Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], Оболонський РВ ГУ ДМС України в м.Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що вона та [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності. У вказаній квартирі крім них зареєстрована [PERSON], яка перебував у шлюбі з її старшим сином. Оскільки [PERSON] виїхала зі спірної квартири у квітні 2014 року в невідомому їм напрямку, забравши свої речі, участі в витратах на утримання кварти, а також комунальних послуг не несе, позивачка просить суд визнати [PERSON] такою, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом оголошення у пресі, тому відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло посвідчене Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва від 06.01.1998 року, та доданого до свідоцтва технічного паспорта, квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-6). Згідно довідки Київського бюро технічної інвентаризації від 14.02.1998 року, квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло зареєстрована в Київському бюро технічної інвентаризації (а.с. 7). Із довідки за формою 3 виданої ЖЕД 507 від 27.11.2015 року № 2400/328 вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] (власник квартири), син власниці [PERSON], фізична особа [PERSON] (а.с. 8). Зі змісту акту про встановлення факту проживання/не проживання від 26.01.2016 року, вбачається, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. Відповідно до листа Оболонського УП ГУ НП у м. Києві № 69-аз/125/51/01-2016 від 25.03.2016 року, із заявами або скаргами на перешкоджання у доступі, неможливість сумісного проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS], [PERSON] або/чи [PERSON] не зверталися. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі, однак фактично в квартирі не проживає без поважних причин, залишаючись зареєстрованою в ній, іншої домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню такими, що втратив право користування жилим приміщенням в указаній квартирі.

Outcome: approved