Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

У грудні місяці 2016 року позивач [PERSON] звернулась із заявою в суд, який мотивує, що вона є власником ? частки квартири № 34 що знаходиться у будинку № 127 по вулиці Проскурівського підпілля у м. Хмельницькому відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21.11.2007 року та на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія НАІ № 631204 виданого 10 травня 2016 року виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] їй належить інша одна друга частина цієї ж квартири, тобто вона є власником означеної квартири. У вказаній квартирі зареєстрований, але більше трьох років у ній не проживає відповідач [PERSON], не сплачує комунальні платежі, особистих речей та майна у ній не зберігає, квартирою не цікавиться. Перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив, добровільно визначив інше місце проживання. Просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. В судовому засіданні позивач та її прредставник заявлений позов підтримали, просять його задоволити. Суду пояснили, що відповідач більше трьох років у квартирі не проживає, вказаним житлом не користується, витрат по оплаті комунальних послуг не несе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21.1.2007 року позивачці [PERSON] належить одна друга частина квартири за № 36, що по вулиці Проскурівського підпілля 127 у м. Хмельницькому, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17646341 від 06 лютого 2008 року. Окрім того на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія НАІ № 631204 від 10 травня 2016 року виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], позивач є власником решти ? частки квартири № 34 що знаходиться у будинку № 127 по вулиці Проскурівського підпілля у м. Хмельницькому. У вказаній квартирі в с складі сімї [PERSON] зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою № 1360 від 01 грудня 2016 року виданою відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради. 19 липня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-БВ № 024948. Квартира належить позивачеві на праві приватної власності, а відповідач зареєстрований як член її сім'ї, втім з грудня місяця 2013 року [PERSON] в означеній квартирі не проживає без поважних на те причин, будь-яких перешкод у користуванні спірним житлом йому ніхто не чинив, з вимогами про вселення відповідач не звертався, що є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України. Означенні обставини підтверджуються актами ЖЕК № 1 від 08.12.2015 року, 09.06.2016 року, 08.12.2015 року та 10.01.2017 року та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], котрі підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі з грудня місяця 2013 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] самостійно вирішив не проживати в даній квартирі, участі в оплаті витрат на комунальні послуги не бере, спірною квартирою не цікавиться, з вимогами про її вселення до спірного житла не звертався та будь-якої домовленості між сторонами щодо тривалості не проживання не було, а також виходить із того, що перешкод у проживанні в спірній квартирі йому ніхто не чинив, приходить до висновку щодо відсутності поважних причин не проживання відповідача у спірній квартирі більше трьох років та задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved