overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просив шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 24.12.2013 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради м. Словянськ Донецької області, актовий запис № 80 розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.15). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.14), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 24.12.2013 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради м. Словянськ Донецької області, актовий запис № 80 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Україна» та [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що 23.07.2016 року близько 9 год. 30 хв. на перехресті вул. Героїв АТО та вул. О. Васякіна у м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel Askona» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28.11.2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на день ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Україна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/7089436. На замовлення [PERSON] судовим експертом Рейнюком О.В. було проведено автотоварознавче дослідження, за результатами якого складено звіт №163/16 від 17.08.2016 року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власникові автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] становить 120378 грн. 49 коп. Зважаючи на викладене, позивач просив стягнути з ПАТ «СК «Україна» згідно ліміту встановленого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 50000 грн. 00 коп., а з [PERSON] просив стягнути 70378 грн. 49 коп. з огляду на те, що суми страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідачі про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, своїх представників в судові засідання не направили, про поважність причин неявки в суд не повідомляли та не просили розглядати справу за їх відсутності, відзив на позов відповідачами не подавався. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. У визначений законом строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки був необізнаний в законодавстві, процедурі оформлення спадкового майна, строках на прийняття спадщини та перебував на лікарняному. Вважав що для оформлення спадщини потрібні чималі матеріальні ресурси, з якими у нього на той час були труднощі. Просить визначити для нього додатковий строк в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили, для подання до Лугинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 5) [INFO] померла [PERSON] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно із ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 19.10.2017 року представник позивача звернувся до Лугинської державної нотаріальної контори із листом щодо роз'яснення неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом в. о. державного нотаріуса № 190/02-17 від 19.10.2017 року роз'яснено, що пропущено строк, передбачений законодавством для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. Нотаріусом зазначено, що спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини терміном в один місяці. На підставі ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 квітня 2007 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін дітей немає. Добровільно відповідачка не бажає розірвати шлюб. У період шлюбу між сторонами виникали сварки, оскільки мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. З 25 вересня 2016 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому збереження сімї та спільне проживання неможливе. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили позов задовольнити. Представник відповідачки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 640 грн, які підлягають стягненню з відповідачки на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 17.01.1998 року відділом РАГС Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають спільну дитину\~Анастасію, [INFO]. Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність будь-якого бажання проживати однією сімєю та вести спільне господарство. Зазначає, що подальше спільне проживання однією сімєю та збереження шлюбу неможливі, оскільки відповідач не бажає змінювати своє ставлення до проживання однією сімєю. Просить розірвати шлюб, оскільки немає наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем. \~ \~У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. \~ Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наданих доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~\~Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17.01.1998 року відділом РАГС Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 1 (а.с. 3). \~ \~ Від шлюбу мають спільну дитину Анастасію, [INFO] (а.с. 4). \~ \~Судом встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося через відсутність будь-якого бажання проживати однією сімєю та вести спільне господарство. На даний час подружні стосунки припинені, спільний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя сторін як подружжя суперечить їхнім інтересам. На примирення сторони не згодні. \~ Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 19 по вул. Федорівській, с. Романівка, Новоград-Волинський район. В обґрунтування позову зазначає, що він є власником будинком № 19 по вул. Федорівській, с. Романівка, Новоград-Волинський район. В 2012 році його знайомий [PERSON], який проживає в м. Новоград-Волинський, запропонував свої послуги по його догляду, допомозі по господарству, фінансової допомоги та після смерті позивача, будинок залишитися [PERSON]. У звязку з такою домовленістю він склав на імя [PERSON] заповіт та зареєстрував його у своєму будинку. Проте відповідач домовленості досягнуті між ними не виконав, жодного дня в його будинку він не проживав, ніякої допомоги не надавав. У звязку з цим позивач був змушений скасувати заповіт. Звернувшись до відповідача з проханням знятись з реєстраційного обліку у добровільному порядку, останній відмовився, що змусило звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином двічі, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав, що підтверджується матеріалами справи. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є сусідами позивача, свідки жодного разу не бачили [PERSON] у будинку позивача. Відповідач ніколи не проживав у будинку [PERSON] ртинова В.М. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, яку згодом уточнив, про встановлення факту, що має юридичне значення. У заяві [PERSON] вказав, що має у приватній власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (2000га), кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2017 року, індексний номер витягу: 90702119. Нещодавно, під час відвідування нотаріуса, йому стало відомо, що постановою прокуратури м. Алушта АР Крим б/н від 17.04.1999 року, 20.10.2009 року за № 9163516 через реєстратора, Алуштинську державну нотаріальну контору, 98500, Автономна Республіка Крим, м. Алушта, вул. 15 Апреля, 10, було накладено арешт на нерухоме майно, яке належить фізичній особі, яка має із заявником однакове прізвище, ім'я та по батькові, [PERSON]. Через вищезазначений арешт приватний нотаріус Коробка Олена Володимирівна видала заявникові постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2017 року, в якій, зокрема, зазначила, що нотаріус при оформленні договору відчуження майна по Державному реєстру прав на нерухоме майно у гр. [PERSON] виявились накладений арешт на підставі постанови Прокуратури м. Алушта, АР Крим від 17.04.1999 року на все невизначене майно. Ідентифікувати боржника з цього електронного запису неможливо, бо не вказані його податковий номер, рік народження, місце проживання, на запити установити АР Крим не відповідають, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], який мотивує тим, що 14 жовтня 2014 року між ним та відповідачем досягнуто домовленості про виконання ним робіт з виготовлення фасаду для кафе, розташованого смт. Теофіполь, вул. Заводська, 15 На виконання означеної роботи ним було передано [PERSON] аванс в розмірі 160 000 грн., як передоплату для придбання матеріалів необхідних для виготовлення алюмінієвого фасаду приміщення кафе. Факт отримання означеної суми коштів підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою про отримання коштів датованою 14 жовтня 2014 року. Загальна вартість фасаду складала 260 000 грн. [PERSON] зобовязався виконати роботи з виготовлення алюмінієвого фасаду у термін до 01 грудня 2014 року. У звязку із невиконанням відповідач своєчасно не розпочав роботу за договором підряду, прострочення її виконання втратило інтерес для кредитора, просить відшкодувати завдані збитки щодо повернення грошових коштів в сумі 160 000 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просить відшкодувати збитки в розмірі 160 000,0 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом обєктивно встановлено, що 14 жовтня 2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] аванс в розмірі 160 000, 0 грн., як передоплату на матеріали для виготовлення алюмінієвого фасаду за адресою м. Теофіполь, вул. Заводська, 15. Означені роботи мали бути виконані відповідачем у строк до 01.12.2014 року. Означені обставини підтверджуються письмовою розпискою від 14.10.2014 року. Однак [PERSON] О,Ф., необхідних матеріалів для виготовлення алюмінієвого фасаду не закупив та означених робіт не виконав та коштів в сумі 160 000, 0 грн., отриманих в якості авансу позивачеві не повернув. 15 листопада 2017 року відповідачеві на зазначену ним у розписці адресу місця проживання направлена вимога про відмову від виконання договору та повернення коштів. Відповідно до положень частини 2 статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Тому із наведених підстав задані збитки позивачеві неналежним виконання договору підряду підлягають стягненню з відповідача в сумі 160 000,0 грн. та судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

у грудні 2017 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 20 грудня 1985 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Білівської селищної ради Лутугинського району Ворошиловградської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 82. З відповідачем разом не проживають з 1990 року, через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя вказав на неможливість збереження сімї надалі, просив шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином. Надав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, сповіщалася про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ виданого повторно 19 грудня 2017 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 20 грудня 1985 року виконавчим комітетом Білівської селищної ради Лутугинського району Ворошиловградської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 82 (а.с.3). Причиною розірвання шлюбу послужило відсутність взаємопорозуміння, різне ставлення до життя, від чого, подружжя останнім часом сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з 2000 року, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved