Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Мотивувала позов тим, що 08.10.2014 р. належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] було пошкоджено внаслідок затоплення з квартири [ADDRESS], розташованої поверхом вище, власником якої є [PERSON] В результаті такого залиття в її квартирі була пошкоджена електропроводка, перегоріли всі розетки і включателі, вийшли з ладу електроплита «Мечта» вартістю 900 грн, електроплита «Норд», вартістю 3150 грн, холодильник марки «Candy» вартістю 4300 грн, пральна машинка «Сатурн» вартістю 2050 грн, телевізор «Вітязь» вартістю 2800 грн, телевізор «Супра» вартістю 1550 грн, радіотелефон «Ergo А100» подарунок сина та пошкоджено спальний гарнітур «Антоніна» вартістю 6900 гривень. Затоплення квартири мало місце і раніше, але вона пробачила йому нанесену шкоду, зробила відновлювальні роботи самостійно. Після затоплення 08.10.2014 року відповідач не бажає добровільно відшкодувати вартість пошкоджених речей та ремонту, а тому позивач змушена звертатися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 41 351 грн матеріальної шкоди та 2500 гривень моральної шкоди. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, суду додатково пояснила, що 08 жовтня 2014 року близько другої години ночі її розбудили сусіди з нижнього поверху [PERSON] та [PERSON] Проснувшись вона побачила, що зверху по стелі та стінах тече вода. Була залита кухня та прихожа, вода стояла по кісточки. Одразу ж замкнув електрощіток, погоріла проводка. Через залиття квартири перегоріла вся техніка, поздувалися шпалери, намокли меблі. Вказала, що відповідач і раніше неодноразово затоплював її квартиру, але вона йому пробачала нанесену їй шкоду. Також зазначила, що в результаті залиття квартири вона зазнала моральних страждань у виді негативних переживань, неспокою, роздратування, зневіри, необхідності прикладання зусилля та коштів для відновлення своїх прав. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що він дійсно є власником квартири [ADDRESS], його квартира розміщена над квартирою позивача. 08 жовтня 2014 року близько другої години ночі його розбудили сусіди. В його коридорі та кухні стояла вода, яка поступала через водопровідну трубу у коридорі. При цьому зазначив, що ніяких ремонтних робіт він не проводив. Погодився відшкодувати позивачу лише ремонтні роботи у квартирі. Також, підтвердив, що у його квартирі вже тривалий час пошкоджена водопровідна труба, однак в зв'язку із скрутним матеріальним становищем він не мав можливості провести поточний ремонт. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що її квартира знаходиться двома поверхами нижче квартири позивачки. 08 жовтня 2014 року близько другої години ночі вона прокинулась від того, що по вікну у кухні стікала вода. Вийшовши на балкон побачила, що з фасаду будинку з квартири відповідача по вікну на кухні стікає вода. Одразу розбудила сусідку [PERSON], яка працює у відділенні Мурованокуриловецького водоканалу, вони перекрили водопостачання. Зайшовши до квартири відповідача побачила, що в коридорі стоїть вода, а водопровідна труба, яка йде з коридору на кухню в одному місці чимось перемотана. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідом сторін у справі. 08 жовтня 2014 року її розбула сусідка [PERSON], яка повідомила, що з фасаду дому з третього поверху тече вода. Тоді вони разом спустилися в підвал та перекрили водопостачання. Потім піднялися до відповідача, однак він не відчинив двері. Тоді розбудили позивачку. Зайшовши до її квартири побачили, що в коридорі стояла вода, почули як замикає щитова. Крім того, свідок вказала, що була присутня при обстеженні квартири позивачки. Через затоплення в її квартирі були мокрі стіни у кухні, коридорі, ванній кімнаті та спальні, була пошкоджена електропроводка та вийшла з ладу техніка. Також, зазначила, що відповідач з 2011 року неодноразово затоплював сусідів. Вона особисто, як відповідальна по будинку просила його відремонтувати водопровідну трубу. При цьому зазначила, що перебуваючи в день затоплення в квартирі відповідача бачила пошкоджену трубу, яка була чимось обмотана. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідом сторін у справі. ЇЇ квартира знаходиться під квартирою позивачки. В перших числах жовтня 2014 року відповідач затопив їх квартири. Внаслідок затоплення позивач змушена проживати в квартирі, яка знаходиться в незадовільному технічному стані. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.06.2013 року, виданого на підставі рішення №612 від 20.06.2013 року Мурованокуриловецької селищної ради (а.с.5). Власником квартири [ADDRESS], розташованої поверхом вище, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.06.2013 року є відповідач по справі - [PERSON] (а.с.25,26). Комісією у складі селищного голови Цибульської Г.М., членів комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], в присутності мешканців будинку складений Акт про проведення обстеження квартири [ADDRESS] на предмет встановлення наслідків та причин її залиття, яке сталося 08.10.2014 року. При обстежені встановлено, що стеля (із гіпсокартонного матеріалу), стіни в кухні (заклеєні шпалерами), в ванній кімнаті та в коридорі і спальній кімнаті внаслідок затоплення мокрі. Волога виступила на міжповерхневому східцевому марші. Пошкоджена електропроводка, внаслідок чого, перегоріла електроплита, холодильник, телевізор, радіотелефон, вийшли з ладу розетки, включателі, погоріли лампочки, пошкоджено спальний гарнітур. Причиною підтоплення стала несправність водопровідної мережі в квартирі [PERSON] В судовому засіданні відповідач визнав факт пошкодження трубопроводу в його квартирі, внаслідок чого відбулося залиття квартири позивача, що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Крім того, з долучених до матеріалів справи актів обстеження житлової квартири [ADDRESS] від 11 та 30 липня 2012 року вбачається, що відповідач [PERSON] неодноразово заливав квартиру позивача та був попереджений про необхідність проведення ремонтних робіт щодо водопровідної мережі в квартирі. (а.с.38,39) Таким чином, факт пошкодження трубопроводу в квартирі [ADDRESS] встановлено в судовому засідання. Дане пошкодження сталося в межах внутрішньоквартирної мережі, що підтверджується як показаннями свідків, так і самим відповідачем. Суд приходить до висновку, що саме в результаті вказаного пошкодження і сталося залиття квартири позивачки, що підтверджується зібраними в справі доказами. Відповідно до ст. ст. 322, 323 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 151 ЖК України та п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, власник зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів до їх усунення. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавець покладає саме на відповідача обов'язок по доведенню того факту, що шкода завдана не з його вини. Законодавець визначає, що протиправна поведінка може мати дві форми - дію чи бездіяльність, однак обсяг відшкодування не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] не доведено факт, що шкода сталась не з його вини, не доведено причетність третіх осіб до затоплення, суд вважає, що шкода, завдана позивачці при затопленні, що сталось 08 жовтня 2014 року має відшкодовуватись відповідачем [PERSON], оскільки пошкодження сталося в межах внутрішньоквартирної мережі, а відповідно відповідач як власник несе відповідальність за її стан, адже в силу положень ст. 319 ЦК України власність це зобов'язує. Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. В силу статей 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] визначений позивачем в сумі 41 351,00 грн. На підтвердження понесених матеріальних затрат на ремонт квартири [PERSON] надала суду накладну №1 від 10 листопада 2014 року на придбання шпалер, розеток та кабелю на загальну суму 2050 гривень та накладну №2 від 08 листопада 2014 року на придбання будівельних матеріалів на загальну суму 1551 гривня (а.с.7,8). З огляду на те, що відповідач в судовому засіданні визнав в цій частині вимоги позивача, тому дана суму підлягає стягненню з відповідача. Інших належних та допустимих доказів у підтвердження вартості пошкодженого майна позивачем суду не представлено. Додані до матеріалів справи кредитні договори від 29.02.2012 року, 14.07.2012 року та 30.10.2012 року суд оцінює критично, оскільки вони не містять інформації про придбаний товар та їх вартість. Дотримуючись вимог ч.4 ст.10 ЦПК України судом роз'яснювалось позивачу право заявити клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи для визначення розміру шкоди. Позивач наданим правом не скористалась. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, з відповідними змінами та доповненнями від 25 травня 2001 року, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд приходить до висновку, що неправомірними діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, яка виразилась в перенесенні певних моральних страждань внаслідок залиття квартири, порушенні нормального ритму життя, необхідності понесення додаткових фізичних та матеріальних витрат щодо проведення ремонту квартири та ліквідації наслідків затоплення. При цьому суд враховує, що в судовому засіданні такі обставини доведенні позивачем, яка в своїх поясненнях зазначила вказані обставини. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2500 гривень у відшкодування моральної шкоди. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України. При цьому суд враховує, що позивач має статус особи постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС, а тому вона підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». При вирішення питання розподілу, суд враховує, що позивачем заявлені вимоги як майнового так і немайнового характеру, а також часткове задоволення позовних вимог, тому приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 243 грн 60 коп судового збору за вимоги немайнового характеру та 243 грн 60 коп майнового характеру, оскільки при зверненні до суду з цим позовом позивач мала б сплатити 413 грн. судового збору за вимогу майнового характеру, тобто 1% від ціни позову. Суд задовольнив вимогу майнового характеру частково на суму 3601 грн, що пропорційно до задоволеної частини вимоги становить 47 грн, однак Законом України «Про судовий збір» визначено мінімальну ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, а саме не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial