Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона постійно проживає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. Серед осіб, які зареєстровані за вказаною адресою, значиться також відповідач [PERSON], який є братом позивача. Позивач вказує, що відповідач з 2013 року в даній квартирі не проживав, ніяких витрат по утриманню житла не несе, участі у користуванні майном не приймає. За таких обставин, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр». За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] на підставі ордеру на жиле приміщення серія Б № 43494 від 07 січня 1980 року, виданого на ім'я її померлого батька [PERSON] За довідкою КП «Житлосервіс «Оболонь» від 19 листопада 2014 року у вказаній квартирі зареєстровано три особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] У відповідності до довідки №1-01/1919 від 08.12.2014 року [PERSON] з 22.09.104 року по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні в ТМО «Психіатрія» у м. Києві. У зазначеній квартирі також зареєстровано місце проживання [PERSON] - брата позивача, однак фактично останній у такій квартирі не проживає. У відповідності до положень ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до листа Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 23 лютого 2015 року №52/28аз в ході перевірки встановлено, що [PERSON], за період з 2014-2015 р.р. з заявами та викликами до Оболонського РУ ГУ МВС України не звертався. Відповідно заяви [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивача, [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2013 року по теперішній час, у цей період жодного разу відповідача за даною адресою не бачила. Вказана заява завірена приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за №501, 502. За таких обставин, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі понад шість місяців, що підтверджено належними засобами доказування. Поважних причин, що свідчать на користь відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації, судом не встановлено. Перешкоди у здійсненні права користування квартирою за місцем реєстрації відповідачу не чиняться. Враховуючи вищевикладене, суд вирішує задовольнити позов та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивачів судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved