Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

у грудні 2018 року Хмельницька міська рада звернулась у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі. Позовна заява мотивована тим, що з 2008 року [PERSON] був власником нежитлового будинку літ «А-І», площею 66,1 кв.м, по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2008 року. Для обслуговування вказаного об`єкту нерухомого майна відповідачем використовується земельна ділянка площею 106 кв.м. З вказаного часу, на думку позивача, відповідач користується земельною ділянкою по [ADDRESS] без правовстановлюючих документів, не сплачує за таке користування кошти та договір оренди земельної ділянки не укладав. Позивач зазначає, що [PERSON] у період з 01.01.2015 до 01.11.2017 не сплатив за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законами актами розмірі. Відповідач (набувач), не сплачуючи оренду плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а Хмельницька міська рада втратила належне їй майно у розмірі 23 787,30 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Хмельницької міської ради 23787,30 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на земельну ділянку по [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін. (а.с. 23) Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з жовтня 2008 року [PERSON] був власником нежитлового будинку літ «А-І» площею 66,1 кв.м, по [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 01.09.2008 року. Для обслуговування вказаного об`єкту нерухомого майна [PERSON] використовується земельна ділянка, площею 106 кв.м. Позивач посилається на те, що з 2008 року [PERSON] користується земельною ділянкою по [ADDRESS] без правовстановлюючих документів, не сплачує за таке користування кошти та договір оренди земельної ділянки не уклав. Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин на адресу Головного управління ДФС у Хмельницькій області було стосовно [PERSON] було направлено запити з метою здійснення контролю за використанням земельних ділянок з порушенням земельного законодавства щодо інформації по сплаті орендної плати/земельного податку за земельну ділянку по [ADDRESS] в період 2014-2017 роки. Відповідно до листа управління ДФС у Хмельницькій області задекларованих та сплачених коштів орендної плати/земельного податку [PERSON] за земельну ділянку по [ADDRESS] за період 2014-2017 року не декларовано та не сплачено. Хмельницькою міською радою з метою з`ясування стану земельної ділянки по [ADDRESS] , було здійснено її обстеження, про що був складений Акт обстеження земельної ділянки, відповідно до якого комісією встановлено, що земельна ділянка частково обгороджена. Позивачем на підставі відомостей управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування за земельних ресурсів, був нарахований розмір орендної плати в період з 01.01.2015 до 01.11.2017, який мав би сплатити відповідач у випадку виконання чинного законодавства України укладання договору оренди землі. Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовуються нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Рішенням другої сесії Хмельницької міської ради № 20 від 15.12.2010 було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького. Відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку землі», п. 1 розділу ІІІ «Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який (витяг про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки ) і є виключно підставою для розрахунку розміру збитків, відповідно до процентної ставки встановленої рішенням Хмельницької міської Ради. Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) екологічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до статті 12 ЗУ України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних ресурсів відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності тощо. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через орган місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальних громад сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляються відповідно до закону. Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю це обов`язків платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Пунктом 14.1 136 п. 14.1 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язків платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідно до статті 39 ЗК України та Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, укладеним та зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до частини 2 ст. 120 ЗК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або спороди незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Водночас, реєстрація права власності на об`єкт нерухомості не тягне за собою безумовного переходу права власності на земельну ділянку під об`єктом нерухомості а вимагає в цьому випадку окремого договірно-правового регулювання шляхом укладання відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і власником споруди в установленому порядку, тобто договорів оренди. Враховуючи наведене, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. Статтями 125,126 ЗУ України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Позивач посилається на те, що після оформлення за собою 01.10.2008 року права власності на нежитловий будинок літ А-1, площею 66.1 кв.м, по [ADDRESS] , [PERSON] не здійснював орендної плати за користування землею, хоча земельна ділянка використовувалася ним до 05.06.2018 для обслуговування вказаного об`єкту нерухомого майна. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України). ПК України визначено, що оренда плата за земельні ділянки державної та комунальної власності об`єктивним платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною. Згідно рішення Дев`ятнадцятої сесії міської ради № 64 від 29.08.2012 року «Про впорядкування орендної плати за землю та виплату чинності рішень сесії міської ради» затверджено орендні ставки, а саме відсотки від нормативної грошової оцінки, що враховується для розрахунку річної плати за землю. Даним рішенням затверджено 5 % орендної ставки для розміщення будівництва та обслуговування аптек, яка і використовувалася при обранні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по [ADDRESS] . Відповідач у період з 01.01.2015 до 01.11.2017 не сплатив за користування земельною ділянкою плату за землю, у встановленому законодавчими актами розмірі. Розмір плати за землю у період з 01.01.2015 до 01.11.2017 було розраховано Хмельницькою міською радою у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), Постанові Верховної палати Верховного Суду від 20.11.2018 по справі № 922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16). З огляду на викладене [PERSON] як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 1762 грн. який був сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved