Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 грудня 2013 року помер його вітчим [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] зробив розпорядження, а саме: земельну ділянку площею 2,431 га, що розташована на території Малополовецької сільської ради, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 225996 заповідав позивачу, [PERSON]. 25 лютого 2014 року приватнім нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу [PERSON] була посвідчена його заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 29 листопада 2016 року позивач звернувся до державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] із вказаною заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на зазначене спадкове майно не надано правовстановлюючий документ. Оригінал зазначеного правовстановлюючого документа позивач не надав нотаріусу у звязку із його втратою та змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав. Позивач, в судове засідання не зявився надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач, в судове засідання не зявився, надіслала заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, прийняти рішення відповідно до дійчого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 02 грудня 2013 року помер [PERSON] (а.с.4). На випадок своєї смерті [PERSON] зробив розпорядження, а саме: земельну ділянку площею 2,431 га, що розташована на території Малополовецької сільської ради, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 225996 заповідав, [PERSON], [INFO] (а.с.5). 25 лютого 2014 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу [PERSON] була посвідчена заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 9). 29 листопада 2016 року позивач звернувся до державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] із вказаною заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на зазначене спадкове майно не надано правовстановлюючий документ (а.с. 10). Відмова нотаріуса є обґрунтована, оскільки позивачами не надано правовстановлюючого документа на предмет нерухомого спадкового майна, що відповідно до п.п. 4.12.-4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.12, та ст. 49 Закону України «Про нотаріат» є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 «Про судову практику у справах про спадкування», визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до cт. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належиш спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи, що правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачено, позивач прийняв спадщину, з метою захисту та забезпечення права на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved