Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Також у вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який з 2020 року не проживає за вказаною адресою, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не несе. Також у спірній квартирі відсутні особисті речі [PERSON] . У зв`язку із чим просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 12.01.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру 30 березня 2009 року зареєстроване в МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 13129025. Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13.10.2011 року, яке набрало законної сили 25.10.2011 року, шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з довідки б/н, виданої головою ОСББ «Волна-174», [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з листопада 2020 року по теперішній час. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено та підтверджується письмовими матеріалами справи, що відповідач зареєстрований, але більше одного року не проживає за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин справи, суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved