Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

У вересні 2020 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 15 березня 2001 року між ними, як покупцями, - [PERSON] , яка діяла від свого імені, а також від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , 1989 р.н., [PERSON] , 1996 р.н., з однієї сторони, та відповідачами, як продавцями, - [PERSON] , яка діяла від свого імені, а також від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , 2000 р.н., на підставі Виписки з рішення Корабельного районного комітету від 13.03.2001 року, [PERSON] , [PERSON] , діючої від імені свого неповнолітнього підопічного [PERSON] , 1987 р.н., було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №530 - квартири [ADDRESS] . Зазначений договір купівлі продажу нерухомого майна був посвідчений на Універсальній Товарній\~Біржі Марія 15 березня 2001 року, зареєстрований в Журналі реєстрації операцій з нерухомістю № 530 від 15.03.2001 року, та 27.03.2001 року зареєстрований в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». \~ \~ \~ \~Дана угода була виконана сторонами повністю. \~ \~ \~ \~На теперішній час позивачам стало відомо, що вищезазначений договір купівлі продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивачі вважали, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. \~ \~ \~ \~Крім того, позивачами оригінал біржового договору було втрачено у 2019 році. У з в язку із втратою вони звернулися до Універсальної Товарної Біржі «Марія» для видачі його дублікату, але до теперішнього час дублікати ними не отриманий. На підставі вищевикладеного позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом та просити: - визнати дійсним договір купівлі-продажу № 530 нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , укладений між покупцями - [PERSON] , яка діяла від свого імені, а також від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , 1989 р.н., [PERSON] , 1996 р.н., з однієї сторони, та продавцями - [PERSON] , яка діяла від свого імені, а також від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , 2000 р.н., на підставі Виписки з рішення Корабельного районного комітету від 13.03.2001 року, [PERSON] , [PERSON] , діючої від імені свого неповнолітнього підопічного [PERSON] , 1987 р.н., посвідчений 15.03.2001 року на Універсальній Товарній Біржі «Марія», зареєстрований в Журналі реєстрації операцій з нерухомістю № 530 від 15.03.2001 року, та 27.03.2001 року зареєстрований в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації»; - визнати за позивачами право власності, за кожним по 1/3 частині квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачі не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують на підставах, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України.. Представник третьої особи: Універсальна Товарна Біржа Марія судове засідання не з`явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Враховуючи те, що від відповідачів заперечення та заяви про розгляд справи у їх відсутність не надходило, то суд зі згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. \~ \~ \~ \~Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.223 ЦПК України), крім випадків, визначених цією статтею. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 15 березня 2001 року між [PERSON] , яка діяла від свого імені, а також від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , 1989 р.н., [PERSON] , 1996 р.н., з однієї сторони, та [PERSON] , яка діяла від свого імені, а також від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , 2000 р.н., на підставі Виписки з рішення Корабельного районного комітету від 13.03.2001 року, [PERSON] , [PERSON] , діючої від імені свого неповнолітнього підопічного [PERSON] , 1987 р.н., був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Зазначений договір купівлі продажу нерухомого майна був посвідчений на Універсальній Товарній\~Біржі Марія 15 березня 2001 року, зареєстрований в Журналі реєстрації операцій з нерухомістю № 530 від 15.03.2001 року, та 27.03.2001 року зареєстрований в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». \~ \~ \~ \~Однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Згідно глави 13 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення нотаріальної дії суперечить закону та особою не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. \~ \~ \~ \~Пунктом 4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р. (зі змінами, внесеними постановами від 25.12.1992р. №13 та від 25.05.1998р. №15) Про судову практику в справах про визнання правочинів недійсними, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією зі сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною (вказана постанова Пленуму Верховного Суду України діяла до вступу постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними). \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає що позовні вимоги позивачів в частині визнання договору купівлі продажу нерухомого майна підлягають повному задоволенню, відповідно до норм ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації (вказаний Цивільний кодекс вступив в дію з 01.01.2004р.). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Відомо, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За таких обставин, відповідно до вимог п.п. 1,5 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності. \~ \~ \~ \~ Аналізуючи викладене, суд вважає за можливим визнати за позивачами, по 1/3 частини за кожним, право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 49.6 кв.м, житловою площею - 29.6 кв.м. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст. 316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. \~ \~ \~ \~Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. \~ \~ \~ \~Доказів, які спростовують висновки суду, судовим розглядом не здобуто. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved