період з 16.06.2010 по 07.12.2020, пені 1 522,80 Євро за період з 31.10.2020 по 07.12.2020, 20 000 грн моральної шкоди та 46,84 грн витрат на поштову пересилку. В обґрунтування позову зазначив, що 16.06.2010 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір банківського вкладу (депозиту) №SAMDN26000710883071 від 16.06.2010р. (вклад «Стандарт» у сумі 1410 Євро). Згідно договору банк прийняв, а вкладник передав в управління банку грошові кошти на строк до 16.07.2010 р. з можливістю автоматичної пролонгації дії договору зі сплатою процентів у розмірі 7% річних. Вказує, що [PERSON] неодноразово зверталась до відділення банку, але у досудовому порядку належні вкладнику кошти отримати не вдалось. Останнє звернення було 31.10.2020 р., на яке відповідач також не відповів. Посилаючись на вказані обставини, просив позовні вимоги задовольнити в заявленому розмірі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. 06.04.2021 року відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якій заперечив проти позову, з підстав відсутності спору. Зокрема у відзиві зазначено, що предмет договору - грошові кошти, були виплачені 13.09.2010 року представнику вкладника за довіреністю, про що свідчать меморіальні ордери. Просив закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю спору, або відмовити у задоволені позовних вимог. Позивач своїм право надати відповідь на відзив не скористалася. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 16.06.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу (депозиту) №SAMDN26000710883071. Згідно договору банк прийняв, а вкладник передав в управління банку 1 410 Євро на строк до 16.07.2010 р. з можливістю автоматичної пролонгації дії договору зі сплатою процентів у розмірі 7% річних. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтями 526, 610, 611 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом За ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частинами 1, 2 ст. 1060 встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Із доданих до відзиву відповідача копій меморіальних ордерів вбачається, що 13.09.2010 року вкладнику, в особі представника по довіреності ВТМ №445886 було видано 427,03 Євро та 1 000 Євро. Як видно із доданої до позову копії довіреності ВТМ №445886, остання наділяє [PERSON] необхідними повноваженнями в т.ч. в кредитно-фінансових установах, банках, тощо діяти від імені [PERSON] . З наведеного слід дійти висновку, що зобов`язання відповідача перед позивачем виконані в повному обсязі ще 13.09.2010 року. Суд не має об`єктивних сумнівів в повному виконанні АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язань перед [PERSON] за договором вкладу №SAMDN26000710883071 від 16.06.2010 року, оскільки на підтвердження факту виконання зобов`язань відповідачем додано відповідні докази. При цьому суд зауважує, що позовна заява подана до суду представником [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 02.06.2010 року ВМТ №445886 термін дії якої не обмежений. Враховуючи повне виконання зобов`язань за договором вкладу, підстав для задоволення позову немає. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed