overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 27 листопада 2009 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач позов підтримав. Відповідач проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2009 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з січня 2012 року, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 29 серпня 2008 року. Від шлюбу у них народилася малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач позов підтримав. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2008 року. Від шлюбу у них народилася малолітня дочка [PERSON] [INFO] року народження. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з грудня 2012 року, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 07.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н згідно якого відповідач від банку отримав кредит у сумі 5000 грн. зі сплатою 24% на рік. Але в порушення умов кредитного договору відповідач не виконав зобов'язання, у зв'язку з чим за ним станом на 11.12.2013 року виникла заборгованість у розмірі 39547,54 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 4498,33 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 20439,80 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 12250 грн., штрафу (фіксованої частини) у сумі 500 грн., штрафу (процентної складової) у сумі 1859,41 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 39547,54 грн. та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення листа з повідомленням. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Судом встановлено, що 07.02.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н згідно якого відповідач від банку отримав кредит у сумі 5000 грн. зі сплатою 24% річних (а.с.10-14). У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 11.12.2013 року виникла заборгованість у розмірі 39547,54 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 4498,33 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 20439,80 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 12250 грн., штрафу (фіксованої частини) у сумі 500 грн., штрафу (процентної складової) у сумі 1859,41 грн. (а.с.4-9). Згідно із копією статуту позивача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (а.с.20). Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 39547,54грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути, документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 395,48 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 19 жовтня 2006 року між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №5061273, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 19 900 доларів США 00 центів. Позичальник зобов'язання за договором не виконує, в зв'язку з чим, станом на 10 грудня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 19 504 долари США 51 цент та 11 839 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача Мальцев В.П. позов підтримав надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 жовтня 2006 року між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №5061273, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 19 900 доларів США 00 центів. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 10 грудня 2013 року виникла заборгованість, яка складається з наступного: 17762,96 доларів США - заборгованість за кредитом, 1 407,07 доларів США - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом; суму пені 199 доларів США; суму штрафів в розмірі 11 839,40 грн., а всього 19 504 долари США 51 цент та 11 839 грн. 40 коп. сума штрафів, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем сума заборгованості не спростована. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 19 504 долари США 51 цент та 11 839 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1677 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що 25 серпня 2013 року відповідач [PERSON] знаходячись на дискотеці в центральному парку смт.Антоніни Красилівського району Хмельницької області, наніс йому тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я та внаслідок чого завдав моральної шкоди в розмірі 10000 грн. 00 коп. та матеріальної шкоди в розмірі 7673 грн. 31 коп.. Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним та засуджено за ч.2 ст.125 КК України. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] 5000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, завданої злочином, справу слухати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги про стягнення 5000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, завданої злочином визнав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 04 грудня 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, принижує позивача, через що виникали сварки та скандали. Крім того сторони мають різні погляди на життя, не розуміють один одного, що привело до втрати почуття поваги та любові. З жовтня 2013 року подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2004 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №1018. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з жовтня 2013 року. Спільне господарство вони не ведуть. Судом приймалися заходи щодо примирення подружжя, шляхом надання строку для примирення, але безрезультатно. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 16 червня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони втратила один до одного почуття поваги та любові, вони мають різні погляди на життя, різні характери. З червня 2013 року між ними остаточно були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. В судове засідання відповідачка не з'явилася, надала заяву в якій просила слухати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 367. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з червня 2013 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 19 серпня 2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки виникали постійні суперечки, вони різні люди з різними поглядами на життя, що привело до втрати почуття поваги та любові. З вересня 2012 року подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2000 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №498. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з вересня 2012 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 23 серпня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки між подружжям постійно виникали суперечки, вони мають різні погляди на життя, різні характери, що привело до втрати почуття поваги та любові. З червня 2013 року між сторонами остаточно були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 753. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з червня 2013 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved