Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 30.01.2021. З квітня 2021 сімейні стосунки сторін фактично припинені. Від спільного з відповідачем життя сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання нашої дитини у розмірі ј частини усіх видів доходу, оскільки він працездатний, стан його здоров`я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні немає. Також позивачка вказує, що зараз не працює, доглядає за дитиною, а отже вважає, що має право на матеріальну допомогу від відповідача до досягнення дитиною трьох років у розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача. Ухвалою суду від 07.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка не з`явилась, про день, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його участі, оскільки на даний час перебуває за межами України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно із положеннями ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Так, з матеріалів справи вбачається, що 30.01.2021 між сторонами було зареєстровано шлюб Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №30, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №403, батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.5). Згідно із довідками про реєстрацію місця проживання особи №08/46-163 від 31.08.2021 та №08/46-145 від 10.08.2021 виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини є такими, що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам малолітньої дитини. За змістом ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Отже,\~враховуючи визнання\~позову відповідачем,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~про стягнення\~на її\~утримання аліментів\~в розмірі\~ј частинивід усіх видів доходів відповідача до досягнення спільною дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову та визнання позову відповідачем, оскільки позивачка у цій справі звільнена від сплати судового збору, підлягає стягненню з відповідача на користь держави 50 відсотків від суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що складає 454 грн.

Outcome: approved