overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

У грудні 2018 року КП «Тепловик» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 10\~117 грн. 49 коп. заборгованості за надані підприємством послуги з теплопостачання, а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . КП «Тепловик» надає послуги по опаленню вищезазначеної квартири, однак відповідач на порушення вимог ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України отриманих послуг не оплачує, через що станом на 01 грудня 2018 року виникла заборгованість в сумі 10\~117 грн. 49 коп. Ухвалою суду від 23 січня 2019 р. даний позов прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач, який повідомлений належним чином про розгляд справи, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву до суду не подав. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . За цією адресою на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок і КП «Тепловик» надає відповідачу послуги з теплопостачання, які він отримує, однак в повному обсязі їх не оплачує, й станом на 01 грудня 2018 року за відповідачем рахується заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання в сумі 10\~117 грн. 49 коп. Вказані обставини підтверджуються довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №87/03-27/2019 від 17 січня 2019 року та роздруківкою особового рахунку № [NUMBER] на дану квартиру з розрахунком розміру заборгованості з оплати за послуги з теплопостачання. Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. В силу ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За період часу з 01 лютого 2012 року по 01 грудня 2018 року відповідач не оплачував у повному обсязі спожиті послуги з теплопостачання, плата за які обрахована у відповідності до визначених тарифів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь КП «Тепловик» підлягає стягненню заборгованість з оплати за надані послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01 грудня 2018 року в сумі 10\~117 грн. 49 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

У грудні 2018 року КП «Тепловик» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 20\~387 грн. 64 коп. заборгованості за надані підприємством послуги з теплопостачання, а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . КП «Тепловик» надає послуги по опаленню вищезазначеної квартири, однак відповідач на порушення вимог ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України отриманих послуг не оплачує, через що станом на 01 грудня 2018 року виникла заборгованість в сумі 20\~387 грн. 64коп. Ухвалою суду від 23 січня 2019 р. даний позов прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач, який повідомлений належним чином про розгляд справи, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву до суду не подав. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . За цією адресою на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок і КП «Тепловик» надає відповідачу послуги з теплопостачання, які він отримує, однак в повному обсязі їх не оплачує, й станом на 01 грудня 2018 року за відповідачем рахується заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання в сумі 20\~387 грн. 64коп. Вказані обставини підтверджуються довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №86/03-27/2019 від 17 січня 2019 року та роздруківкою особового рахунку № [NUMBER] на дану квартиру з розрахунком розміру заборгованості з оплати за послуги з теплопостачання. Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. В силу ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За період часу з 01 березня 2012 року по 01 грудня 2018 року відповідач не оплачував у повному обсязі спожиті послуги з теплопостачання, плата за які обрахована у відповідності до визначених тарифів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь КП «Тепловик» підлягає стягненню заборгованість з оплати за надані послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01 грудня 2018 року в сумі 20\~387 грн. 64коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

У грудні 2018 року КП «Тепловик» звернулось в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно 27\~436 грн. 87 коп. заборгованості за надані підприємством послуги з теплопостачання, а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . КП «Тепловик» надає послуги по опаленню вищезазначеної квартири, однак відповідачі на порушення вимог ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України отриманих послуг не оплачують, через що станом на 01 грудня 2018 року виникла заборгованість в сумі 27\~436 грн. 87 грн. Ухвалою суду від 23 січня 2019 р. даний позов прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачі, які повідомлені належним чином про розгляд справи, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву до суду не подали. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . За цією адресою на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок і КП «Тепловик» надає відповідачам послуги з теплопостачання, які відповідачі отримують, однак в повному обсязі їх не оплачують, й станом на 01 грудня 2018 року за відповідачами рахується заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання в сумі 27\~436 грн. 87 коп. Вказані обставини підтверджуються довідкою Старокостянтинівського БТІ ОР №72 від 03 лютого 2009 року та роздруківкою особового рахунку № [NUMBER] на дану квартиру з розрахунком розміру заборгованості з оплати за послуги з теплопостачання. Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. В силу ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За період часу з 01 жовтня 2011 року по 01 грудня 2018 року відповідачі не оплачували у повному обсязі спожиті послуги з теплопостачання, плата за які обрахована у відповідності до визначених тарифів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь КП «Тепловик» підлягає стягненню солідарно заборгованість з оплати за надані послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01 грудня 2018 року в сумі 27\~436 грн. 87 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

У грудні 2018 року КП «Тепловик» звернулось в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно 38\~051 грн. 64 коп. заборгованості за надані підприємством послуги з теплопостачання, а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . КП «Тепловик» надає послуги по опаленню вищезазначеної квартири, однак відповідачі на порушення вимог ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України отриманих послуг не оплачують, через що станом на 01 грудня 2018 року виникла заборгованість в сумі 38\~051 грн. 64 грн. Ухвалою суду від 23 січня 2019 р. даний позов прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачі, які повідомлені належним чином про розгляд справи, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву до суду не подали. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . За цією адресою на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок і КП «Тепловик» надає відповідачам послуги з теплопостачання, які відповідачі отримують, однак в повному обсязі їх не оплачують, й станом на 01 грудня 2018 року за відповідачами рахується заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання в сумі 38\~051 грн. 64 коп. Вказані обставини підтверджуються довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №84/03-27/2019 від 17 січня 2019 року та роздруківкою особового рахунку № [NUMBER] на дану квартиру з розрахунком розміру заборгованості з оплати за послуги з теплопостачання. Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. В силу ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За період часу з 01 листопада 2012 року по 01 грудня 2018 року відповідачі не оплачували у повному обсязі спожиті послуги з теплопостачання, плата за які обрахована у відповідності до визначених тарифів. З огляду\~на викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідачів на\~користь КП\~«Тепловик» підлягає\~стягненню солідарно заборгованість з оплати за надані послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01 грудня 2018 року в сумі 38\~051 грн. 64 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

У грудні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову МТСБУ зазначає, що 21.04.2016 року в м.Києві по вул. А.Янгеля сталась дорожньо-транспорттна пригода за участю двох транспортних засобів автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] власником якого є [PERSON]. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілої особи [PERSON] отримав механічні пошкодження, що підтверджується постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 15.06.2016 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньої-транспортної пригоди не була застрахована, потерпіла особа звернулась до МТСБУ з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту №16/08-А245 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю Потерпілої особи, був складений наказ №9775 від 07.12.2016 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі - [PERSON] Позивачем МТСБУ було виплачено страхове відшкодування в розмірі 10 128 грн. 80 коп., відповідно до платіжного доручення №9775рв від 08.12.2016 року. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ У грудні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Яготинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 75\~399,63 грн., а також судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 02 вересня 2016 року близько 15 години 20 хвилин в м. Яготин Київської області по вул. Котляревського відбулась ДТП, за участю автомобіля «ВАЗ 21051», державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача та автомобіля «Huyndai accent», державний номер АІ 0340 CT, під керуванням [PERSON]. Постановою Яготинського районного суду Київської області від 23.09.2016 року у справі № 382/1470/16-п, встановлено вину відповідача у настанні ДТП та притягнуто до відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП. Таким чином, вина відповідача встановлена судом. На момент ДТП власником автомобіля «ВАЗ 21051», державний номер [NUMBER], виступала [PERSON], власником автомобіля автомобіля «Huyndai accent», державний номер АІ 0340 CT, виступала [PERSON]. 08 вересня 2016 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП звернулася [PERSON]. 28 жовтня 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України отримало від [PERSON] заяву про виплату страхового відшкодування. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. За дорученням МТСБУ було проведено авто товарознавче дослідження пошкодженого у ДТП транспортного засобу «Huyndai accent», державний номер АІ 0340 CT. Відповідно до Звіту № 6196/4 від 03.10.2016 року вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику транспортного засобу, становить 74\~099,63 грн.. Вартість послуг врегулювання справи № 359875 щодо здійснення регламентних виплат становить 1 300,00 грн., що підтверджується рахунком № 35987 від 17.11.2016 року, Актом виконаних робіт та Платіжним дорученням № 359875рв від 07.12.2016 року. 10 лютого 2017 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 74\~099,63 грн. на користь власника пошкодженого транспортного засобу «Huyndai accent», державний номер АІ 0340 CT, що підтверджується платіжним дорученням № 1034рв від 10.02.2017 року. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 75\~399,63 грн.. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 08 січня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив на адресу суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

У грудні 2018 року МТСБУ звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 01.06.2016 р. в м. Києві, по вул. Січових Стрільців, 93 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) автомобіля марки Мерседес д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , 2) автомобіля марки Фольксваген д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження. Зазначають, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомлення про настання дорожньо- транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Крім того, на підставі звіту № 355 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю потерпілої особи, був складений наказ № 8060 від 20.10.2016 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі. Також, звертають увагу, що 24.04.2018 року на адресу відповідача було направлено лист про досудове врегулювання спору, оскільки відповідач не сплатив страхове відшкодування в добровільному порядку. Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. У зв`язку з наведеним МТСБУ просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 6238,36 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток за місцем реєстрації, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У грудні 2018 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивована тим, що 13.12.2013 року відділом РАЦС по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис №1866. Шлюбні відносини погіршились, а тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 23 січня було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомляла. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений актовий запис №1866, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після одруження прізвище у подружжя [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси одного зі сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

У грудні 2018 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережного районного відділення електричних мереж) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову вказано, що на підставі укладеного з [PERSON] договору про користування електричною енергією №93003545 від 06.02.2013, ПАТ «Запоріжжяобленерго» постачає електричну енергію на об`єкт, розташований за адресою [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що відповідач обов`язки по оплаті вартості спожитої електроенергії належним чином не виконувала, виник борг перед позивачем за період з 01.06.2017 по 01.04.2018 у розмірі 2312,80 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту електроенергію та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що не заперечує наявності заборгованості за спожиту електроенергію та не оспорює її розмір. Заслухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією №93003545 від 06.02.2013, згідно якого ПАТ «Запоріжжяобленерго» постачає електричну енергію на об`єкт, розташований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до пункту 42 Правил користування електричною енергією споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно п.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до п.20 наведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Згідно наданої роздруківки з особового рахунку за період з 01.06.2017 по 01.04.2018 відповідачем не здійснювалася оплата спожитої електричної енергії. Згідно обсягу спожитої електричної енергії за вказаний період і тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, загальний розмір заборгованості відповідача перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» становить 2312,80 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 2312,80 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по оплати судового збору в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved