Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення безпідставно набутих коштів з урахуванням інфляційних втрат, трьох процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами в загальному розмір 22 350,27 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 29.02.2012 перерахував на належний відповідачу поточний рахунок грошові кошти в іноземній валюті в сумі 500 дол. США. Кошти були перераховані в рамках гри «МММ», суть якої полягає у добровільному обміні коштів. Позивач посилається на те, що між сторонами немає родинних, ділових чи договірних відносин, а отже відповідач безпідставно набув грошові кошти і зобов'язаний їх повернути відповідно до положень статей 1212, 1213 ЦК України. Окрім того з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 та ч. 2 ст. 214 цього Кодексу мають бути стягнуті інфляційні втрати, три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання та проценти за користування ними. Позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач повідомлявся про розгляд справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, проте в судове засідання він не з'явився без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подав. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 29.02.2012 [PERSON] перерахував на належний [PERSON] поточний рахунок, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», грошові кошти в іноземній валюті в сумі 500 дол. США, що підтверджується платіжним дорученням № Р24А366675881266045 (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що кошти були перераховані ним як вклад у фінансову піраміду «МММ». 20.06.2017 та 15.09.2017 позивач направляв відповідачу поштою письмові вимоги про повернення коштів у семиденний строк (а.с. 5-12), проте вказані вимоги залишилися без реагування. Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення ст. 1212 ЦК України, яка встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже за змістом диспозиції цієї норми зобов'язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним існування усіх трьох умов, які є підставою для виникнення зобов'язання з безпідставного придбання майна. Судом встановлено, що відповідач без законних на те підстав набув грошові кошти в розмірі 5000 дол. США за рахунок позивача. Отже зважаючи на те, що відповідач безпідставно збагатився за рахунок позивача, порушені права останнього підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення грошової суми. Згідно з приписами частини 1 статті 533 цього Кодексу грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. В даному випадку предметом позову є грошові кошти в іноземній валюті - доларах США, а тому сума, що підлягає сплаті у гривнях, повинна визначатися за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що передбачено частиною 2 статті 533 ЦК України. Станом на 07.12.2017 офіційний курс долара США до національної валюти України становив 2710,9151 грн., а відтак відповідач повинен повернути позивачу 13 550 грн. Ч. 2 ст. 1214 ЦК України визначено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Вказана норма передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Оскільки договірні відносини між сторонами відсутні і розмір процентів не встановлено, суд в частині нарахування процентів застосовує аналогію закону, а саме: положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України, яка визначає, що у разі невстановлення договором розміру процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір належних йому від відповідача процентів, нарахованих за період з 29.02.2012 по 07.12.2017, становить 3152,45 грн. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірною формулою, з урахуванням даних про розмір облікової ставки Національного банку Україниза вищевказаний період та не спростований відповідачем. Водночас підстав для застосування до спірних правовідносини положень ч. 2 ст. 625 ЦПК України суд не вбачає, оскільки дана норма поширюється лише на грошові зобов'язання, що виникли з договірних правовідносин, а в даному випадку зобов'язання є не договірним. До того ж суд враховує, що індекс інфляції - це показник характеристики динаміки загального рівця цін на товари та послуги, а ціни в України встановлені в національній валюті - гривні. Отже норма ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначено договором у гривні. У спірних правовідносинах еквівалент грошового зобов'язання виражений в іноземній валюті, у зв'язку з чим суд стягує основний борг за офіційним курсом долара США на визначену позивачем дату, а тому вимога про стягнення інфляційних втрат за будь-яких умов є безпідставною. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальний розмір заявлених позивачем вимог становив 22 350,27 грн. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в сумі 640 грн. Оскільки позов задоволений на 16 702,45 грн., тобто на 75%, на відповідача слід покласти 75% понесених позивачем судових витрат, що становить 480 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial