Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON], яка діє в інтересах сина [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи, що вона з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з жовтня 1995 року по 1998 рік, у шлюбі [INFO] року народився син [PERSON], відповідач є його батьком. Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради № 0347 від 28.04.2004 року їй був наданий дозвіл на зміну прізвища сина [PERSON] на [PERSON]. [INFO] року сину виповнилось повноліття, він навчається на 1 курсі факультету «Комп'ютерні та інформаційні технології» Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за денною формою навчання, строк навчання по 30.06.2018 року, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від відповідача, але відповідач грошей на потреби з навчанням сину не надає. Син мешкає в гуртожитку в м. Харкові окремо від батьків та знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років (а.с. 1). Позивачка [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини справи та вказує, що син [PERSON] отримував дохід у навчальному закладі у вигляді стипендії в розмірі 730,00 грн щомісячно, вона працює на підприємстві і має середній дохід в місяць близько 5572,33 грн, інших джерел доходів не мають. Просить суд задовольнити вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтуванні заперечень на позов відповідач вказав, що дійсно він є батьком повнолітнього [PERSON], але вважає позов необґрунтованим, посилаючись, що він офіційно не працює, перебуває на обліку як безробітний в центрі занятості населення, отримує в місяць дохід 544,00 грн, із місячного доходу не має можливості як батько надавати таку матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених ст.ст. 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Статтею 198 СК України передбачені підстави виникнення обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, а саме батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до п.20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, що перевищує 18, але є меншим 23-х років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 31 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1995 року по 16 грудня 1998 року, у шлюбі [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 08 січня 1994 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3, 4). Згідно рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0347 від 28.04.2004 року надана згода гр. [PERSON] на зміну прізвища її неповнолітньої дитини [PERSON], 1996 року народження на прізвище матері [PERSON] (а.с. 5). [INFO] року [PERSON] виповнилось повноліття (а.с. 2). Після виповнення повноліття [PERSON] продовжує навчання - є студентом 1 курсу факультету «Комп'ютерні та інформаційні технології» Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за денною формою навчання, строк навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с. 6). Позивачка [PERSON] працює офіційно на підприємстві та отримала загальну суму доходу за період з квітня 2014 року по вересень 2014 року в сумі 33 925,58 грн, повнолітній [PERSON] за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року отримав загальний дохід в сумі 2 937,52 грн у виді стипендії, інших джерел доходів не мають (а.с. 7, 27). Судом установлено, що відповідач проживає окремо від повнолітнього сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS], повнолітній син [PERSON] проживає в гуртожитку в [ADDRESS] окремо від батька і матері, яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 2, 12, 26, 28). Судом установлено, що відповідач офіційно не працює, зареєстрований як безробітний в Ізюмському центрі занятості населення з 21 травня 2014 року, дохід за період з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року становить 3 263,99 грн, стягнень по аліментам не має, іншої сім'ї не має (а.с. 28, 29) Відповідно до ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у зв'язку з навчанням повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батька - відповідача, та по матеріальному стану відповідач має надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Згідно вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. При розгляді справи суд враховує правову позицію Верховного Суду України щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання від 24.12.2014 року по справі №6-186ц14, в який зазначено наступне: правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При визначенні розміру аліментів на повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання, суд бере до уваги матеріальний стан як позивачки [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], так і відповідача [PERSON], враховує вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, та бере до уваги можливість надання утримання відповідачем, який є працездатною молодою особою, хоча не має регулярного доходу, по цей час не перебуває у новому шлюбі і проживає самостійно, інших зобов'язань по аліментам не має, тому суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина [PERSON], з урахуванням обставин, зазначених у статтях 182, 200 СК України, в розмірі 300 гривень щомісячно. При цьому будь-яких належних та допустимих, в розумінні статей 58, 59 ЦПК України, доказів на підтвердження заперечень на існування підстав, передбачених ст. 199 СК України, для стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, відповідач до суду не представив. На підставі викладеного, виходячи з наведених норм матеріального права та з врахуванням передбачених п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України загальних засад про справедливість, добросовісність та розумність цивільного законодавства, з огляду на майновий та сімейний стан платника аліментів [PERSON], позов [PERSON] відповідає вимогам розумності та справедливості з урахуванням реальних витрат, необхідних для забезпечення навчання повнолітнього сина [PERSON] у вищому навчальному закладі. Таким чином, з урахуванням інтересів позивача, матеріального та сімейного становища відповідача, суд задовольняє позов щодо стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23-х років. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved