Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У грудні 2013 року заявник звернувся з цією заявою до суду, посилаючись на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2012 року, яке було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 грудня 2012 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів та стягнуто з останнього 1592000 грн. боргу та судовий збір у розмірі 3222 грн. 25 червня 2013 року Києво-Святошинським судом Київської області було ухвалене рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] та позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Зазначеним рішенням попередній договір було визнано недійсним. На вищевказане рішення [PERSON] була подана апеляційна скарга, яка була відхилена ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 жовтня 2013 року, а рішення було залишене без змін. На думку заявника попередній договір, про який іде мова у рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2012 року на даний момент визнано недійсним, а тому [PERSON] не повинен сплачувати штрафні санкції позивачу у розмірі 796000 грн., у зв'язку з чим рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, що є істотними для справи. Посилаючись на вищевикладені обставини та норми закону з урахуванням доповнень до заяви від 03.01.2014 року заявник [PERSON] просив переглянути рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2012 року за нововиявленими обставинами. Скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2012 року і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В судовому засіданні представник заявника вимоги зазначені у заяві [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Зважаючи на рекомендації, викладені у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З гідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 1 ст. 229 ЦПК України передбачено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У відповідності до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. З огляду на ст. 362 ЦПК України чітко передбачено, що заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку. Строк для подання заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами обчислюється: 1) у випадках, встановлених пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи; 2) у випадках, встановлених пунктами 2, 2-1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня, коли вирок у кримінальній справі набрав законної сили; 3) у випадках, встановлених пунктом 3 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, які підлягають перегляду; 4) у випадках, встановлених пунктом 4 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення. Статтею 365 ЦПК України визначено, що заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі. Судом установлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2012 року, яке набрало законної сили, ухвалене у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволені вимоги позивача та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1592000 боргу, 3222 грн. судового збору, а всього 1595222 грн. Вирішальною підставою для задоволення позову було те, що 21 квітня 2011 року між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказаний попередній договір посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] ( запис у реєстрі за № 716). Внаслідок вини відповідача та невиконання ним умов попереднього договору, основний договір не укладено. Відповідач у порушення пункту 8 попереднього договору відмовився повернути позивачу гарантійний авансовий платіж та сплатити штраф, що стало підставою для ухвалення судового рішення про задоволення вимог [PERSON] Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.06.2013 року, яке набрало законної сили ухваленого у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа ПАТ КБ « Приват Банк» про витребування з незаконного володіння майна, документів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, усунення перешкод в користуванні майном, виселення, визнання попереднього договору недійсним, за позовом ПАТ КБ « Приват Банк» до [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним попереднього договору позов [PERSON] задоволено частково. Позов ПАТ КБ « Приват Банк» задоволено у повному обсязі, та вирішено визнати недійсним попередній договір від 21 квітня 2011 року укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 716. Тобто, в розрізі ст. 361 ЦПК України рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.06.2013 року є у даній справі нововиявленою обставиною, оскільки в ньому встановлено обставини, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, а також входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на викладене вище, а також на те, що попередній договір від 21 квітня 2011 року укладений між сторонами у справі визнаний недійсним, у суду відсутні підстави стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] борг за невиконання умов попереднього договору, якого на день розгляду справи не існує. Враховуючи вищезазначені обставини, з огляду на рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року та Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами,

Outcome: approved