Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

У грудні 2020 р. АТ «УкрСиббанк» пред`явило позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у якому просило з метою погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором між ним і ПАТ «УкрСиббанк» від 16.09.2008 року №11394911000 по кредиту в розмірі 61038,30 дол.США та по процентах в розмірі 54741 дол.США, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у [PERSON] мається кредитна заборгованість по кредиту в розмірі 61038,30 дол.США та по процентах в розмірі 54741 дол.США., в рахунок погашення якої просить звернути стягнення на іпотечне майно. В судове засідання 16.03.2021 року сторони не з`явились. Відповідачами надано заяву про застосування строку позовної давності. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 16.09.2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11394911000. Згідно з цим договором [PERSON] отримав кредит у сумі 73300 доларів 00 центів США для споживчих потреб під 16 % річних шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника з кінцевим терміном остаточного повного погашення заборгованості до 14.09.2018. Відповідно до додатку № 1 до цього договору [PERSON] зобов`язався здійснювати платежі згідно з графіком погашення кредиту з 01 по 10 число кожного місяця. За несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування ним договором передбачено нарахування пені у сумі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. На забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за вказаним договором ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки № 30207Z182 від 16.09.2008, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Сенюк А.В. (реєстраційний № 4816/122). Згідно з цим договором [PERSON] передала ПАТ «УкрСиббанк» в іпотеку квартиру [ADDRESS] . З позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору позивач звернувся 19.05.2014 року (справа №750/4903/14). Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 26.04.2016 встановлено, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору з ПАТ «УкрСиббанк» від 16.09.2008 № 11394911000 у нього станом на 13.11.2015 утворилася заборгованість: по кредиту - у сумі 61038 доларів 30 центів США, за відсотками за користування кредитом - 69973 долари 48 центів США та по пені у загальній сумі 1092539 грн 04 коп. і цим же рішенням її частково стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» (заборгованість за кредитом та процентами - у межах строку позовної давності, а розмір пені зменшено у порядку ст. 551 ЦК України). Отже, звернувшись до суду банк фактично змінив строк виконання кредитного договору. 08.08.2016 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] . Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 17.01.2017 року в задоволенні позову відмовлено. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У відповідності до положень статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Для обчислення позовної давності застосовують загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тобто новий строк позовної давності (після його переривання) починає свій перебіг наступного дня після пред`явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки АТ «УкрСиббанк» звернулось 08.08.2016 року. Новий строк позовної давності почався з наступного дня після пред`явлення позову, а саме 09.08.2016 року. Враховуючи, що загальний строк позовної давності становить три роки, то з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач повинен був звернутись до 09.08.2019 року. Однак, у вказаний час позивач відповідної процесуальної дії не вчинив. Враховуючи вищевикладене, заяви відповідачів про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed