Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

У грудні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 84 661,01 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2012 до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист з примусового виконання вищевказаного рішення перебуває на виконанні Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує аліменти, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 29 275,52 грн. Відповідачем без поважних причин не виконуються зобов`язання щодо утримання неповнолітнього сина, а тому є правова підстава для нарахування неустойки (пені) у встановленому ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України розмірі. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. Зважаючи на викладене, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 18.04.2012 Конотопським міськрайонним судом Сумської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2012 до досягнення дитиною повноліття. 04.07.2012 Конотопським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області відкрито виконавче провадження № 33290729 з примусового виконання вищевказаного рішення, проте за заявою позивача виконавче провадження було закрито, а 08.08.2018 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 56951829 з примусового виконання рішення суду від 18.04.2012. Станом на 01.10.2019 заборгованість відповідача по аліментах становить 29 275,52 грн., що підтверджується довідкою розрахунку заборгованості, наданою Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Позивачем надано розрахунок пені, за несвоєчасну сплату аліментів, що виникла з вини відповідача у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за спірний період в розмірі 84 661,01 гривень. Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Аналіз норм ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України дозволяє дійти висновку, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів може бути не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 22.11.2019, виконаного державним виконавцем у виконавчому провадженні № 56951829/6, станом на 01.10.2019 заборгованість відповідача зі сплати аліментів за спірний період становить 29 275,52 гривень, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 29 275,52 гривень. З огляду на викладене вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) прострочення сплати аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому наявні підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial