Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

У грудні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої 41029,96 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.05.2013 року та 1600,00 грн. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, у прохальні частині позову зазначив про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 4). [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку встановленому ст. 128 ЦПК України (а.с. 48 ), про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 травня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н (а.с. 8). Згідно умов договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань, виникла заборгованість, яка згідно наданого публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» розрахунку (а.с. 6,7) станом на 30.11.2017 року становить 41029,96 грн. з яких 297,27 грн. заборгованість за кредитним договором; 33502,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 4800,00 грн. штраф (нарахована комісія); 2430, 00 грн. штраф (заборгованість по судовим штрафам). Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст. 77 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved