Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їй належить на праві власності 49/100 частин житлового будинку № 163-А по вул. Черняховського в м. Житомирі на підставі договору дарування від 11.06.2013 року, а відповідач є власником 51/100 частин цього будинку. До будинку належать господарські будівлі та споруди. Нею було направлано до відповідача листа з пропозицією виділення частки в натурі, але відповіді не отримала. Тому просила припинити право спільної часткової власності шляхом виділення їй у натурі її частини, яка становить 49/100 ідеальних частин приміщення будинку № 163-А по вул. Черняховського в м. Житомирі та надвірних будівель і споруд. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, зазначивши, що позивач не має заперечень проти обох варіантів висновку судової будівельно-технічної експертизи № 546/06.14 від 28.05.2014 року, та просить виділити позивачу в натурі 49/100 частин будинковолодіння за адресою: м. Житомир, вул. Черняховського, 163-А відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 546/06.14 від 28.05.2014 року. При цьому пояснила, що позивач користується наступними приміщеннями в будинку: сінами 2-1 площею 4,5 кв.м, кладовою 2-2 площею 2,6 кв.м, кухнею 2-3 площею 5,4 кв.м, жилою кімнатою 2-4 площею 10,0 кв.м, жилою кімнатою 3-1 площею 17,3 кв.м, а також не має у користуванні жодних господарських будівель і споруд, розташованих біля будинку. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що будівництво будинку № 163-А по вул. Черняховського в м. Житомирі здійснювалося матірю відповідача і він із самого початку будувався як багатоквартирний на дві квартири, тому спільної часткової власності на будинок взагалі у сторін не виникало і не може бути ні поділу будинку, ні виділу частки позивача. Відповідач користується приміщеннями, що належать до квартири № 1. Позивач отримала в дар конкретні приміщення та їй належить 1/2 частина сараю «Б», а господарські будівлі і споруди є самочинним будівництвом. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно\~ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У пункті 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року розяснено, що судам підвідомчі спори, повязані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною). Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування частини житлового будинку від 11.06.2013 року, укладеного між [PERSON] (дарувальником) та позивачем (обдаровуваною), вона набула у власність 49/100 ідеальних частин житлового будинку № 163-А по вул. Черняховського в м. Житомирі (а.с. 7-9). Згідно п. 1.2 договору будинок позначено літ. «А», загальною площею 77,7 кв.м, житловою площею 54,60 кв.м і до нього належать сараї літ. «Б», «Г», «Д», «Ж», сарай з погрібом літ. «Е», огорожа 1. Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування жилого будинку від 15.12.1998 року (а.с. 24), який було укладено між [PERSON] (дарувальником) та відповідачем (обдаровуваною), їй належить на праві власності 51/100 частина цього ж житлового будинку. У п. 1 цього договору зазначено, що жилий будинок деревяний, жилою площею 54,60 кв.м, і до нього належать сараї літ. «Б», «Г», «Д», «Ж», «К», «Е», туалети літ. «У-У2», огорожа № 1-2. На підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ № 043556, виданого 12.01.1999 року, у власності відповідача перебуває земельна ділянка площею 0,0690 га, розташована за адресою: м. Житомир, вул. Черняховського, 163-А, для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с. 41). Згідно технічних паспортів на житловий будинок № 163-А по вул. Черняховського в м. Житомирі, виготовлених Житомирським обласним державним підприємством по технічній інвентаризації станом на 07.07.2006 року та станом на 24.06.2003 року (а.с. 31-40), загальна площа будинку, позначеного літ. «А», становить 77,7 кв.м, житлова площа - 54,60 кв.м. і до нього належать сараї літ. «Б», «Г», «Д», «Ж», «Е», уборна «У», чим спростовуються посилання сторонни відповідача на те, що господарські споруди і будівлі, розташовані за вказаною адресою, є самочинним будівництвом. Довідками КП «Житомирське ОМБТІ» Житомирської обласної ради від 25.04.2013 року та 05.09.2014 року (а.с. 34, 35) підтверджується, що відповідач користується сараями літ. «Г», «Д», «Ж» та «Е», а попередній власник 49/100 ідеальних частин будинку [PERSON] мав у користуванні сарай літ. «Б». Порядок користування будинком та господарськими будівлями за адресою: м. Житомир, вул. Черняховського, 163-А як між сторонами, так і попередніми власниками спірного будинку не укладався, що вбачається з довідки КП «Житомирське ОМБТІ» Житомирської обласної ради від 18.09.2013 року (а.с. 173), а також нерухоме майно в натурі їм не виділялось та не проводився його поділ в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Статтею 186 ЦК України визначено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на те, що житловий будинок № 163-А по вул. Черняховського в м. Житомирі, який належить сторонам на праві спільної часткової власності, і є головною річчю, а збудовані господарські будівлі та споруди - сараї літ. «Б», «Г», «Д», «Ж», «Е», уборна «У», є приналежністю до даного житлового будинку, тому вони належать сторонам на праві спільної часткової власності відповідно до їхніх часток у праві власності на будинок. У пунктах 6 та 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року розяснено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 546/06.14 від 28.05.2014 року експертом запропоновано два можливих варіанти виділу в натурі належної позивачу частки будинковолодіння № 163-А по вул. Черняховського в м. Житомирі, внаслідок чого утворюються дві окремі ізольовані квартири з незначним відхиленням від ідеальних часток (а.с. 69 109). Зважаючи на те, що для ізоляції окремих виділених частин спірного будинковолодіння по запропонованих варіантах поділу переобладнання виконувати не потрібно, частини будинку обладнані окремими ізольованими входами та інженерними комунікаціями, про що зазначено у висновку експерта (а.с. 91), у звязку з чим суд не звертався до виконкому місцевої ради за отриманням дозволу на переобладнання та перепланування будинку. Вирішуючи спір про виділ у власність позивачу частини житлового будинку в натурі, суд вважає необхідним обрати перший варіант висновку судової будівельно-технічної експертизи № 546/06.14 від 28.05.2014 року, згідно з яким житловий будинок розподіляється між співвласниками з невеликим відхиленням від ідеальних часток з відшкодуванням грошової компенсації відповідачу, частка якої зменшилась. Даний варіант є найбільш прийнятним, так як він відповідає фактичному порядку користуванню приміщенням у спірному житловому будинку і при цьому відхилення від ідеальних часток та сума грошової компенсації є меншими від визначених у другому варіанті цих показників. У звязку з тим, що частка відповідача у будинковолодінні зменшилася внаслідок виділу його частки за першим варіантом експертизи з 51/100 ідеальних часток до 50/100 ідеальних часток, тому на її користь суд стягує з позивача 5498,00 грн. грошової компенсації. За положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені та документально підтверджені понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 3239,98 грн., що відповідає 1 % вартості виділеної позивачу частки будинку, та 3500,00 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 1, 170, 171).

Outcome: approved