Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У грудні 2013 року ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 17 листопада 2006 року між сторонами у справі був укладений Кредитний договір № 014/0005/81/10553, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику кредит під заставу нерухомості у розмірі 54250 доларів США. Вказаний кредит надавався на строк до 17.11.2026 року відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить - 12.0% річних відповідно до п. 1.4 договору. 17 листопада 2006 року між сторонами у справі було укладено договір іпотеки, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2751 Д. Відповідно до умов вказаного договору, іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх Додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору шляхом передачі іпотекодавцем в іпотеку іпотекодержателю предмету іпотеки, який також забезпечує виконання зобов'язань за кредитним договором. Предметом іпотеки відповідно до п. 1.2 договору є: земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Загородня, площею 0.2500 га, яка належить іпотекодавцю на підставі Державного акту на земельну ділянку від 17.02.2004 року; земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Загородня, площею 0.0007 га, яка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на земельну ділянку від 17.02.2004 року. Відповідно до п. 5.2 договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені договором строки сум неустойки. Згідно п. 5.4 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у тому числі за рішенням суду. 08 січня 2009 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору від 17.11.2006 року відповідно до якої з 16 січня 2009 року процентна ставка складає 2.85% та діє протягом 12 місяців. У випадку відсутності коштів на рахунку позичальника Банк має право в односторонньому порядку збільшити процентну ставку. 05 січня 2010 року сторони уклали Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору від 17.11.2006 року відповідно до якої тимчасово в строк з 16 січня 2010 року по 15 січня 2011 року встановлено процентну ставку за користування кредитом 3% річних. У випадку відсутності коштів на рахунку позичальника Банк має право в односторонньому порядку збільшити процентну ставку. 10 січня 2011 року сторони уклали Додаткову угоду № 4 до Кредитного договору від 17.11.2006 року відповідно до якої з 31 січня 2011 року по 15 січня 2012 року процентна ставка складає 5.0%. з 16 січня 2012 року діє процентна ставка 8.85%. У випадку припинення трудового договору позичальником процентна ставка збільшується до 13.20%. 18 липня 2012 року сторони уклали Додаткову угоду № 6 до Кредитного договору від 17.11.2006 року відповідно до якої змінено валюту кредиту та процентну ставку на 19.0%. Погашення кредиту та процентів здійснюється ануїтетними платежами. 18 липня 2012 року сторони уклали Додаткову угоду № 7 до Кредитного договору від 17.11.2006 року відповідно до якої з 18 липня по день припинення трудового договору діє процентна ставка 10.50%, в разі припинення трудового договору процентна ставка 10.50% діє до повного погашення кредиту. 18 листопада 2012 року сторони уклали Договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки відповідно до якої були внесені деякі зміни у зв'язку з укладанням між сторонами 18 липня 2012 року Додаткової угоди № 6 до Кредитного договору. Позичальник не виконує належним чином зобов'язання за договорами, не здійснює щомісячне погашення кредитів та не сплачує відсотки у розмірах та у строки, передбачені договорами, що підтверджується розрахунками заборгованості. 31.10.2013 року відповідачу була надіслана вимога про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання якою було зобов'язано у 60-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 014/0005/81/10553 від 17.11.2006 року станом на 18.11.2013 року складає 374382.17 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 328084.04 грн.; в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 450.55 грн.; заборгованість за відсотками - 30299.10 грн.; в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 25002.21 грн.; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 15999.02 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини та норми закону позивач просив суд: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0005/81/10553 від 17.11.2006 року, яка складає 374382.17 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 328084.05 грн.; заборгованість за відсотками - 30299.10 грн.; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 15999.02 грн., звернути стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах, а саме : земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Загородня, площею 0.2500 га, яка належить [PERSON] підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯБ № 278859 від 17.02.2004 року; земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Загородня, площею 0.0007 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯБ № 278859 від 17.02.2004 року на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» визначивши початкову ціну відповідно до положень Закону України « Про виконавче провадження». Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, третя особа у справі та їх представники у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 17 листопада 2006 року між сторонами у справі був укладений Кредитний договір № 014/0005/81/10553, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику кредит під заставу нерухомості у розмірі 54250 доларів США. Вказаний кредит надавався на строк до 17.11.2026 року відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить - 12.0% річних відповідно до п. 1.4 договору. 17 листопада 2006 року між сторонами у справі було укладено Договір іпотеки, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2751 Д. Відповідно до умов вказаного договору, іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з умов кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору шляхом передачі іпотекодавцем в іпотеку іпотекодержателю предмету іпотеки, який також забезпечує виконання зобов'язань за кредитним договором. Предметом іпотеки відповідно до п. 1.2 договору є: земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Загородня, площею 0.2500 га, яка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на земельну ділянку від 17.02.2004 року; земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Загородня, площею 0.0007 га, яка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на земельну ділянку від 17.02.2004 року. Відповідно до п. 5.2 Договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені договором строки сум неустойки. Згідно п. 5.4 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у тому числі за рішенням суду. 08 січня 2009 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору від 17.11.2006 року відповідно до якої з 16 січня 2009 року процентна ставка складає 2.85% та діє протягом 12 місяців. У випадку відсутності коштів на рахунку позичальника Банк має право в односторонньому порядку збільшити процентну ставку. 05 січня 2010 року сторони уклали Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору від 17.11.2006 року відповідно до якої тимчасово в строк з 16 січня 2010 року по 15 січня 2011 року встановлено процентну ставку за користування кредитом 3% річних. У випадку відсутності коштів на рахунку позичальника Банк має право в односторонньому порядку збільшити процентну ставку. 10 січня 2011 року сторони уклали Додаткову угоду № 4 до Кредитного договору від 17.11.2006 року відповідно до якої з 31 січня 2011 року по 15 січня 2012 року процентна ставка складає 5.0%. з 16 січня 2012 року діє процентна ставка 8.85%. У випадку припинення трудового договору позичальником процентна ставка збільшується до 13.20%. 18 липня 2012 року сторони уклали Додаткову угоду № 6 до Кредитного договору від 17.11.2006 року відповідно до якої змінено валюту кредиту та процентну ставку на 19.0%. Погашення кредиту та процентів здійснюється ануїтетними платежами. 18 липня 2012 року сторони уклали Додаткову угоду № 7 до Кредитного договору від 17.11.2006 року відповідно до якої з 18 липня по день припинення трудового договору діє процентна ставка 10.50%, в разі припинення трудового договору процентна ставка 10.50% діє до повного погашення Кредиту. 18 листопада 2012 року сторони уклали договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки відповідно до якої були внесені деякі зміни у зв'язку з укладанням між сторонами 18 липня 2012 року Додаткової угоди № 6 до Кредитного договору. Позичальник не виконує належним чином зобов'язання за договорами, не здійснює щомісячне погашення кредитів та не сплачує відсотки у розмірах та у строки, передбачені договорами, що підтверджується розрахунками заборгованості. 31.10.2013 року відповідачу була надіслана вимога про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання якою було зобов'язано у 60-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 014/0005/81/10553 від 17.11.2006 року станом на 18.11.2013 року складає 374382.17 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 328084.04 грн.; в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 450.55 грн.; заборгованість за відсотками - 30299.10 грн.; в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 25002.21 грн.; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 15999.02 грн. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Виходячи зі змісту ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Положеннями ч. 1 ст. 33 Закону України « Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналізуючи вище перелічені правові норми у розрізі наданих суду доказів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved