Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

у жовтні 2012 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал» (надалі - Позивач, ПАТ «КБ «Земельний капітал») звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач), в якому, на підставі того, що відповідач ввів його в оману щодо обставин, які мають істотне значення для укладення договору, а саме, про те, що об'єкт іпотеки не належить відповідачу на праві власності, просив визнати недійсним Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 07.11.2011 р., укладений між сторонами, та застосувати наслідки недійсності такого договору. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2012 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.06.2013 р., визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 07.11.2011 р., укладений між сторонами. Застосовано наслідки недійсності договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 07.11.2011 р., а саме: скасовано державну реєстрацію права власності ПАТ «КБ «Земельний Капітал» на приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000,00 кв. м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер 32978377 та зареєстровано право власності на вказані приміщення за [PERSON] Крім того, з відповідача на користь позивача стягнуто суму в розмірі 65874791,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.11.2013 р. рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2012 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18.06.2013 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи вказані рішення, суд касаційної інстанції вказав, що суди не дали належної оцінки тому факту, що право власності на нежилі приміщення, стосовно яких вирішено питання у цій справі, належать TOB «Карбон ЛТД» на підставі рішення господарського суду м. Києва від 28.09.2011 року, яке набрало законної сили. При цьому, судами не було залучено до участі у справі власника спірних приміщень за судовим рішенням - TOB «Карбон ЛТД». Висновки судів першої та апеляційної інстанцій про обґрунтованість заявленого позову є передчасними, так як рішення господарського суду, яким за TOB «Карбон ЛТД» було визнано право власності на спірні приміщення набрало законної сили 08.11.2011 р., тоді як оспорюваний договір укладено 07.11.2011 р. Судами не зазначено, з яких саме підстав відповідача було введено в оману під час укладання правочину. Судами було зобов'язано скасувати державну реєстрацію та зареєструвати право власності на спірні приміщення, не зважаючи на те, що у разі застосування норми ст. 216 ЦК України кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Покладення рішенням суду будь-яких обов'язків на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, чинне цивільне процесуальне законодавство не передбачає і з таких підстав судові рішення в частині зобов'язання скасувати державну реєстрацію права власності та зареєструвати право власності на приміщення 3 та 4 секції загальною площею 3 тис. кв м є такими, що ухвалені передчасно, оскільки до участі у справі не було залучено КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна». Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2013 р. вказану справу прийнято до провадження судді Гладун Х.А. В ході розгляду справи задоволено клопотання представника позивача і до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, та просив його задовольнити. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Карбон ЛТД» (надалі - ТОВ «Карбон ЛТД») проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Зазначили, що наявність заборон на відчуження спірного об'єкту нерухомості унеможливлює виконання ними рішення господарського суду м. Києва від 28.09.2011 року про реєстрацію права власності на спірний об'єкт нерухомості за TOB «Карбон ЛТД». Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши представника позивача, представника відповідача та представників третьої особи ТОВ «Карбон ЛТД», повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, представниками осіб, які беруть участь у розгляді справи не заперечується, що 29.08.2011 року між ПАТ «КБ «Земельний капітал» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу спірного приміщення. 05.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу спірних приміщень. 05.10.2011 року між сторонами в даній справі укладено кредитний договір № 128-2011 від 05.10.2011 р. 07.11.2011 р. між ПАТ «КБ «Земельний Капітал», як іпотекодержателем та [PERSON] як іпотекодавцем було укладено оспорюваний у справі договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (т. 1 а. с. 5-8). За умовами вказаного договору іпотекодавець зобов'язався передати, а іпотекодержатель прийняти у власність належні іпотекодавцю на праві власності нежитлові приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Зазначений об'єкт нерухомості був предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору № 128-20111-1-1 від 05.10.2011 р., укладеного між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 128-2011 від 05.10.2011 р., щодо повернення суми кредиту в розмірі 1530000 грн., строком погашення 04.10.2026 р., сплати відсотків, штрафних санкцій, пені, відшкодувань та інших платежів, передбачених кредитним договором. Спірні приміщення відповідно до умов договору були передані у власність позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі: за кредитом - 1530000 грн.; по відсоткам - 24 899,18 грн. Також сторонами було погоджено вартість предмета іпотеки згідно з оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності TOB «Українська оціночна компанія» від 7 листопада 2011 року, розмір якої складає 65874791 грн. На підставі оспорюваного договору, 15.11.2011 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» за ПАТ «КБ «Земельний капітал» були зареєстровані спірні нежитлові приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3 тис. кв м Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 року у справі № 18/492-40/110-61/20, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 року та Постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2012 року, на ТОВ «Карбон ЛТД» переведено права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу від 27.05.2005 року, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Констеб ЛТД» та визнано право власності ТОВ «Карбон ЛТД» на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою [ADDRESS], що складає 42/100 частин у будівлі за адресою [ADDRESS]. (а.с. 70-75, 76-69, 80-83). Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.04.2012 року у справі № 5011-62/1814-2012, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2012 року, за позовом ТОВ «Карбон ЛТД» до ТОВ «Денді-Карбон», ТОВ «Констеб ЛТД», ПАТ «Комерційний банк «Земельний капітал» про визнання договорів недійсними, позовні вимоги ТОВ «Карбон ЛТД» задоволено повністю, а саме: визнано недійсною Додаткову угоду від 01.02.2011р. про розірвання договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 27.08.2005 р., яку укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Констеб ЛТД»; визнано недійсним Іпотечний договір № 005-2011-1-1 від 25.02.2011р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон» та ПАТ «КБ «Земельний капітал» та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 25.02.2011р. за реєстровим номером 3128; визнано недійсним Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 10.06.2011р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон» та ПАТ «КБ «Земельний капітал» та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 10.06.2011р. за реєстровим номером 8426. Зазначеним рішенням, зокрема, установлено, що на час укладення спірних договорів нежилі приміщення перебували у спільній частковій власності з TOB «Карбон ЛТД», яке згоди на вчинення таких правочинів не надавало. Оскільки, вищевказаним рішенням Господарського суду міста Києва від 13.04.2012 року у справі № 5011-62/1814-2012, визнано недійсним, зокрема, Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 10.06.2011 року, внаслідок чого право власності на спірні нежилі приміщення на підставі Договорів купівлі-продажу від 29.08.2011 року, 05.10.2011 року та Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 07.11.2011 року відповідно [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Земельний капітал» не набули. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. В судовому засіданні представник відповідача вимоги позовної заяви визнав та просив її задовольнити. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Приймаючи до уваги те, що на даний час реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна - нежиле приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м у будівлі за адресою: [ADDRESS], право власності на яке, згідно з Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 року у справі № 18/492-40/110-61/20 визнано за ТОВ «Карбон ЛТД», проведена за ПАТ «Комерційний банк «Земельний капітал» на підставі оспорюваного правочину, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позовних вимог про визнання недійсним Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 07.11.2011 р., укладеного між сторонами, та застосування наслідків недійсності такого договору щодо нежилих приміщень 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м. у будівлі за адресою [ADDRESS], що складає 42/100 частин будівлі за адресою [ADDRESS], порушує права ТОВ «Карбон ЛТД» як власника спірних приміщень, а тому, поданий позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed