Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

У грудні 2019 року позивач [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі 1/6+1/6 частини домоволодіння, що перебуває у спільній частковій власності, в окремий об`єкт нерухомого майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, в якому просили Виділити в натурі в окремий об`єкт права власності [PERSON] та [PERSON] 1/6+1/6 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , до яких входять: частина загальною площею 82,1 кв.м. житлового будинку літ. А-1, у складі приміщень (додаток № 2, позначено зеленим кольором): кухня № 3-3 площею 11,6 кв.м., кімната № 3-4 площею 18,6 кв.м., кладова № V площею 2,6 кв.м., сіни № VI площею 5,8 кв.м., тамбур № XVI площею 1,7 кв.м., кухня № 4-3 площею 12,3 кв.м., кімната № 4-4 площею 19,3 кв.м., тамбур № VIІ площею 1,8 кв.м., кладова № VIII площею 2,6 кв.м., сіни № IX площею 5,8 кв.м.; погріб літ.а11, огорожа №2, визнати право власності по Ѕ частині за [PERSON] та [PERSON] на окремий об`єкт нерухомого майна - садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. А-1 загальною площею 82,1 кв.м., у складі приміщень (додаток № 2, позначено зеленим кольором): кухня №№ 3-3 площею 11,6 кв.м., кімната № 3-4 площею 18,6 кв.м., кладова № V площею 2,6 кв.м., сіни № VI площею 5,8 кв.м., тамбур № XVI площею 1,7 кв.м., кухня № 4-3 площею 12,3 кв.м., кімната № 4-4 площею 19,3 кв.м., тамбур № VIІ площею 1,8 кв.м., кладова № VIII площею 2,6 кв.м., сіни № IX площею 5,8 кв.м.; погріб літ.а11, огорожа №2, припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на 1/6+1/6 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , встановити порядок користування земельною ділянкою, надавши у користування [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 572 кв.м., на якій розташована 1/6+1/6 частина домоволодіння - Додаток № 3 (позначено зеленим кольором); [PERSON] земельну ділянку площею 572 кв.м. - Додаток № 3 (позначено жовтим); [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 573 кв.м. - Додаток № 3 (позначено синім) та просили стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Згідно ухвали суду від 21 грудня 2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження. 10 червня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду, про що судом ухвалено ухвалу. Ухвалою суду від 28 серпня 2020 року витребувано докази у Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гетало О.М., а саме інформацію з Спадкового реєстру, щодо відомостей про коло спадкоємців після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року - залучено до участі у справі в якості співвідповідача - [PERSON] , правонаступника [PERSON] . Згідно ухвали суду від 24 листопада 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтаві ради. В судове засідання позивач [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Представники позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокати Нестеренко Н.М., Ткаченко А.В. в судове засідання не з`явились, але надали на адресу суду заяву, в якій прохали проводити слухання справи у їх відсутність та відсутність їх довірителів. Судові витрати по справі прохали покласти на позивачів у справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, але надали на адресу суду заяви в яких вказували, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, слухання справи прохали проводити у їх відсутність. Представник третьої особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Подільської районної у м. Полтаві ради, в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій вказував, що проти задоволення позову не заперечують. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] , [PERSON] таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , є власницею 1/6 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 18.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Якименко О.В. В свою чергу, позивач [PERSON] , є власником 1/6 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину з законом від 26.09.2018 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Денисенко Л.М. 23 серпня 2019 року між позивачами було підписано договір про наміри, відповідно до положень якого позивачі мають бажання виділити в натурі в окремий об`єкт права власності належні їм частки (по 1/6 у кожного) житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку експерта [PERSON] № 97, складеного 07 жовтня 2019 року, було встановлено, що для кожного з власників існують земельні ділянки, які мають окремі виходи і виїзди на вулицю [PERSON] , а площі загального користування - відсутні. У висновку експертизи визначено, що частина житлового будинку з частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , яка складає частку 1/6+1/6 та належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] , - є планувально ізольованою частиною, яка має окремий вхід зі сторони [ADDRESS] , частина житлового будинку літ.А-1 (додаток № 2) має необхідну сукупність житлових приміщень, котрі відповідають будівельно-технічним вимогам для окремого проживання. За результатами проведеного дослідження експерт зробив висновок, що виділити у самостійний окремий об`єкт нерухомого майна 1/6+1/6 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що належать на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , технічно можливо, при цьому площа закріпленої за цією частиною земельної ділянки складає 572 кв.м. (додаток № 3 до Висновку експерта). До складу 1/6+1/6 частин, які можливо позивачам виділити входять: -частина загальною площею 82,1 кв.м. житлового будинку літ. А-1, у складі приміщень (додаток № 2, позначено зеленим кольором): кухня № 3-3 площею 11,6 кв.м., кімната № 3-4 площею 18,6 кв.м., кладова № V площею 2,6 кв.м., сіни № VI площею 5,8 кв.м., тамбур № XVI площею 1,7 кв.м., кухня № 4-3 площею 12,3 кв.м., кімната № 4-4 площею 19,3 кв.м., тамбур № VIІ площею 1,8 кв.м., кладова № VIII площею 2,6 кв.м., сіни № IX площею 5,8 кв.м.; -погріб літ.а11, огорожа №2. До складу іншої частини, яку можливо виділити іншим співвласникам, входять: -частина загальною площею 179,0 кв.м жилового будинку літ.А-1, у складі приміщень (додаток № 2, позначено жовтим та синім кольором): кухня № 1-3 площею 15,9 кв.м, кімната № 1-4 площею 24,1 кв.м, сіни № І площею 17,2 кв.м, санвузол № XVII площею 5,1 кв.м, кладова № XVIII площею 3,7 кв.м, кухня № 2-3 площею 11,9 кв.м, кімната № 2-4 площею 18,2 кв.м, кімната № 5-2 площею 11,8 кв.м, кухня № 5-3 площею 11,8 кв.м, кімната №5-4 площею 18,6 кв.м, кімната № 5-5 площею 17,8 кв.м, сіни № X площею 8,2 кв.м, тамбур № XI площею 1,7 кв.м, тамбур № XIII площею 2,5 кв.м, сіни № XIV площею 5,7 кв.м, кладова № XV площею 4,8 кв.м; -сарай літ. Б, сарай літ. Д, сарай літ. К, вбиральня літ. И, вбиральня літ. М, вбиральня літ. Н, погріб літ. а10, огорожа №1. У дослідницькій частині та на кресленні додатку № 3 до висновку експерта наведено варіант можливого користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1717 кв.м, який установлений наступним чином: -- ділянка площею 572 кв.м. - [PERSON] , [PERSON] (позначено зеленим); -- ділянка площею 572 кв.м. - [PERSON] (позначено жовтим); -- ділянка площею 573 кв.м. - [PERSON] та [PERSON] (позначено синім). Вказані земельні ділянки окремо виділені, мають окремі виходи і виїзди на вулицю [PERSON] , площі загального користування - відсутні. В позасудовому порядку сторони не досягли згоди вирішити дане питання, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Судом встановлено, що відповідно до Архівного витягу з додатку №1 до рішення виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 25.10.1954 року №705 «Про затвердження матеріалів обміру кварталів № 291, [ADDRESS] виділено земельну ділянку площею 1792 кв.м. ( а.с. 80,81). Так, з рішення виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 22.01.1958 року № 58 «Про в порядку нумерації домоволодінь та уточнення назв вулиць по м. Полтаві», проведено пере нумерацію домоволодінь, а саме по [ADDRESS] на [ADDRESS] ( а.с.82). Статтею 319 ЦК України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 358 Цивільного Кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на виділ майна, що є у їх спільній частковій власності, зокрема відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як випливає з положення ч. 4 ст. 364 ЦК України співвласники мають право укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, що укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що сторонами не досягнуто домовленості про виділ в натурі частки одного із співвласників в окремий об`єкт нерухомого майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦК України позивачі мають право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення виділу частини домоволодіння в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] та [PERSON] є законними і обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved