Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

У грудні 2019 року АТ КБ «Приват Банк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, код ЄДРПОУ 14360570) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 02.07.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №K2H0RX23210724, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1 801,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2008 року задоволено вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором №K2H0RX23210724 від 02.07.2006 року та стягнуто 4 235,60 грн. 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». При цьому, у позовній заяві поданій в грудні 2019 року АТ КБ «Приват Банк» вказує, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за тим же кредитним договором №K2H0RX23210724 за яким вже було винесено рішення суду та стягнуто заборгованість, у [PERSON] станом на 14.11.2019 року продовжує накопичуватись заборгованість і складає: 46 936 грн. 48 коп., з яких: 260 грн. 72 коп. заборгованість за кредитом; 21 630 грн. 61 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 288 грн. 30 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 24 756 грн. 85 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. За таких обставин, позивач проводить розрахунок існуючої заборгованості віднімаючи від існуючої заборгованості в 46 936 грн. 48 коп. станом на 14.11.2019 року заборгованість стягнуту за рішенням суду від 29.05.2008 року і просить стягнути різницю 46 936 грн. 48 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання позивача, в якому підтримують позовні вимоги та не заперечують проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 02.07.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1 801,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2008 року вже задоволено вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за тим же кредитним договором №K2H0RX23210724 від 02.07.2006 року та стягнуто 4 235,60 грн. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за тим же кредитним договором суперечать положенням ст. 61 Конституції України і призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. З огляду на зазначене в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, у даному випадку вимоги банку про стягнення процентів та пені за договором після стягнення заборгованості по цьому ж договору за рішенням суду не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28.03.2018 року у справі N 14-10цс18. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, суд критично ставиться до письмових розрахунків існуючої заборгованості боржника здійснених ПАТ КБ «Приват Банк» та долучених до матеріалів справи, оскільки незрозумілим залишається порядок та мета таких обрахунків за якими різниця сум заборгованості дорівнює тій сумі від якої віднімали вже стягнуту заборгованість за рішенням суду (46 936,48-4 235,60=46 724,02 -?) За ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. В даному випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені, при цьому таких вимог банк не заявляв. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених вимог АТ КБ «Приват Банк» слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed