Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON]Б, третя особа: Чемеровецька державна нотаріальна контора про перерозподіл спадщини, вказуючи, що вона являється невісткою [PERSON], яка померла 18.12.2001 року та являлася власником земельної ділянки, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0408493, виданий Бережанською сільською радою, однак вказаний сертифікат був переоформлений по свідоцтву про право на спадщину в 2002 році [PERSON]М, згодом нею був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825280500:02:001:0052 серії ЯБ № 592672 з площею 2,048 га. Проте, [PERSON], у 2008 році померла і власником вказаного державного акту стала [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2012 року. Враховуючи, те, що після смерті [PERSON], спадщину за заповітом мав прийняти її син [PERSON], однак він помер 24.09.2002 року, так не оформивши спадщини спадкоємцем земельної частки (паю) стала позивач. [PERSON], оформила спадщину на інше майно будинок, а про земельний сертифікат їй нічого не було відомо. Про те, що спірний земельний сертифікат був оформлений по спадщині у 2002 році [PERSON], позивач дізналася із наданої відповіді Держгеокадастру в Чемеровецькому районі, [PERSON], звернулася в суд з даною заявою. В судове засідання представник позивача зявилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявилася проти задоволення позовної заяви заперечила. Представник третьої особи Чемеровецької державної нотаріальної контори в судове засідання зявився, позовні вимоги не визнає. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЩ № 320304 від 01.11.1950 року [PERSON] [INFO] його матірю була [PERSON], яка згідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ № 176951 від 26.12.2001 року померла 18.12.2001 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ від 306544 від 01.03.1977 року [PERSON], зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 8 від 01.03.1977 року. В матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть серії І-БВ № 183606 від 08.11.2002 року [PERSON] помер 24.09.2002 року. Згідно до заповіту від 25.02.1999 року [PERSON], заповіла у власність своє майно своєму синові [PERSON]. Згідно довідки виданої Бережанською сільською радою Чемеровецького району № 995 від 29.10.2015 року вбачається те, що після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження майном з 19.12.2001 року вступив її син [PERSON], який помер 24.09.2002 року. Фактично в управління та розпорядження майном вступила [PERSON], на житловий будинок та присадибну ділянку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2004 року [PERSON] є власником спадкового майна, а саме житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в с. Бережанка, Чемеровецькогоь району Хмельницької області по вул..Гагаріна, 20 розташованих на земельній ділянці площею 3700 м.кв. після смерті [PERSON] Відповідно до п.113 інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 18.06.1994 №18/5, що втратив чинності 14.03.2004 року - Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу ( 1540-06 ). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлової експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Як вбачається із рішення Чемеровецького районного суду від 01.02.2001 року позовні вимоги [PERSON], про визнання [PERSON] [INFO] не дієздатним задоволено. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України «доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Однак жодний доказ перед судом не має пріоритетного значення, а всі докази оцінюються в сукупності. Враховуючи вище викладене, позивач не довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог, оскільки в матеріалах справи наявне рішення про визнання [PERSON], недієздатним, про те відсутнє рішення про встановлення над ним опікуна. Крім того, [PERSON], є власником спадкового майна за законом лише на житловий будинок з надвірними спорудами. Як вбачається із вищезазначеної довідки № 995 від 29.10.2015 року [PERSON] вступила у фактичне управління та розпорядження майном на житловий будинок та присадибну земельну ділянку, про те земельна ділянка, яка посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825280500:02:001:0052 серії ЯБ № 592672 розташована на території Бережанської сільської ради за межами населеного пункту. Більше того, [PERSON] не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 6825280500:02:001:0052 серії ЯБ № 592672, яка розташована на території Бережанської сільської ради за межами населеного пункту. Також [PERSON] не звернулась до суду з позовом про поновлення строку прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Outcome: dismissed