Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям, в якій просили стягнути кошти у розмірі 2406,70 грн. в рахунок надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [PERSON] перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Державна допомога Відповідачу призначалась та виплачувалась згідно із Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року, та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1-751 від 27.12.2001 року. Дані Порядки призначення визначають перелік документів, які повинні бути надані для призначення державної допомоги, серед яких: заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та довідка про доходи, затвердженого зразка. 05.11.2019 року Відповідач черговий раз звернулась до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, разом із якою надала заповнену декларацію від 05.11.2019 року та відповідні довідки про доходи свої та своєї доньки - [PERSON] , [INFO] . На підставі наданих документів Відповідачу була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на період з 01.11.2019 року по 30.04.2020 року. 13.01.2020 року Відповідач звернулась до Управління із заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме: допомогу на дітей одиноким матерям, разом із якою надала заповнену декларацію від 13.01.2020 року відповідні довідки про доходи свої та своєї доньки. На підставі наданих документів Відповідачу була призначена допомога одиноким матерям (з урахуванням доходів) на період з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року. Відповідачем кожного разу надавалась розписка про те, що вона зобов`язується повідомити Управління про зміни в складі сім`ї протягом 5 днів та повідомляється про те, що суми виплачені внаслідок зловживань з боку громадян (неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо) стягуються згідно із законом. Відповідно до постанови КМУ «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 08.04.2020 року №264 з 01.04.2020 року допомогу Відповідачу було подовжено автоматично на період карантину. Відповідно до Порядку призначення №1751 (в редакції від 01.01.2020 року), допомога на дітей одиноким матерям надається на дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років). Відповідно до пп. 9 п. 6 Порядку призначення № 250 (в редакції від 05.05.2020 року), для призначення соціальної допомоги до складу сім`ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей. Контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги, відповідно до вимог чинного законодавства покладено на орган соціального захисту. Так, у відповідності до «Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 року № 1091 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1098), із змінами, державними соціальними інспекторами Управління здійснюються перевірки достовірності та повноти інформації про доходи та майновий стан осіб, які входять до складу сім`ї, що звертається за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми. Під час вибіркової перевірки особової справи Відповідача встановлено, що [INFO] [PERSON] , яка входить до складу сім`ї, виповнилось 23 роки. На підставі цього, 11.06.2020 року Управлінням було прийнято рішення щодо припинення надання державної соціальної допомоги Відповідачу з 01.06.2020 року та здійснити перерахунок надміру виплачених коштів. Таким чином, Управлінням було визначено обсяг надміру виплачених коштів за період: з 01.06.2020 по 30.06.2020: допомога малозабезпеченим сім`ям - 2301,70 грн.; допомога одиноким матерям - 105,00 грн., а всього - 2406,70 грн. Відповідачу були надіслані повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям від 22.06.2020 року та від 09.10.2020 року. Оскільки Відповідач добровільно не повернула суму надмірно сплачених коштів в установлені строки, органи соціального захисту вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 13.01.2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 05 листопада 2019 року Відповідач звернулась до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (надалі - Управління) із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, разом із якою надала заповнену декларацію від 05.11.2019 року та відповідні довідки про доходи свої та своєї доньки - [PERSON] , [INFO] . На підставі наданих документів Відповідачу була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на період з 01.11.2019 року по 30.04.2020 року. 13 січня 2020 року Відповідач звернулась до Управління із заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме: допомогу на дітей одиноким матерям, разом із якою надала заповнену декларацію від 13.01.2020 року відповідні довідки про доходи свої та своєї доньки. На підставі наданих документів Відповідачу була призначена допомога одиноким матерям (з урахуванням доходів) на період з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року. Відповідно до постанови КМУ «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 08.04.2020 року №264 з 01.04.2020 року допомогу Відповідачу було подовжено автоматично на період карантину. Відповідачем також надавалась розписка про те, що вона зобов`язується повідомити Управління про зміни в складі сім`ї протягом 5 днів та повідомляється про те, що суми виплачені внаслідок зловживань з боку громадян (неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо) стягуються згідно із законом. Під час вибіркової перевірки особової справи Відповідача встановлено, що [INFO] [PERSON] , яка входить до складу сім`ї, виповнилось 23 роки. На підставі цього, 11.06.2020 року Управлінням було прийнято рішення щодо припинення надання державної соціальної допомоги Відповідачу з 01.06.2020 року та здійснено перерахунок надміру виплачених коштів за період:з 01.06.2020 по 30.06.2020: допомога малозабезпеченим сім`ям - 2301,70 грн.; допомога одиноким матерям - 105,00 грн., а всього - 2406,70 грн. Відповідачу були надіслані повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям №879ч від 22.06.2020 року та №1519ч від 09.10.2020 року. Умови, порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги, отримуваної відповідачем визначено Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (з подальшими змінами в редакції, діючій на момент виникнення спору). На підставі вказаних Законів Урядом затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року (надалі - Порядок призначення №250), та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1-751 від 27.12.2001 року (надалі - Порядок призначення №1751). Дані Порядки призначення визначають перелік документів, які повинні бути надані для призначення державної допомоги, серед яких: заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та довідка про доходи, затвердженого зразка. Відповідно до п.34 Порядку призначення № 1751 (в редакції від 01.01.2020 року), допомога на дітей одиноким матерям надається на дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно- технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років). Відповідно до пп. 9 п. 6 Порядку призначення № 250 (в редакції від 05.05.2020 року), для призначення соціальної допомоги до складу сім`ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей. Контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги, відповідно до вимог чинного законодавства покладено на орган соціального захисту. Так, у відповідності до «Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 року № 1091 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1098), із змінами, державними соціальними інспекторами Управління здійснюються перевірки достовірності та повноти інформації про доходи та майновий стан осіб, які входять до складу сім`ї, що звертається за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми. Пунктом 28 Порядку № 250 (в редакції станом на 10.05.2020 року), було передбачено, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. В свою чергу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632, Порядок № 250 було викладено в новій редакції, зокрема п.28 змінено, а вказані випадки передбачено у п.26 Порядку, який викладено у наступній редакції: якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку. Окрім того, відповідно до ч.2 п.49 Порядку 1751 (в редакції від 01.01.2020 року), встановлено, що суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (частина перша статті 1213 ЦК України). Пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У якості критеріїв для того, аби вважати суму державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, виплаченою безпідставно і надмірно, в конструкції норм Порядку №250 та Порядку №1751, передбачено лише 1) зловживання отримувача допомоги, яким приховано або подано недостовірні дані та відомості щодо обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги чи 2) отримання самим органом соціального захисту населення інформації про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру. Якщо слідувати буквальному читанню вказаних норм, то УСЗН, вирішуючи питання про доцільність/необхідність стягнення виплаченої впродовж червня 2020 року допомоги, мало довести суду, що відповідач допустив зловживання чи позивачем виявлено обставини саме під час вибіркової перевірки особових справ лише у червні 2020 та не були відомі раніше. Однак, відповідних обставин, в ході розгляду справи суду позивачем позитивних доказів з цього приводу не надано. Позивач, як на підставу позову посилається на те, що дитині позивача під час отримання державної допомоги виповнилося 23 роки, що було виявлено позивачем під час вибіркової перевірки особових справ, однак про даний факт, що впливав на призначення державної соціальної допомоги, відповідач УСЗН не повідомила. Задекларований в ст. 3 ЦК України принцип добросовісності слід розуміти як внутрішній критерій, спосіб утримання від зловживання своїми правами. В свою чергу, судом встановлено та позивачем не спростовано, що під час звернення та реєстрації в органах УСЗН, відповідачем [PERSON] позивачу у декларації про доходи та майновий стан від 13.01.2020 року зазначалися відповідні відомості, в тому числі зазначалася дата народження доньки та надавалися відповідні документи, зокрема копія паспорту доньки відповідача та копія свідоцтва про народження, які знаходяться у розпорядженні позивача та додані ним до позовної заяви (а.с.9-10, 17). Тобто дата народження та дійсний вік доньки відповідача були завчасно відомі органам УСЗН, ще на час прийняття рішення про продовження допомоги, є достовірними та такими, що не могли бути приховані відповідачем, доказів зворотнього суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що у відповідача не було мети щодо навмисного приховання нею цих даних, а переплата державної допомоги відповідачу не пов`язана із недобросовісними діями та зловживаннями з її боку, в свою чергу, відомості щодо дати досягнення 23 років донькою заявниці були відомі позивачу завчасно, а не за наслідками перевірки. У спростування такого висновку позивачем не надано переконливих аргументів та відповідних доказів. Суд зазначає, що при розгляді цієї справи має бути враховано рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном. Так, у п. 70 зазначеного рішення ЄСПЛ наголошено, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. В сенсі п. 71 наведеного рішення потреба державного органу виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Загалом, належне урядування, тобто процес прийняття рішення та подальше його впровадження/невпровадження, має декілька основних характеристик і означає: врахування потреб найбільш вразливих верств суспільства під час прийняття рішень; вимагає повного захисту прав людини; прозорість прийняття рішень, тобто інформація є у наявності у достатній кількості, у зрозумілій формі та є вільно доступною для тих, кого може стосуватись це рішення, чи його введення в дію; підвищення обізнаності громадян про їхні права під час звернення за одержанням послуг, покращення спроможності органів публічної влади та державних установ на місцях оцінювати свої послуги з погляду принципів верховенства права й належного врядування, зменшення прогалин і недоліків у цій сфері; відкритість, тобто державні органи мають працювати відкрито і також викладати мовою, яка є доступною для всіх громадян; відповідність (узгодженість) - політика та усі заходи мають бути взаємоузгодженими та зрозумілими. Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року). Одним із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. В такому випадку, з урахуванням вимог національного законодавства і практики ЄСПЛ, щодо [PERSON] , віднесеної до чутливої соціальної категорії громадян, належним урядуванням з боку УСЗН мало б бути розрахунок допомоги до часу досягнення дитиною 23 років та надання заявнику повної інформації і обізнаності про необхідність, окрім подання документів, також окремого повідомлення про досягнення дитиною 23 років. В заяві про призначення державної допомоги відповідач була попереджена про необхідність повідомлення органів соціального захисту про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги; зобов`язання повернення надміру перерахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан, а також відповідач поінформована, що у випадку надмірного отримання грошей допомоги, вони підлягають поверненню. Проте, з наданих матеріалів не вбачається, що УСЗН попереджувало [PERSON] , в момент подання нею заяви про те, що лише факт наявності дитини віком до 23 років надає змогу на отримання допомоги. У справі відсутні відомості з попередження відповідача про те, що досягнення дитиною 23 річного віку є підставою для припинення виплати допомоги малозабезпеченій сім`ї, а також що це породжує обов`язок отримувача допомоги, за наявності відповідних документів, окремо поінформувати УСЗН про факт того, що дитині виповнилося 23 роки. Жодних пам`яток УСЗН або попереджень вказаного змісту на момент звернення за отриманням допомоги позивачем не надано. Окрім того, на час досягнення дитиною 23 років (10.05.2020 року), діяла постанова КМУ «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 08.04.2020 року №264, якою з 01.04.2020 року допомогу [PERSON] було подовжено автоматично на період карантину, а тому у відповідача були наявні легітимні очікування щодо правомірного отримання державної допомоги протягом дії карантину в державі. Посилання позивача на зміну складу сім`ї, у зв`язку з досягненням 23 річного віку донькою - судом не приймаються, оскільки прямо суперечать ст.3 СК України, відповідно до якої, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення тощо. Тобто законодавець не ставить в залежність досягнення певного віку особою та припинення її статусу члена сім`ї. Суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин статтю 1215 ЦК України, оскільки Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради не було доведено недобросовісності з боку [PERSON] під час подання документів з метою отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги одиноким матерям та під час отримання такої допомоги. Позивачем також не вжито достатніх заходів для перевірки наданих заявником відомостей, у контексті рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», заява №29979/04, від 20 жовтня 2011 року. Зважаючи на викладене, суд зазначає, що дії УСЗН не були в достатньому ступеню прозорими і організованими таким чином, щоб забезпечувались принципи юридичної визначеності та належного урядування, що призвело до помилки у вигляді подовження сплати відповідачеві коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги одиноким матерям впродовж одного місяця і ця помилка, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, не може виправлятися за рахунок відповідача. Враховуючи встановлені у справі обставини, соціальний статус сім`ї відповідача, відсутність умислу щодо навмисного приховання нею відомостей про вік та дату народження дитини, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд, приходить до висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги у сумі 2406,70 грн., може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. Тому, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed