Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У грудні 2015 року до суду надійшла позовна заява Державної Акціонерної Холдингової Компанії «Артем» до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 липня 2000 року [PERSON] зараховано в Медичний комплекс, який є структурним підрозділом Державної акціонерної холдингової Компанії «Артем» лікарем - стоматологом (витяг з наказу № 193-К від 10 липня 2000 року) ст. 8. 29 вересня 2007 року між Державною акціонерною холдинговою Компанією «Артем» та [PERSON] був укладений Договір позики №25. У відповідності з даним договором Компанія надає Відповідачу безвідсоткову позику для придбання квартири, а Відповідач повертає позику згідно з умовами договору. 30 червня 2015 року в зв'язку із скороченням штату Відповідача було звільнено з роботи п. 1 ст. 40 КЗпП України (витяг з наказу №542 ст. 9.) Розділ 3 п 3.5 Договору визначає, що у випадку припинення трудових відносин з позикодавцем за ст. ст. 36, 38, 40, 41 КзПП України Позичальник повертає впродовж 45 днів залишок позики. До судового засідання представник позивача надала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наданих суду доказів. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не зверталася, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно умов Договору позики №25 від 29 вересня 2007 року [PERSON] отримала від позивача безвідсоткову позику для придбання квартири. Станом на 17 листопада 2015 року за Відповідачем була надіслана претензія №20-ПР-18-1699 з вимогою повернути 26 053 гривні 00 копійок залишку позики. Претензія залишилася без відповіді та реагування. За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право-відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання. Відповідач порушила умови договору, в наслідок чого має заборгованість за наданим позивачем розрахунком в 26 053 гривні 00 копійок. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1 218 гривень 00 копійок судового збору ( а. с. 1 ).

Outcome: approved