Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У грудні 2016 р. позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.11.2003 року., посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Кулієвою Л.Л., зареєстрованим в реєстрі №2124. Відповідач по справі, [PERSON] брат позивача [PERSON], зареєстрований в квартирі з 18.02.2004 року, але фактично він ніколи не проживав у вказаній квартирі, що підтверджується актом, підписаним сусідами. Відповідач не сплачує комунальні послуги, не надає кошти на утримання житла. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №44 від 18.11.2016 року, за адресою: [ADDRESS], крім відповідача також зареєстрована дружина позивача [PERSON]. Будь-яких речей відповідача в будинку немає і ніколи не було , а тому позивач вважає відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою у зв'язку з тим, що без поважних причин відсутній у ньому, позивач змушений був звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх прав. Місце знаходження відповідача [PERSON] невідоме, тому позивач не має можливості для звернення до відповідача для того щоб останній самостійно знявся з реєстрації в належній позивачеві квартирі. В судове засідання позивач не з'явився , подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити . Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення на його адресу поштової кореспонденції та смс-повідомлень, які згідно довідки доставлені останньому, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.11.2003 року., посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Кулієвою Л.Л., зареєстрованим в реєстрі №2124.(а.с. 6-7) Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №44 від 18.11.2016 року, за адресою: [ADDRESS], у квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с.9) Однак, відповідач за адресою реєстрації не з'являється , не проживає в квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує корресподенцію за даною адресою, особисті речі останнього в домоволодінні відсутні, що підтверджується, серед іншого, актом від 09.12.2016 року складеним та підписаним [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 8) Згідно ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положеннями ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'єю визнається спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України - сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Таким чином, оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню спірного житла та не приймає участь у спільному побуті, а отже суд вважає, його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Стаття 391 ЦК України гарантує захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння. Статтею 526 ЦК України передбачено необхідність виконання зобов'язання відповідно умов договору. Стаття 150 ЖК України вказує на те, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Стаття 107 ЖК України, яка регулює східні правовідносини, передбачає, що у випадку вибуття наймача і членів його сім'ї на інше місце помешкання, вони втрачають право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути припинення дії, яка порушує право. Таким чином, суд вважає за можливе усунути перешкоди в користуванні позивачами належною їм власністю, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Разом з тим, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації такої особи компетентним органом - відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Так, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється протягом семі днів на підставі у тому числі, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тобто, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за спірною адресою відповідним територіальним органом ДМС України в Харківській області. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved