Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 25 червня 2005 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2015 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Вважає, що сім'я розпалась, а шлюб має формальний характер. Зазначила, що після розірвання шлюбу спільна з відповідачем дитина залишиться проживати з позивачем. У зв'язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Зазначила, що шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Зазначив, що шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року), з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 459, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 25 червня 2005 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 19 серпня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 791 (а.с. 5). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди сторін на спільне життя, що робить спільне життя неможливим, та призвело до втрати почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2015 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин судом встановлений факт порушення відповідачем права позивача на розірвання шлюбу. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved