overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 21 червня 2013 року, від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що сторони різні за характером люди з різними поглядами на життя. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 21 червня 2013 року за актовим записом № 66. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася, підстави для збереження сім'ї відсутні. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася у суд із указаним позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, зареєстрований між ними 29 квітня 2011 року. Вимоги мотивувала неправомірною поведінкою відповідача, постійними конфліктами, суперечками між ними. Усі спроби налагодити нормальні сімейні стосунки виявилися марними. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позов, просила розірвати шлюб. Пояснила, що причиною розлучення є те, що відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї, застосовує фізичну силу. Просила не надавати строку для примирення. Відповідач позов визнав, пояснив, що не бажає зберегти сім'ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29 квітня 2011 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 29 квітня 2011 року зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 138. Прізвища після одруження чоловіка і дружини - [PERSON]. У шлюбі сторони народили одну дитину - дочку [PERSON], [INFO], що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 вересня 2012 року. Із змісту позовної заяви та пояснень сторін убачається, що сторони не мають спільного сімейного бюджету, не ведуть спільного господарство, бажають розірвати шлюб, тобто розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, не порушує їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дитини. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на корись позивача підлягає стягненню 243, 60 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] пред'явив в суді зазначений позов. Свої вимоги мотивує тим, що з 29 вересня 2012 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки. З серпня 2014 року проживають окремо. Примирення між ними неможливе. У судове засідання сторони не з'явилися, до суду спрямували заяви в яких кожен просить справу слухати за його відсутності, позивач - позов підтримав, відповідач - позов визнав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 29 вересня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її заява про визнання позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 03 серпня 1979 року в Львівському палаці урочистих подій. В обґрунтування своїх вимог зазначила про те, що від даного шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей, однак сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. У зв'язку з цим вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства, між ними втрачені почуття любові та поваги, немає взаєморозуміння, а тому вона вирішила звернутись в суд. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить суд розглядати справу у її відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. З'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що мають істотне значення. Крім цього, сторони підтвердили про стійкий розлад у сім'ї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім цього у відповідності до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з жовтня 1995 року сторони перебували у шлюбі від якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON]. Сторони проживають окремо, діти знаходяться на утриманні позивачки, однак відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей не бажає, хоча зобов'язаний це робити згідно закону. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до їх повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надіслала до суду заяву , в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує в повному обсязі . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши заяви позивачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд виходить з заявленого позивачкою розміру аліментів і визначає їх в сумі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, до їх повноліття, починаючи з 16 грудня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У грудні 2014 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що між нею та [PERSON] 31 серпня 1991 року був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін є повнолітній син - [PERSON], [INFO]. Також зазначала, що шлюбні стосунки між ними припинені з лютого 2014 року, спільного господарства не ведуть. У зв'язку з цим просила позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 31 серпня 1991 року. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказував, що сім'ю можливо зберегти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 31 серпня 1991 року був укладений шлюб (а.с. 6). Від шлюбу в них є повнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Ухвалою суду від 24 березня 2015 року провадження у справі було зупинено у зв'язку з наданням сторонам до 24 квітня 2015 року строку для примирення. Ухвалою судді від 24 квітня 2015 року провадження у справі було відновлено, однак на час винесення рішення по справі сторони не примирилися. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп. (а.с. 1). Таким чином, відповідачу належить сплатити позивачу зазначену суму на відшкодування понесених нею судових витрат. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

У грудні 2014 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що між нею та [PERSON] був укладений шлюб 23 червня 2004 року, від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей - дочка [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Також позивач зазначила що останнім часом відносини з відповідачем погіршилися, вони перестали розуміти один одного, внаслідок чого у сім`ї виникають сварки, сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим, та суперечить її інтересам та інтересам відповідача. У зв'язку з цим просила позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 23 червня 2004 року. У судовому засіданні позивач підтримала позов у межах заявлених вимог, обґрунтувавши його доводами, викладеними в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що виконкомом Калинівської селищної ради, 23 червня 2004 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 17, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу у подружжя є двоє дітей [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони не бажають жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

У грудні 2014 року до Василівського районного суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві зазначено, що 26 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Комунарівському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №591. Від сумісного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], який народився [INFO]. Відповідач отримує пенсію у Василівському управлінні пенсійного фонду України, допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] потребує матеріальної допомоги, калорійного харчування, одягу, взуття, в зв'язку з чим, остання звернулася до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) до її повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши письмові докази суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: 26 серпня 2006 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у Комунарівському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №591. Від сумісного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], який народився [INFO]. [PERSON] допомоги на утримання дитини не надає, тому суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, вважає необхідним стягнути аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У грудні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON]з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти та розбіжність інтересів. Зазначив, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб із [PERSON] Також зазначив, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з вересня 2014 року. Спільна дитина, [PERSON], буде проживати з матір'ю. Майновий спір між подружжям відсутній. Відповідач також не з'явилася в судове засідання, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з вересня 2014 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з нею. Судом встановлено, що сторони одружені з 11 травня 2013 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 211. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 892. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з вересня 2014 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи. Спільна дитина - [PERSON], [INFO], буде проживати із матір'ю [PERSON]. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У грудні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти та розбіжність інтересів. Зазначила, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, примирення не можливе, відповідач мешкає з іншою жінкою. В судове засідання позивач не з'явилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб із [PERSON] Також зазначила, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з листопада 2013 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з нею. Відповідач також не з'явився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з листопада 2013 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з матір'ю. Судом встановлено, що сторони одружені з 27 серпня 2013 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 542. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 11 грудня 2013 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з листопада 2013 року, між ними відсутнє взаєморозуміння, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У грудні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти та розбіжність поглядів на подружнє життя. Зазначила, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб із [PERSON] Також зазначила, що спільна дитина, [PERSON], буде проживати з нею. Майновий спір між подружжям відсутній. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в зв'язку з чим, суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Судом встановлено, що сторони одружені з 01 вересня 2007 року, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, від 01 вересня 2007 року, актовий запис № 707. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 26 березня 2008 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved