Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У грудні 2014 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до ДАІ УМВС України у Вінницькій області, [PERSON] про передачу транспортного засобу в якій просив суд зобов»язати ДАІ УМВС України у Вінницькій області повернути йому автомобіль [NUMBER], 1999 року випуску, № кузова [NUMBER] для передачі зазначеного транспортного засобу в зону АТО дев»ятому окремому мотопіхотному батальйону 30 механізованої бригади. В позовній заяві зазначено, що у вересні 2013 року, керуючи транспортним LAND ROVER номерний знак [NUMBER], 1999 року випуску, № кузова [NUMBER], позивача було зупинено працівником ІДПС та під час перевірки документів останній запідозрив, що свідоцтво на даний транспортний засіб підроблене, а тому за таких обставин позивачу було запропоновано до з»ясування усіх обставин поставити автомобіль на спеціальний майданчик. Зазначений вище транспортний засіб позивачем придбано у [PERSON] Свідком укладення усної угоди та передачі грошей за нього була його дружина [PERSON] Між [PERSON] та позивачем була усна домовленість про подальше переоформлення права власності на автомобіль на позивача. Весь час до моменту вилучення автомобіля позивач користувався ним та вважав його своїм майном, а тому позивач вважає, що є законним набувачем права власності на даний автомобіль, що не був зареєстрований у встановленому порядку і має намір після задоволення його позову передати автомобіль в зону АТО, тобто на користь держави. З цих підстав позивач звернувся до суду з позовом та просив його задовольнити. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. При цьому пояснив, що він передав частково гроші за автомобіль [PERSON], інші кошти не передав, оскільки [PERSON] зник. Представник відповідача УДАІ УМВС України у Вінницькій області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що даний автомобіль є «двійником» та у позивача відсутні правовстановлюючі документи на транспортний засіб. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, в зв'язку з чим суд розглянув справу у його відсутність. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши і оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 вересня 2013 року ІДПС взводу супроводження ст. лейтенант [PERSON] здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу марки LAND ROVER державний номерний знак [NUMBER], 1999 року випуску, № кузова [NUMBER] у зв»язку з підозрою у підробці свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який належить на праві власності [PERSON]. Відповідно листа УМВСУ у Вінницькій області Вінницький міський відділ у провадженні слідчого відділу Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області знаходяться матеріали кримінального провадження № 12013010390003573, внесеного до ЄРДР 12 вересня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України за фактом виявлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу LAND ROVER державний номерний знак [NUMBER] що містять ознаки підробки. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2, 4 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Згідно до ч. 2 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. (ч.1 ст. 210 ЦК України). Відповідно до п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин,конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) (ранспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Пунктом 41 Правил передбачено, що зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділах ДАЇ на підставі заяви власника, а відповідно до п.43 Правил, якщо транспортні засоби знімаються з обліку у зв'язку з їх відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка «Транспортний засіб знято з обліку для реалізації в межах України», номерні знаки здаються, а видаються номерні знаки «Транзит». Відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України, державна реєстрація транспортних засобів для фізичних та юридичних осіб є обов'язковою. Із матеріалів справи вбачається, що спірний автомобіль відповідачем [PERSON] не був знятий з обліку в органах ДАІ у зв'язку із його відчуженням за процедурою, встановленою п.п. 8, 40 Правил, взагалі налженим чином не зареєстрований, доказів подання заяви останнім про зняття автомобіля з обліку і його огляд органами ДАІ, не надано. Як вбачається з наведеного вище, позивачем суду не надано жодного документа, який би засвідчував перехід права власності на спірний автомобіль від відповідача [PERSON] до нього, тобто документів які посвідчують його право власності на зазначений автомобіль, а тому суд не має підстав для задоволення позову про повернення йому автомобіля [NUMBER], 1999 року випуску, № кузова [NUMBER], який йому не належить на законних підставах. Крім того, на даний час не вирішено кримінальне провадження за фактом виявлення свідоцтва, що містить ознаки підробки. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed