Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований будинок дитини м. Боярка» на утримання [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , проте подружжя не проживає разом вже близько шести років. Шлюб між ними офіційно не розірвано, тому батьком малолітньої [PERSON] записаний [PERSON] . Зі слів [PERSON] , відповідач не є біологічним батьком дитини, оскільки вона вже близько шести років проживає з іншим чоловіком в смт Баришівка Київської області. Родина [PERSON] з 28 лютого 2013 року перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у Баришівському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків, ризиком соціального сирітства та низьким батьківським потенціалом. Під час соціального супроводу сім`ї працівниками центру спільно з представниками служби у справах дітей та сім`ї, Баришівського відділення поліції були здійснені неодноразові виїзди до сім`ї, проведено ряд профілактичних бесід щодо здорового способу життя, належного виконання материнських обов`язків, догляду за дітьми, забезпечення повноцінного харчування, раціонального використання коштів, ведення домашнього господарства. За рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини та відповідно до розпорядження Баришівської РДА від 01 серпня 2019 року № 211 малолітня [PERSON] з 05 серпня 2019 року була направлена до комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований будинок дитини м. Боярка», де й перебуває на даний час. До Баришівського районного суду Київської області подано позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] . За час перебування дитини в закладі батько [PERSON] жодного разу не відвідував дочку, не телефонував, долею дитини не цікавився, участі в утриманні дитини не брав. Додані матеріали свідчать про те, що батько не бажає займатися вихованням, доглядом та утриманням дитини. [PERSON] ухиляється від виконання належним чином батьківських обов`язків, передбачених ст. ст. 150, 152, 155 СК України. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року закрито підготовче провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, головний лікар комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований будинок дитини м. Боярка» направив до суду заяву, у якій просив провести розгляд цивільної справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а. с. 93). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явилися, але направили до суду заяви, у яких указали, що підтримують позовні вимоги в повному обсязі, просять їх задовольнити (а. с. 74, 88, 95). Відповідач у судове засідання в черговий раз не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання, а також викликався до суду через оголошення на сайті суду, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав. Однак, суд не постановляє заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не надав своєї згоди на проведення заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд робить нижченаведений висновок. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] малолітня [PERSON] народилася [INFO] в м. Біла Церква Київської області, її батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до повідомлення комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований будинок дитини м. Боярка» № 01-10-4 від 03 січня 2020 року дитина [PERSON] з 03 серпня 2019 року знаходиться у вищевказаному закладі. За весь час перебування дитини в закладі батьки її жодного разу не відвідували, не телефонували, долею дитини не цікавилися, участі в утриманні дитини не брали. Комунальний заклад Київської обласної ради «Спеціалізований будинок дитини м. Боярка» просить вирішити в судовому порядку питання про позбавлення батьків дитини батьківських прав (а. с. 10). Згідно з копією акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, складеного 12 липня 2019 року, 12 липня 2019 року о 16 год. 30 хв. у приймальному відділенні Баришівської ЦРЛ виявлено покинуту дитину жіночої статі [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Розпорядженням Баришівської районної державної адміністрації Київської області від 01 серпня 2019 року № 211 малолітню [PERSON] направлено на проживання та виховання до комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований будинок дитини м. Боярка», рекомендовано центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Баришівської селищної ради взяти родину [PERSON] під соціальний супровід з метою подолання складних життєвих обставин. Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області № 250.2 від 15 вересня 2020 року, [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Зі слів [PERSON] , [PERSON] не є біологічним батьком доньки, оскільки вона вже близько шести років проживає з іншим співмешканцем [PERSON] . Питання про неналежне виконання батьківських обов`язків було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Баришівській РДА від 09 вересня 2020, протокол № 11. За результатами засідання було рекомендовано службі у справах дітей та сім`ї Баришівської селищної ради підготувати повний пакет документів щодо необхідності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Встановлення правового статусу дитині надасть можливість отримувати гарантовані державні соціальні виплати та користуватися пільгами (а. с. 5, 6). Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з висновком Мринської сільської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, від 09 грудня 2020 року № 16, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] . За матеріалами органу опіки та піклування Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області подружжя не проживає разом вже більше шести років. Шлюб між ними офіційно не розірвано, тому батьком малолітньої [PERSON] записаний [PERSON] . Зі слів [PERSON] , [PERSON] не є біологічним батьком дитини, оскільки вона вже близько шести років проживає з іншим співмешканцем [PERSON] у смт Баришівка Київської області. Родина [PERSON] з 28 лютого 2013 року перебуває на обліку сімей, які опинилася у складних життєвих обставинах, у Баришівському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків, ризиком соціального сирітства та низьким батьківським потенціалом. Під час соціального супроводу сім`ї працівниками центру спільно з представниками служби у справах дітей та сім`ї, Баришівського відділення поліції були здійснені неодноразові виїзди до сім`ї, проведено ряд профілактичних бесід щодо здорового способу життя, належного виконання материнських обов`язків, догляду за дітьми, забезпечення повноцінного харчування, раціонального використання коштів, ведення домашнього господарства. За рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини та відповідно до розпорядження Баришівської РДА від 01 серпня 2019 року № 211 малолітня [PERSON] з 05 серпня 2019 року була направлена до комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований будинок дитини м. Боярка», де й перебуває на даний час. До Баришівського районного суду Київської області подано позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] . Беручи до уваги інформацію адміністрації дитячого будинку, за час перебування дитини в закладі батько [PERSON] жодного разу не відвідував дочку, не телефонував, долею дитини не цікавився, участі в утриманні дитини не брав. Викладені матеріали свідчать про те, що батько не бажає займатися вихованням, доглядом та утриманням дитини. [PERSON] ухиляється від виконання належним чином батьківських обов`язків, передбачених ст. ст. 150, 152, 155 СК України. Служба у справах дітей Мринської сільської ради спробувала з`ясувати місцезнаходження [PERSON] . Зі слів сестри, вони не бачили його вже більше 6 років, де він наразі перебуває ніхто не знає. У зв`язку з тим, що [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, не піклується про духовний розвиток, навчання своєї доньки, не спілкується з нею, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, її внутрішнього світу, беручи до уваги вищевикладене, ураховуючи інтереси дитини, виконавчий комітет Мринської сільської ради, як орган опіки та піклування, уважає за необхідне подати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його дочки [PERSON] (а. с. 50, 51-53). Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його належної участі у вихованні дитини, що є елементами протиправного невиконання відповідачем передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, яка визначає обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, як зазначалося вище, пунктом 2 частини першої ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] буде суперечити інтересам дитини. Відповідач не з`явився до суду, що говорить про його байдуже ставлення до долі дитини. На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про його ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки відповідача розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов`язок стосовно своєї дитини. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані законом, обставини, на які посилається позивач, доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його дитини, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Статтями 180-181 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд робить висновок, що позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на користь комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований будинок дитини м. Боярка» на утримання [PERSON] необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial