Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Ювілейної селищної ради, Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилалася на те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 07.09.2014 року. Після його смерті залишилось майно, яке складається з: земельної ділянки, яка знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровської району Дніпропетровської області в с/т «Авіатор». Площею 0,0709 га; гаражу №5675, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровська, вул.Шинна, б.20, ГК «Автолюбитель-7». Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено, оскільки право власності на вищевказане майно не було зареєстровано за померлим у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідною постановою нотаріуса. Діти померлого [PERSON], [PERSON], [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), які є спадкоємцями після смерті батька [PERSON] та відмовилися від прийняття спадщини, оформивши відповідні заяви. У звязку з чим, позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в с/т «Авіатор», площею 0,0709 га в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 07.09.2014 року та визнати за нею право власності на гараж №5675, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Шинна, б.20. гаражний кооператив «Автолюбитель-7» в порядку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 07.09.2014 року. Сторони та їх представники у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та визнали у повному обсязі і просили справу розглянути без їхньої участі. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 вересня 2014 року помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено актовий запис №6318 від 08.09.2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: ●земельна ділянка, яка знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області в с/т «Авіатор», площею 0,0709 га; ●гараж №5675, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шинна, №20, гаражний кооператив «Автолюбитель-7». Спадкоємцями після смерті [PERSON] є дружина позивачка [PERSON] та діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, оформивши відповідні заяви, які містяться в матеріалах спадкової справи. Земельна ділянка належала померлому на підставі договору поділу спадкового майна від 05.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №7-2765, свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.10.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №7-2761 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.10.2006 року, зареєстрованого в реєстрі №7-2762. Гараж належав померлому на підставі договору поділу спадкового майна від 05.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого а реєстрі за №7-2765, свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.10.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №7-2759 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2006 року, зареєстрованого в реєстрі №7-2760. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Проте, постановою приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] від 19.09.2015 року у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо нерухомого майна гаража №5675, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шинна, 20 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-7», після померлого 07.09.2014 року [PERSON], у звязку із тим, що вчинення нотаріальної дії буде суперечити закону. Постановою приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] від 19.09.2015 року у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо земельної ділянки, яка знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області в с/т «Авіатор», після померлого 07.09.2014 року [PERSON], у звязку із тим, що не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно зі ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьої цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до цивільних норм права спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене спадкове майно, а його позовні вимоги не суперечать чинному законодавству і не порушують прав третіх осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved