Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Просить суд збільшити встановлений рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року по справі № 752/10794/16-ц розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання дітей: [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) аліменти в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, а загалом 4000 гривень на двох дітей, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення повноліття старшого сина, а потім у розмірі 2000 гривень до повноліття молодшого сина [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 15 червня 2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). На підставі Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року по справі № 752/10794/16-ц стягнуто з [PERSON] [INFO], уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, ІПН [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дитини: [PERSON] ([INFO]), до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 липня 2016 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS]. Аліменти на утримання дитини було присуджено у відповідності до ст.183 Сімейного кодексу України, як частка від заробітку батька. На момент винесення вищевказаного рішення суду, в сім'ї була одна дитина, а через місяць після цього, [INFO], в шлюбі народився друга дитина [PERSON]. Таким чином, матеріальні витрати на утримання вже двох дітей зросли вдвічі, однак відповідач від утримання дітей ухиляється, матеріальної допомоги на дітей не надає, постійно проживає окремо зі своєю матір'ю. Станом на момент пред'явлення даного позову, відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, отримує дохід неофіційно, розмір доходу позивачу невідомий, тому позивач вважає за доцільне стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Діти постійно потребують значних витрат на утримання: харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, розвиваючі приладдя, іграшки, консультації лікарів, витрати на дитячий садок. Існує необхідність заощаджувати кошти на літній відпочинок дітей в наступному році, а також відвідування спортивних секцій в майбутньому. На даний час діти проживають разом з позивачем та її батьками. Враховуючи вік хлопчиків та необхідність постійного нагляду за ними, вийти на роботу з декретної відпустки в неї немає можливості. [PERSON] вважає, що мінімальні приблизні витрати на утримання дітей щомісячно складають 4000 гривень. Така сума є на сьогодні необхідною та мінімально відповідає потребам дітей. Відповідач добровільно відмовляється надавати кошти на утримання дітей, а щомісячний дохід [PERSON] становить лише 860 гривень матеріальної допомоги держави на утримання молодшого сина. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що вимоги своєї позовної заяви підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомлені, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 червня 2013 року, який зареєстрований відділом актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис про одруження № 378) (а.с. 5). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO])(а.с. 6-7). На підставі Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року по справі № 752/10794/16-ц стягнуто з [PERSON] [INFO], уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, ІПН [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дитини: [PERSON] ([INFO]), до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 липня 2016 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS]. На момент винесення вищевказаного рішення суду, в сім'ї була одна дитина, а через місяць після цього, [INFO], в шлюбі народився друга дитина [PERSON]. Таким чином, матеріальні витрати на утримання вже двох дітей зросли вдвічі, однак відповідач від утримання дітей ухиляється, матеріальної допомоги на дітей не надає, постійно проживає окремо зі своєю матір'ю. Частиною 2 ст. 51 Конституції України, яка прийнята 28 червня 1996 року, та ст. 180 СК України від 10 січня 2002 року № 2947-III чітко визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аліменти є одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дітей. Їх стягнення не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина, є його власністю і повинні використовуватись за цільовим призначенням, тобто саме на утримання дитини. Як встановлено в ході розгляду справи, діти сторін перебувають на повному утриманні позивача, в той час як відповідач матеріальну допомогу на їх утримання та на їх виховання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при чому обов'язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Станом на момент пред'явлення даного позову, відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, отримує дохід неофіційно, розмір доходу позивачу невідомий, тому позивач вважає за доцільне стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, зазначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження . Підставами визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі у відповідності до ст. 184 СК України є: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено позивачем, аліменти на утримання дітей було присуджено у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України, як частка від заробітку батька. Відповідач самостійно не бере участі в утриманні дітей, має нерегулярний, мінливий дохід, діти повністю перебувають на утриманні позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведена необхідність у збільшенні розміру аліментів на утримання дітей. На думку суду, розмір аліментів зазначений позивачем у позовній заяві є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дітей, оскільки рівнозначний обов'язок щодо їх утримання згідно із ст. 141 СК України покладається також на позивача по справі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved