Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У грудні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення страхового відшкодування. Позивач зазначив, що 25.05.2015 у місті Дніпропетровськ по вул. Героїв Сталінграда сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER], внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24.06.2015 по справі № 200/12540/15-п винним у вчиненні ДТП визнано водія автомобіля « Джилі СК 1,5» д/н [NUMBER] [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована за договором № АІ/0708199 в страховій компанії ПрАТ «СК «Україна». 30.05.2014 позивач звернувся до ПрАТ «СК «Україна» із заявою про настання страхового випадку, в подальшому надав всі необхідні документи. Проте, відповідач страхової виплати не здійснив, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 31 695,87 грн., пеню в розмірі 4326,27 грн., інфляційні витрати в розмірі 950,88 грн., три проценти річних в розмірі 281,36 грн. вартість проведення експертизи в сумі 1200 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву в якій просить провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, з наданням доказів про його належне повідомлення щодо розгляду справи. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з будь-якими заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду даної цивільної справи. Вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом 25.05.2015 у місті Дніпропетровськ по вул. Героїв Сталінграда сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER], внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24.06.2015 по справі № 200/12540/15-п винним у вчиненні ДТП визнано водія автомобіля « Джилі СК 1,5» д/н [NUMBER] [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована за договором № АІ/0708199 в страховій компанії ПрАТ «СК «Україна». Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про страхування» цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню. 30.05.2015 позивачем було направлено цінним листом з описом вкладення до відповідача заяву про страхове відшкодування. Відповідно до Висновку № 2990 від 06.07.2015 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого в наслідок ДТП становить 31 695,87 грн., Позивач вказує, що 06.08.2015 в телефонній розмові відповідач повідомив його про визнання вищевказаного випадку страховим, а також про те, що з 31.07.2015 матеріали по страховій справі позивача № 808501 передано для виплати страхового відшкодування в сумі 31 695,87 грн. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі -Закон України № 1961-IV від 01.07.2004 ), після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про ДТП страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. На підставі п. 36. 2 ст. 36 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 ПрАТ «СК «Україна» в 90-денний строк з дня подачі заяви про страхове відшкодування зобов'язана прийняти рішення про виплату та здійснити страхове відшкодування. Як встановлено судом, оскільки позивач наддав відповідачу всі документи для виплати страхового відшкодування, однак однак, 90-денний строк, встановлений Законом України № 1961-IV від 01.07.2004 для здійснення страховиком виплати минув, але страхове відшкодування так виплачено не було. За таких обставин підлягає стягненню з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 31 695,87 грн. Оскільки відповідач всупереч вимогам ст. 36 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» станом на 18.12.2015 не здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 31 695,87 грн., порушивши встановлений законом термін на 108 днів, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням викладеного, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що становить 950 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 281,36 грн. Також, згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (М'ГСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Тому, сума пені, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Україна» в період з 02 вересня 2015 року по 18 грудня 2015 року становить 4 326,27 грн. Крім того підлягає стягненню з відповідача вартість проведення експертизи в розмірі 1 200 грн., що узгоджується з вимогами ст.. 60 ЦПК України. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, підлягають стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved