Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У грудні 2014 року позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача - [PERSON], [INFO], про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за [ADDRESS] у зв'язку з вибуттям її на постійне місце проживання в інше житлове приміщення. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є власником житлового будинку за [ADDRESS], що підтверджується договором дарування житлового будинку від 01.12.2003 року. З 1996 по 2013 рік позивач перебував у шлюбі з відповідачем, який 30.10.2013 року було розірвано. Відповідно до довідки про склад сім'ї виданої МК ВЖРЕП №7 від 19.11.2014 року у вказаному житловому будинку зареєстрована як відповідачка, так і їх діти. Проте, відповідач хоч зареєстрована за вказаною адресою, однак там не проживає, що підтверджується актом МК ВЖРЕП №7 від 12.11.2014 року про не проживання відповідача за вище вказаною адресою. Таким чином, позивач, враховуючи, що відповідач у будинку не проживає більше одного року, не сплачує комунальні рахунки, не несе витрат по його утриманню, вважає, що відповідач втратила право на користування зазначеним житлом, тому просить суд його позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач з 2013 року не проживає за місцем своєї реєстрації у житловому будинку, який є власністю позивача, суд вважає, що вона втратила право на користування цим житлом. Крім того, відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмір 243,60 гривень. На підставі викладеного, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved