Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

У грудня 2018 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Київоблгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивую тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено публічний договір № 0800646973 постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався відповідачу постачати природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а відповідач зобов`язалася своєчасно сплачувати позивачу вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відносини між постачальником та побутовими споживачами (населенням) регулюються Правилами та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Однак, у порушення умов укладеного вищевказаного договору та норм чинного законодавства відповідачем не проведена оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 01 липня 2015 року по 30 червня 2017 року у розмірі 93\~165,80 грн. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за надані послуги та судовий збір, сплачений при подачі до суду даного позову. 23.10.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вказує, що 22.10.2004 року відповідач підписала договір про надання послуг з газопостачання з ДП Києво-Святошинським УЕГГ ВАТ «Київоблгаз». Вказала, що вказаний договір не розірваний і не змінений, усі зобов`язання за даним договором відповідач виконує. Також рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 липня 2017 року було зобов`язано ДП «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ВАТ «Київоблгаз» зарахувати кошти на особистий рахунок відповідача. Тому просила суд відмовити в задоволенні позову. 12.11.2019 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за постачання природного газу в розмірі 144\~635,12 грн. та судовий збір. 18.11.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого вказали, що ДП «Києво-Святошинське УЕГГ» ВАТ «Київоблгаз» перебуває в стані припинення, позивач здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, затвердженою постановою НКРЕКП від 16.05.2017 р. №653 (раніше на підставі ліцензії серії АЕ 295559, переоформленої рішенням НКРЕКП від 01.09.2015 року № 2248) на території Київської області побутовим споживачем. Тому просили суд задовольнити позовну заяву. Ухвалою суду від 19.12.2018 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 18.11.2019 року відмолено у прийнятті до розгляду заяви представника позивача про збільшення позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні 11.02.2021 року позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні 11.02.2021 року проти позову заперечувала просила відмовити в задоволенні. В подальшому в судовому засіданні було оголошено перерву до 16 год. 30 хв. 11.02.2021, однак учасники справи в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київолгаз Збут» (далі - Постачальник) та [PERSON] (Споживач) укладено публічний договір № 0800646973 постачання природного газу. Як передбачено п. 2.1. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам Постачальник зобов`язався постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Відповідно до п. 4.7. Типового договору оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. За змістом п. 13 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 2496 від 30.09.2015 р., Постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором. Згідно із п. 14 Розділу ІІІ вищевказаний Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що у [PERSON] за період з 01 липня 2015 року по 30 червня 2017 року утворилася заборгованість за спожитий природний газ, розмір якої становить 93\~165,12 грн. Статтями 67 та 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідність до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 19\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20\~цього\~Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Доказів того, що послуги не надавались, надвались не в повній мірі, тощо, відповідач суду не надав, не заявив клопотань про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні. З огляду на викладене, що відповідач\~\~фактично користувався послугами з постачання природного газу, доказів які б спростовували даний факт суду надано не було, а тому на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожитий природний газ, яка за період з 01.07.2015 року по 30. 06.2017 року становить в розмірі 93\~165,80 грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved