Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У жовтні 2013 р. АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 138802,52 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № 11-357-028И від 11.02.2008 року [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 235800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік. Строк дії договору складає 28 років, тобто до 11.02.2028 року. В забезпечення зобовязання за кредитним договором між банком та гр. [PERSON] було укладено договір поруки №11-357-028П від 11.02.2008 р. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, і рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2010р. по справі №2-1286/2010 позов було задоволено, але строк дії кредитного договору не закінчився, даний кредитний договір та договір поруки не розірвано, зобовязання зі сплати кредиту не виконано, за даним кредитом продовжують нараховуватися проценти за користування кредитом. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11-357-028И від 11.02.2008 року, а також судовий збір в розмірі 1388,03, сплачений банком для розгляду даної цивільної справи та судові витрати в сумі 300,00 грн., витрачені банком при подачі оголошення для виклику відповідачів в судове засідання. Представник позивача [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 29.01.2014 р., в судове засідання зявилася та підтримала позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в повному обсязі. Під час судового розгляду відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання, які були призначені на 29.11.2013 р., 13.01.2014 р та 06.02.2014 р., не зявились. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що повністю підтверджується матеріалами справи відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Судом встановлено, і повністю підтверджується матеріалами справи, що відповідно до укладеного договору № 11-357-028И від 11.02.2008 року [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 235800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік. Строк дії договору складає 28 років, тобто до 11.02.2028 року. В забезпечення зобовязання за кредитним договором між банком та гр. [PERSON] було укладено договір поруки №11-357-028П від 11.02.2008 р. Відповідно до п2.1.,2.2 договору поруки у разі невиконання боржником зобовязання за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники [PERSON] того поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за основним боргом, сплаті щомісячнім відсотків, сплаті підвищених відсотків, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки за основною заборгованістю та відсотками, а також за відшкодування всіх збитків. Відповідно до ст.543 ЦК України «У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, і рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2010р. по справі № 2-1286/2010 позов було задоволено. У зв'язку з тим, що строк дії кредитного договору не закінчився, даний кредитний договір та договір поруки не розірвано, зобов'язання зі сплати кредиту не виконано, за даним кредитом продовжують нараховуватися проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», «Зобов 'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов' язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526, 599 ЦК України». Нарахування процентів за кредитним договором №11-357-028И від 11.02.2008р. було зупинено з 02.07.2009р.,коли було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на заставне майно, яким було забезпечено даний кредит, що відповідало нормам законодавства. Судом було стягнуто заборгованість згідно з поданим позовом, і в заочному рішенні суду від 30.07.2010р. по справі № 2-1286/10 вказано, що стягнуто заборгованість станом на 01.03.2010р., оскільки на той момент нарахування процентів за кредитом було зупинено, в розмірі 233 147,89 грн.- заборгованість за кредитом; заборгованість за відсотками в розмірі 19 420,11грн.; пеня в розмірі 21 212,12 грн. У зв'язку з вимогами чинного Податкового кодексу України нарахування процентів було поновлено, і за період з 02.07.2010р. по 14.10.2013р. були нараховані проценти за користування кредитом у загальному розмірі 138 802,52 грн. За період з 02.07.2009р. (моменту зупинення нарахування процентів) до 14.10.2013р. було сплачено за користування кредитом 19 420,11 грн., які було звернуто на погашення процентів, стягнутих за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2010р. по справі № 2-1286/10. Таким чином, заборгованість за кредитним договором № 11-357-028И від 11.02.2008р. за процентами, нарахованими за період з 02.07.2009р. по 14.10.2013р. складає 138 802,52 грн.. Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором. У відповідності з вищевикладеним, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що оскільки між сторонами був укладений кредитний договір, а позичальник [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі виконувала взяті на себе зобовязання щодо погашення відсотків за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість, тому позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» є законними, достатнім чином обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved