Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У вересні 2020 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позов вмотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складав, тому спадкування після його смерті відбувалось за законом. До кола спадкоємців першої черги за законом увійшла [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , належав на праві власності в рівних частках по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] набула право власності на цілий житловий будинок. [INFO] [PERSON] померла. За час життя нею був складений заповіт як особисте розпорядження на випадок своєї смерті. При зверненні позивача до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому представник позивача [PERSON] , просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 02 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі (а.с.72). 22 жовтня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, витребувано копію спадкової справи та призначено справу до розгляду по суті (а.с.82). У судовому засіданні представник позивача підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав на праві власності в рівних частках по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] . З довідки на право особистої власності робітника або службовця на будинок, що видається у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину №1351 від 01 вересня 2010 року, виданою виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] був побудований у 1956 році (а.с.13). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась та не видавалась, що підтверджується довідкою №2289/01-17 від 09.08.2021 року, наданої Київським обласним нотаріальним архівом. Відповідно до довідок №1351 від 01 вересня 2010 року (а.с.13) та №1349 від 01 вересня 2010 року (а.с.14) виданих виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Бориспільського району, [PERSON] , дружина [PERSON] , на день його смерті була зареєстрована та проживала разом з ним. За правилом, визначеним п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.549 цього ж Кодексу визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зважаючи на те, що [PERSON] після смерті [PERSON] продовжувала постійно проживати в домоволодінні [ADDRESS] . Це свідчить про те, що вона вчасно вступила в управління та володіння спадковим нерухомим майном у вигляді 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . [PERSON] набула право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . 16 квітня 2008 року [PERSON] склала заповіт як особисте розпорядження на випадок свої смерті, посвідчений секретарем Кіровської сільської ради Бориспільського району Тригубенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №290. На підставі якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла своїй дочці: [PERSON] (а.с.12). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] звернулась з заявою про її прийняття до Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області. Проте, державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипка А.О. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на даний будинок. Вище вказане підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15 лютого 2020 року №202/02-31 (а.с.22-23). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Підсумовуючи зазначене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] померлої [INFO] , оскільки відсутність правовстановлюючого документу позбавляє позивача можливості оформити спадкові права щодо вказаного домоволодіння у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved