Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулась до Новойадарського районного суду Луганської області з позовною заявою до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку та на Ѕ частку земельної ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно у виді: житлового будинку [ADDRESS] та земельна ділянка [ADDRESS] , цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 4423155100:59:001:0022, площею 1,7488 га, яка розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район Новоайдарська селищна рада. [PERSON] за життя проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , 1992 року народження, який є таким, що фактично прийняв спадщину. Заповіт [PERSON] не склав, а тому спадкування здійснюється за законом. Позивач звернулась до нотаріуса з метою прийняття спадщини, проте їй було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок не можливо видати свідоцтво про право власності на спадщину. Позивач зазначила, що житловий будинок належав батьку померлого [PERSON] - [PERSON] , після його смерті чоловік позивача фактично прийняв спадщину, оскільки проживав у цьому будинку, однак жодного документа, який підтвердив право власності на спірний будинок відсутній. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач посилаючись на положення книги 6 Спадкове право Цивільного кодексу України та ст.ст. 328, 392 ЦК України, а також на те, що вона є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, у строк визначений ст. 1270 ЦК України після смерті свого чоловіка, наразі не може отримати свідоцтво про право на спадщину, просить визнати за нею право власності на Ѕ частку житлового будинку та земельної ділянки у порядку спадкування за законом. Позивач у судове засіданні не з`явилась, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач Новоайдарська селищна рада у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без участі її представника. Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та копію спадкової справи, суд доходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії довідки № 124 від 04.11.2020 виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та мешкав разом із сином [PERSON] , 1992 р.н. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] підтверджується факт укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . З витребуваної копії спадкової справи встановлено, що 14.01.2011 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб встановлено, що 31.08.2016 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис № 593. Копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджується реєстрація спадкової справи за № 67062349 після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру встановлено, що інформація про заповіти та спадкові договори від [PERSON] відсутні. З копії довідки, виданої за № 149 від 06.05.2021 виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради Луганської області встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] у складі сім`ї: [PERSON] - син, [PERSON] - невістка та [PERSON] - онук. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого записаний [PERSON] . З копії домової книги для прописки громадян, що мешкають за адресою: [ADDRESS] встановлено, що за даною адресою зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Листом приватного нотаріуса Кузьменко М.С. № 392/02-31 від 05.08.2021 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок після померлого [PERSON] , у зв`язку з тим, що відсутній документ, який підтверджує право власності на житловий будинок. З копій свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого виконкомом Новоайдарської селищної ради від 05.12.1987 року встановлено, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно копії рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 14.01.2020 за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 4423155100:59:001:0022, площею 1,7488 га, яка розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район Новоайдарська селищна радапісля смерті [PERSON] . Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час прийняття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з відкриття спадщини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Під час дослідження копії спадкової справи судом встановлено, що після смерті [PERSON] є два спадкоємці за законом першої черги на спадкову масу - позивач як дружина померлого та його син [PERSON] . Проте, [PERSON] не залучений до участі у справі. Відповідачем у справі визначена Новоайдарська селищна рада. Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Позивач, не зверталась із відповідною заявою у порядку, передбаченому ст. 51 ЦПК України про заміну неналежного відповідача належним. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем. Таким чином, оскільки у справі не залучений відповідач -спадкоємець першої черги за законом [PERSON] , 1992 р.н., який є сином померлого [PERSON] , суд вважає, що це є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі відмови у позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed