Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

У грудні 2020 року Перша всеукраїнська кредитна спілка звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 17 жовтня 2017 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] був укладений кредитний договір №54, відповідно до якого останній було надано кредит в розмірі 13 000 гривень, строком на 24 місяці з 17 жовтня 2017 року до 17 жовтня 2019 року, зі сплатою 87 відсотків річних за користування кредитом. Крім того, 17 жовтня 2017 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого остання зобов`язалася перед Першою всеукраїнською кредитною спілкою відповідати по зобов`язаннях [PERSON] , які виходять з кредитного договору №54 від 04 лютого 2019 року. Відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 02 грудня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 38 516 гривень 31 копійка, з яких: 12 328 гривень 19 копійок - сума неповернутого кредиту; 19 688 гривень 12 копійок - сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом; 6500 гривень - штрав згідно п. 4.6 договору. У зв`язку із невиконанням умов договору, позивачем на адресу відповідачів були направлені листи про необхідність виконання обов`язків по договору, проте, вказані листи були проігноровані, а заборгованість залишилася непогашеною. Зважаючи на викладене та посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст. 525, 526, 530, 553, 554, 611, 1054 Цивільного кодексу України, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у зазначеному вище розмірі та судові витрати. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачі відзив на позовну заяву не надали. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 25 лютого 2021 року Гощанським районним судом Рівненської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у відсутності представника, зазначивши, що позов підтримує повністю та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подали. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом установлено, що 17 жовтня 2017 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір №54, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 13 000 гривень строком на 24 місяці з 17 жовтня 2017 року до 17 жовтня 2019 року зі сплатою 87 відсотків річних за користування кредитом (арк. спр. 8-11). Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 13 000 гривень підтверджується даними фіскального чеку №0001 від 17 жовтня 2017 року (арк. спр. 12). Відповідно до пункту 4.2. кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 4.6. кредитного договору встановлено, що за несвоєчасне повернення отриманого кредиту, нарахованих процентів позичальник сплачує на користь кредитодавця штраф у розмірі: у разі прострочення 10 днів - 10% від суми одержаного кредиту, у разі прострочення 20 днів - 20% від суми одержаного кредиту, у разі прострочення 30 днів і більше - 50% від суми одержаного кредиту. Також судом установлено, що 17 жовтня 2017 між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] , як поручителем, укладено договір поруки №54/П, відповідно до якого остання поручилася перед Кредитором за виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором №54 від 17 жовтня 2017 року (арк. спр. 20-21). Згідно п. 1.2. договору поруки №54/П від 17 жовтня 2017 року поручитель несе обов`язок виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов`язання по кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов`язань за кредитним договором. У пункті 4.1. договору поруки визначено, що [PERSON] відповідає перед Першою всеукраїнською кредитною спілкою у тому ж обсязі, що і [PERSON] . І боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У зв`язку з порушеннями [PERSON] своїх зобов`язань за договором, остання згідно розрахунку заборгованості позивача (арк. спр. 13) станом на 02 грудня 2020 року має заборгованість у розмірі 38 516 гривень 31 копійка, з яких: 12 328 гривень 19 копійок - сума неповернутого кредиту; 19 688 гривень 12 копійок - сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом; 6500 гривень - штрав згідно п. 4.6 договору. 11 грудня 2017 року за вих. №221 та №222 (арк. спр. 14, 22), 22 січня 2018 року за вих. №29 та №30 (арк. спр. 17, 24) позивачем було направлено відповідачам листи про погашення заборгованості за кредитним договором та про контроль за таким погашенням зі сторони поручителя. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (арк. спр. 16, 19, 23, 25), листи вручено відповідачам. Позивач, вказуючи на ухилення відповідачів від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором, що є порушенням його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту та забезпечення виконання такого договором поруки, які регулюються Цивільним кодеком України (далі ЦК України). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з аналізу наведених норм закону, умов договорів та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, суд вважає, що позивач має право вимагати повернення позики, сплати відсотків та штрафних санкцій. Крім того, суд зазначає, що поручитель [PERSON] несе солідарну відповідальність із [PERSON] у тому ж обсязі, що і позичальник в зв`язку з невиконанням взятих нею кредитних зобов`язань. За вказних обставин, суд знаходить необхідним провести стягнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі, з відповідачів в солідарному порядку, захистивши в такий спосіб порушене право позивача. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 526-530, 553, 554, 599, 610, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача по 1051 гривні судового збору, який був сплачений при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved