Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою 4 будинку №32 по вул. Н. Алексеєнко у м.Дніпро; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 640,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала на те, що їй та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], яка складає 34/100 частини будинку 32 по вул. Н. Алексеєнко у м. Дніпро. [PERSON] та [PERSON] належить по 17/100 частин будинку 32 по вул. Н. Алексеєнко у м. Дніпро. У квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач ніколи не проживала у [INFO], не сплачувала комунальні послуги, не виконувала обовязки, повязані із проживанням за місцем реєстрації, у квартирі відсутні особисті речі [PERSON], у звязку з чим, позивач вимушена звернутись до суду. Судом вірно визначено найменування третьої особи як Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] кожна окремо, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач не зявилась в судове засідання без поважних причин; належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не подала відзив; позивач не заперечувала проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши суду, що [PERSON] є його колишньою дружиною, яка є зареєстрованою за адресою: [INFO]. За вказаною адресою постійно мешкає його бабуся, яка є позивачем по справі [PERSON] [PERSON] ніколи не мешкала за адресою місця реєстрації: [ADDRESS]; в квартирі відсутні особисті речі останньої; [PERSON] не сплачує комунальні послуги, не веде у будинку господарство. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не зявився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши позивача, її представника, пояснення третьої особи [PERSON], свідка, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що власниками квартири [ADDRESS]. Алексеєнко у м.Дніпро є [PERSON], [PERSON], яким належить по 17/100 часток, зазначене підтверджено копією [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно (арк.с.8). Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1\~ст.317 ЦК України,\~власникові належать право володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ч.1\~ ст.319 ЦК України,\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст.386 ЦК України,\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з довідки КП «Жилсервіс 2» ДГС № 2617 від 30.12.2017 року, [PERSON], [INFO] (дружина онука [PERSON]) значиться зареєстрованою за адресою:\~[INFO] (арк.с.24). Згідно акту від 29 грудня 2017 року, [PERSON] ніколи не проживала та не проживає в [INFO] (Чичеріна) у м.Дніпро (арк.с.25). Зазначені обставини підтвердила свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні та пояснила суду, що є сусідкою позивача. Позивач проживає одна. Заходячи до квартири позивача, вона ніколи не бачила, щоб там ще хтось мешкав окрім бабусі, предметів одежі та побуту, які можуть належати іншій жінці, в квартирі не бачила. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком, даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання обєктивно підтверджуються зібраними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, позивач, відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.76-78 ЦПК України, зазначені у позовній заяві обставини того, що у квартирі [ADDRESS]. Алексеєнко у м.Дніпро, відповідач не проживала та не проживає, а лише зареєстрована в ній. Питання про належність та допустимість доказів по справі, вирішується тільки на підставі застосування норм матеріального права та з урахуванням поданих сторонами доказів у справі. Відповідно до ч.2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність прописки само по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved