Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У жовні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2) про стягнення заборгованості за кредитом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 18 березня 2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11316544000, відповідно до умов якого банк надав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 59 000,00 доларів США, відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 19.03.2029 згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,4 % річних (а відповідно до додаткової угоди №2 від 06 березня 2015 року змінено розмір процентної ставки по кредиту, викладено в новій редакції графік погашення кредиту). Для забезпечення виконання зобов'язання відповідачем-1 за договором про надання споживчого кредиту №11316544000 від 18 березня 2008 було укладено договір поруки № 188701 від 18 березня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON]. Оскільки відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконують, внаслідок чого станом на 04.10.2017 року утворилась заборгованість за договором №11316544000 від 18 березня 2008 року у розмірі 41 786,54 доларів США, з яких: 37 329,77 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 1 825, 28 доларів США; 4 456,77 доларів США - заборгованість по процентам. Заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 04.10.2017 року складає 15 607,27 грн. з яких: 4 759,22 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 10 848,05 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. У відзиві на позовну заяву представником відповідача 1 зазначається, що відповідач 1 заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, посилається на безпідставне нарахування позивачем процентів за користування кредитом, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі та представник відповідача 1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити в задоволені даного позову. Ухвалою суду від 15.11.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Як відомо, з 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В свою чергу, як передбачено ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Протоколюю ухвалою суду від 22.01.2018 року ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протоколюю ухвалою суду від 05.07.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18 березня 2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11316544000, відповідно до умов якого банк надав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 59 000,00 доларів США, відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 19.03.2029 згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,4 % річних (а.с. 5-11). Відповідно до п. 1.3.1. вказаного Договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,40% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п.1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості; Сторони домовились, що за умовами Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки (п. 1.3.2. вказаного Договору). Згідно п.3.4.3. Договору про надання споживчого кредиту № 11316544000, позичальник зобов'язується достроково повернути Банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування Банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 Договору та/або умов «Кредитного договору». Відповідно до Додаткової угоди №2 до Договору про надання споживчого кредиту № 11316544000 (щодо змін умов кредитного договору при реструктуризації) від 06 березня 2015 року змінено розмір процентної ставки по кредиту, а саме, з 06.03.2015 року проценти в розмірі 6,20 %, з 06.03.2016 року проценти в розмірі 9,13%, 06.03.2017 року проценти в розмірі 12,00 %, з 06.03.2018 року проценти в розмірі 12,40 %, з 06.03.2019 року проценти в розмірі 13,40 %, з 06.03.2020 року проценти в розмірі 14,40 %, з 06.03.2021 року проценти в розмірі 15,40 %, викладено в новій редакції графік погашення кредиту) (а.с. 27). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Виконання позичальником зобов'язань за кредитними договорами забезпечується Договором поруки № 188701 від 18 березня 2008 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (а.с. 41-42). Відповідно п.1.3 вказаного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів,комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Пунктом 1.4 цього ж договору зазначено, що відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Крім того, судом встановлено, що Додатковою угодою № 2 до Договору поруки №188701 від 18.03.2008 року надано згоду поручителя забезпечувати змінене основне зобов»язання (а.с. 43). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. При цьому, стороною відповідача не доведено, що зобов'язання за договором поруки між позивачем та відповідачем-2 припинені, враховуючи ту обставину, що умовами Кредитного договору визначено порядок підвищення процентної ставки. Судом встановлено, що 30.05.2017 року, на адресу позичальника та поручителя були направлені вимоги про дострокове повернення кредиту у зв'язку з порушення його зобов'язань, що були отримані ними, проте, залишені поза увагою (а.с.44-48). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається із матеріалів справи, позивач повністю виконав перед [PERSON] свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, але останній в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувалася погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором. Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань, передбачених Договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню на наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Відповідно розрахунку заборгованості за кредитним договорам, станом на станом на 04.10.2017 року утворилась заборгованість за договором №11316544000 від 06 березня 2015 року у розмірі 41 786,54 доларів США, з яких: 37 329,77 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 1 825, 28 доларів США; 4 456,77 доларів США - заборгованість по процентам. Заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 04.10.2017 року складає 15 607,27 грн. з яких: 4 759,22 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 10 848,05 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Встановлено, що позивач має банківську ліцензію №75 на право здійснення банківських операцій, дозвіл №75-2 до банківської ліцензії, додаток №75-2 до дозволу №75-2 до банківської ліцензії №75 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та 4 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком. Таким чином, правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем підпадають під дію ч.2 ст. 192 ЦК України, ч.3 ст. 533 ЦК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-145цс14, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу вказаних положень, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, судом установлена наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а тому необхідно стягнути грошову суму в іноземній валюті. Таким чином, сума боргу за договором про надання споживчого кредиту №11316544000 від 18 березня 2008 року становить суму за тілом кредитом та відсотками за його користування - 41 786 доларів США 54 центи та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за його користування в сумі - 15 607 грн. 27 коп. За встановлених судом обставин, відповідачі не виконують своїх зобов'язань, а саме протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтовані і підлягають задоволенню шляхом стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] вказаних коштів. При цьому, в судовому засіданні стороною відповідачів не спростовано доказів представника позивача щодо обґрунтованості підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути в рівних частках з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі - 16 972 грн. 25 коп., а саме по 8 486 грн. 13 коп. з кожного. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи викладене,

Outcome: approved