Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] в м. Вінниця, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 2,50 умовних кадастрових га, яка розташована на території Нетребівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. [PERSON] є бабою позивача. Оформити право на спадщину через нотаріальну контору [PERSON] не змогла, в зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому змушена звернутись до суду. В подальшому представник позивача [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог, а саме просила визнати за [PERSON] право на Ѕ частину земельної частки (паю). В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, однак, надала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить її задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу слухати без її участі, позов визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в м. Вінниця померла [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме право на земельну частку(пай). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є онукою покійної [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданого 24 серпня 1968 року, де вказано її батька [PERSON], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, де вказано її батька - [PERSON] (а.с.35). Батько позивача [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], взявши прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки № 525 від 16 жовтня 2018 року, виданої Нетребівським старостинським округом про те, що [PERSON] є спадкоємницею на спадкове майно свої баби [PERSON], померлої [INFO] (а.с.15) З копії сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Колос» с. Нетребівка (а.с.13 - 14). Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємницею майна [PERSON] є [PERSON], спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з Ѕ частини права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП (майновий сертифікат) КСП «Колос»; права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 44/02-30 від 21 листопада 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв'язку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 14). Як вбачається з спадкової справи № 668/2002 на майно померлої [PERSON], до Томашпільської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON], які видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майна після смерті [PERSON] (а.с. 44-54). До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Оскільки позивач просить судові витрати залишити за нею, суд залишає судові витрати за [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved