Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У грудні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 18 травня 2011 року позивач видав [PERSON] кредитну картку «Універсальна», за допомогою якої відповідач набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобовязався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 30% річних. У випадку\~неналежного виконання\~цих грошових\~зобовязань [PERSON]\~зобовязалась сплатити\~пеню та\~штраф в\~розмірі 500\~гривень та\~5%\~від суми\~заборгованості.Відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак він неналежним чином виконував кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 4473 гривень 27 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 61306 гривень 19 копійок, пеня в розмірі 3100 гривень та штраф в загальному розмірі 3943 гривень 97 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 72823 гривень 43 копійок. [PERSON] ухиляється від погашення цього боргу. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 72823 гривень 43 копійок. Представник позивача не зявився у судове засідання та надіслав клопотання (а.с.39), в якому він підтримує позов та не заперечує проти проведення заочного розгляду цивільної справи в його відсутності. [PERSON] також не зявилась у судове засідання. Вона неодноразово у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується численною судовою кореспонденцією (а.с.46, 48, 54, 55). Чергове відкладення судового засідання ще на один місяць призведе до невиправданого затягування розгляду цивільної справи понад 10 місяців. На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін (а.с.56). Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що по-зов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 18 травня 2011 року позивач видав [PERSON] кредитну картку «Універсальна», за допомогою якої відповідач набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобовязався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 30% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобовязань [PERSON] зобовязалась сплатити пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. Ці умови кредитного договору викладені у витязі з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» (а.с.6) та у витязі з умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-30). Факт отримання відповідачем кредитної картки та його ознайомлення з тарифами обслуговування кредитної картки «Універсальна» підтверджується копією підписаної ним анкети-заяви (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути банку або іншій фінансовій установі кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, вста-новлених кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник повинен сплатити неустойку (пеню, штраф). З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3-4), вбачається, що відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] належним чином виконує грошові зобовязання за кредитним договором. Тому у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 4473 гривень 27 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 61306 гривень 19 копійок та штраф в розмірі 3943 гривень 97 копійок. Як розяснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3-4), вбачається, що у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань за кредитним договором відповідачу також нарахована пеня в розмірі 3100 гривень. Водночас, за вказане порушення на [PERSON] вже накладений штраф. Додаткове стягнення з неї ще й пені буде свідчити про притягнення відповідача до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж порушення, що прямо суперечить ст.61 Конституції України. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що розмір пені взагалі підлягає виключенню зі складу боргу за кредитним договором. Таким чином, загальний розмір боргу [PERSON] за кредитним договором становить 8417 гривень 24 копійок (4473,27 + 500 + 3443,97). Відповідач ухиляється від добровільного погашення цього боргу. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 8417 гривень 24 копійок. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується також сплатити банку або іншій фінансовій установі проценти у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України позивач повинен довести ті обставини, на які він по-силається як на підставу своїх вимог. Дійсно, з письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3-4), вбачається, що у [PERSON] виник борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 61306 гривень 19 копійок. При цьому 1 вересня 2014 року розмір процентів за користування кредитом був збільшений до 34,80% річних від суми боргу, а 1 квітня 2015 року до 43,20% річних від суми боргу. Як вбачається з п.1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг (а.с.12), банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ПАТ КБ «Приватбанк» не менше ніж за 7 днів до 1 вересня 2014 року та до 1 квітня 2015 року повідомив відповідача про збільшення розміру процентів за користування кредитом. [PERSON] була позбавлена права висловити свою незгоду з приводу такої зміни тарифів. В такому випадку позивач не мав права застосовувати новий розмір процентів за користування кредитом. Ці обставини свідчать про те, що письмовий розрахунок, приєднаний до позову, в частині розміру боргу по сплаті процентів за користування кредитом не відповідає дійсності. ПАТ КБ «Приватбанк» не подав іншого письмового розрахунку з законними розмірами процентів за користування кредитом. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 61306 гривень 19 копійок відсутні. Згідно з ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1600 гри-вень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №PROM5ВAQAI від 5 грудня 2017 року (а.с.37). Предявлений позов задоволений на 11,55% (8417,24 : 72823,43 х 100%). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 184 гривень 80 копійок (1600 : 100% х 11,55%).

Outcome: partial