Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У грудні 2015 року Маріупольська міська рада звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, де зазначили, що Управлінням земельних відносин Маріупольської міської ради проведено перевірку на дотримання вимог земельного законодавства в Іллічівському районі м.Маріуполя, відповідно до результатів якої складено акт перевірки від 22.09.2015 року, яким встановлено, що відповідачем самовільно зайнято та використовується земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0018 га під розміщення гаражу, 0,007 га під розміщення прибудови, 0,0001 га під розміщення літнього душу, 0,0002 га під розміщення туалету за адресою: [ADDRESS], що є порушенням ст.ст. 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України. 22.09.2015 року [PERSON] було направлено попередження про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства №96/2015 та надано строк на усунення порушень діючого земельного законодавства України протягом 30 днів. 23.10.2015 року спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради було проведено додаткову перевірку за вказаною адресою та вдруге складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавств, згідно висновків якого [PERSON] вимоги вказівки попередження від 22.09.20.15 року №96/2015 добровільно не виконав. Маріупольською міською радою, в адміністративному підпорядкуванні якої знаходиться вказана земельна ділянка, рішення про передачу у власність або надання у користування відповідачу зазначеної земельної ділянки , яка розташована за адресою:т [ADDRESS] для вказаних цілей не приймалось. Позивач просив зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0018 га під розміщення гаражу, 0,007 га під розміщення прибудови, 0,0001 га під розміщення літнього душу, 0,0002 га під розміщення туалету за адресою: [ADDRESS], в Іллічівському районі міста, та шляхом демонтажу гаражу, прибудови, літнього душу, туалету та привести її у придатний для використання стан. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.02.2016 року, за заявою представника Маріупольської міської ради до участі у справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON]. Представник позивача - в судовому засіданні надав заяву про уточнення позовних вимог, де просив зобовязати відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,007 га під розміщення прибудови, 0,0001 га під розміщення літнього душу, 0,0002 га під розміщення туалету за адресою: [ADDRESS] та привести її у придатний до використання стан шляхом демонтажу прибудови, літнього душу, туалету, а також стягнути з відповідачів на користь Маріупольської міської ради витрат по сплаті судового збору. Позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважаючи їх неогрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог Маріупольській міській раді. Співвідповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав заяву про можливість подальшого розгляду справи за його відсутності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали по справі вважає, що позов Маріупольської міської ради до [PERSON], [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності на житло від 07.06.1994 року [PERSON] та [PERSON] на праві загальної сумісної власності належить [ADDRESS], загальною площею 61,1 кв.м. Управлінням земельних відносин Маріупольської міської ради проведено перевірку на дотримання вимог земельного законодавства в Іллічівському районі м.Маріуполя, відповідно до результатів якої складено акт перевірки від 22.09.2014 року, яким встановлено, що відповідачем самовільно зайнято та використовується земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0018 га за адресою: [ADDRESS] у Іллічівському районі м. Маріуполя, під розміщення гаражу, літнього душу, туалету, прибудови, що є порушенням ст.ст. 125, 126, 212 Земельного кодексу України. Враховуюче вищевказане, [PERSON] було надіслано вказівку ( попередження) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства від 22.09.2015 р. № 96/2015 та надано строк для на усунення порушень виявлених порушень земельного законодавства. 23.10.2015 року спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради було проведено додаткову перевірку за адресою: [ADDRESS] у Іллічівському районі м. Маріуполя, за результатами якої встановлено, що відповідач вимоги вказівки ( попередження ) № 96/2015 від 22.09.2015р. про усунення виявлених порушень земельного законодавства добровільно не виконав. 11.04.2016 року спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради було проведено додаткову перевірку за адресою: [ADDRESS] у Іллічівському районі м. Маріуполя, та вдруге складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавств, згідно висновків якого [PERSON] вимоги вказівки попередження від 22.09.20.15 року №96/2015 добровільно не виконав. Самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0018 га під розміщення гаражу звільнено. Самовільна зайнята земельна ділянку площею 0,0007 га, під розміщення прибудови, земельна ділянка площею 0,0001 га під розміщення літнього душу, земельна ділянка площею 0,0002 га під розміщення туалету не звільнено та не приведено у придатний до використання стан. Ст. 13 Конституції України визначає, що від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно ст. ст. 142 - 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, окрім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснює територіальна громада через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом ухвалення рішень. Права органів самоврядування захищаються в судовому порядку. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача, земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб. Відповідно до п. 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів, здійснюють відповідні сільські, селищні та міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до вимог ст. 83 ЗК України землі загального користування - є землями комунальної власності. Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності або користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Крім того, відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідача відсутні. Маріупольською міською радою, в адміністративному підпорядкуванні якої знаходиться вказана земельна ділянка, рішення про надання відповідачу земельної ділянки для вказаних цілей не приймалось. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надані у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Добровільно самовільно зайняту земельну ділянку відповідачі не звільняють. Згідно вимог ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених під час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Таким чином, встановлено, що відповідачі самовільно використовують земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0007 га під розміщення прибудови , 0,0001 га під розміщення літнього душу, 0,0002 га під розміщення туалету за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, позов Маріупольської міської Ради до [PERSON], [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України , судовий збір у сумі 1218 грн. 00 коп., понесений позивачем та підтверджений документально( а.с.17-21), підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved