overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14.06.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні обовязки. З 20 жовтня 2014 року вони проживають окремо однин від одного. Вважає, що збереження сімї і подальше спільне проживання неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 044310 від 14.06.2008 року зроблений актовий запис № 448. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання малолітньої дитини між ними досягнута дитина залишається проживати разом з матірю [PERSON]. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16.03.2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. З травня 2016 року вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 102948 від 16.03.2013 року зроблений актовий запис № 41. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки почуття любові втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в якому вказував, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений строк спадщину не прийняв в зв'язку з незадовільним станом здоров'я та лікуванням. Тому [PERSON], вказуючи на поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, просив про визначення йому додаткового строку для подання відповідної заяви до нотаріальної контори тривалістю в два місяці. В судове засідання позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] не з'явилися, проте остання через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі осіб, що не з'явилися в судове засідання, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини не вчинив необхідних дій, що можуть свідчити про її прийняття. В той же час інших осіб, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається те, що [PERSON] не подав вчасно заяву про прийняття спадщини в зв'язку з незадовільним станом здоров'я та знаходженням на амбулаторному лікуванні з 25 травня 2011 року по 17 червня 2011 року. Вказані причини суд визнає поважними. Тому суд, виходячи з обставин справи, вважає необхідним надати позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

у грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Березоволуцької сільської ради Гадяцького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що у [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Позивач не оформив спадщину в нотаріальній конторі в шестимісячний термін, в зв'язку з тим, що захворів та тривалий час перебував на лікуванні, тому звернувся до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Сторони також направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Треті особи звернулися до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Березова Лука Гадяцького району, його матір'ю є [PERSON] Згідно Державного акту на право власності на землю [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,890 га. [INFO] в с. Березова Лука Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Березоволуцької сільської ради Гадяцького району на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала одна [ADDRESS] Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ямпольської С.М. після померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], про що йому було надано відмову у зв'язку із пропущенням строку, встановленого для прийняття спадщини. Згідно довідки Полтавської обласної консультативної поліклініки [PERSON] перебував на лікуванні з 18 грудня 2008 року по 14 січня 2009 року з діагнозом: гострий орхоепідідіміт зліва. Після цього продовжував періодично лікуватися в зв'язку з хронічним захворюванням. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини захворювання [PERSON] та тривале відновлення і лікування після хвороби. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

у грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Вельбівської сільської ради Гадяцького району про надання додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що у [INFO] помер його дід [PERSON], який на випадок своєї смерті на ім'я позивача залишив заповіт. Позивачу не було відомо про волевиявлення діда, лише восени 2016 року під час демонтажу будинку було виявлено заповіт, в зв'язку з чим позивач вчасно не скористався правом на спадщину та пропустив строк для прийняття спадщини, тому звернувся до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Сторони також направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Третя особа звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що 7 вересня 2002 року в с. Тепле Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким належний йому будинок з господарськими приміщеннями, все належне йому майно на яке він по закону матиме право на день його смерті заповів [PERSON] Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Мічуріна розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах. [INFO] в с. Тепле Гадяцького району [PERSON] помер. З повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає обґрунтованими доводи позивача щодо необізнаності відносно існування заповіту на його ім'я, який було виявлено вже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Дані обставини по справі ніким не заперечуються. Інші фактичні дані, зокрема те, що дід позивача все життя працював на виробництві, а тому про наявність права на земельний пай йому відомо не було, теж є слушними. Враховуючи, що заповіт є одностороннім правочином, суд вважає, доводи позивача про необізнаність права на спадкування за померлим [PERSON], ніким по справі не спростовані і заслуговують на увагу. Дані обставини суд визнає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на наступне. 12.09.2014 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, однак через пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріус порекомендував звернутися до суду. Він вважає, що встановлений законодавством шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, оскільки на лікування матері було потрачено багато коштів, узятих в борг, тому він безперервно працював для повернення коштів. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надано суду заяву про розгляд страви за його відсутності, визнання позовних вимог. Дослідивши доводи сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 1217 ЦК України позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст. 1270 п. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,97 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, масив №24, ділянка №7, кадастровий номер 5122784000:01:002:0033, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №045656 від 06.01.2005 року. 12.09.2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №380465, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області 16.09.2014 року, актовий запис №672. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД №471737, виданого Іллічівський районним відділом ЗАГС м. Одеси 15.07.1984 року, актовий запис №791. Постановою ВРУ №1465 від 14.07.2016 року назву Комінтернівського району змінено на Лиманський район. Суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, а також те, що відмова у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини суттєво порушить законні права та інтереси позивача. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 1270 п. 1, 1272 п.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на наступне. 07.06.2009 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно право на земельну ділянку (пай) площею 1га. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, однак через пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріус порекомендував звернутися до суду. Він вважає, що встановлений законодавством шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, оскільки на момент смерті мати проживала разом з ним за одною адресою, тому вважав, що фактично він прийняв спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомлено, про дату та час розгляду справи сповіщено належним чином. Дослідивши доводи сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 1217 ЦК України позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст. 1270 п. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі рішення сесії ХХІ Новомиколаївської сільської ради від 05.12.2001 року №188-ХХІІІ, право на постійне користування на земельну ділянку в розмірі 1 га із земель резерву Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується архівним витягом №602 від 10.10.2016 року. 07.06.2009 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №170730, виданим Новомиколаївською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 09.06.2009 року, актовий запис №08. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯВ №736034, виданого Онисківською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 30.09.1952 року, актовий запис №29 від 15.08.1952 року. Суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, а також те, що відмова у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини суттєво порушить законні права та інтереси позивача. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 1270 п. 1, 1272 п.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на наступне. 14.05.2015 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно житловий будинок. Він є спадкоємцем першої черги за законом, однак через пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріус порекомендував звернутися до суду. Він вважає, що встановлений законодавством шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, оскільки вважав, що проживаючи разом з матірю за одною адресою та фактично прийнявши спадщину, може звернутися до нотаріуса з заявою в будь-який час. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд страви за її відсутності, визнання позовних вимог. Дослідивши доводи сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 1217 ЦК України позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст. 1270 п. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. 30 років Перемоги, 23, що підтверджується витягом з погосподарської книги №3375 від 10.11.2016 року. 14.05.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №417620, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області 19.05.2015 року, актовий запис №416. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯР №810798 від 07.07.1958 року, актовий запис №252. Суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, а також те, що відмова у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини суттєво порушить законні права та інтереси позивача. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 1270 п. 1, 1272 п.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 50% видів заробітку відповідача щомісячно, і до повноліття дитини та на утримання дитини у зв'язку із продовженням ним навчання. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню дітей. Позивач у судовому засіданні позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавала. Суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 21 січня 2015 року, посилаючись на те, що сімейне життя із відповідачем не склалося через різні характери та погляди на шлюб і сімю, подружніх відносин вони не підтримують фактично тривалий час, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їхній шлюб існує лише формально, подальше його збереження є неможливим та суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 21 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №\~8. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved