Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Після смерті матері у встановлені строки, а саме у травні 2013 року вона звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини. Позивач прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS], постійно утримувала спадкодавця, доглядала її. Після поховання померлої, позивач проводила ремонтні роботи та сплачувала комунальні послуги за квартиру. При відкритті спадкової справи нотаріус відмовив у долучені квартири до спадкової справи у зв'язку з тим, що вона не була зареєстрована у встановленому порядку, а саме у Державному реєстраційному центрі. Просила визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, та просив їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Представник третьої особи у справі у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Зважаючи на ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Положеннями ст. 1261 ЦК України передбачене, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначено у п. 23 Постанові Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № Х свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом установлено, що [INFO] року померла мати позивача у справі - [PERSON]. Внаслідок смерті спадкодавця у відповідності до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги майна померлої [PERSON], після смерті матері у встановлені спосіб та строки визначені положеннями ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, а саме у травні 2013 року вона звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно позивачу відмовлено, у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності за померлим на належне йому нерухоме майно. Вказані вище обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] Проте судом установлено, що право власності на спірну квартиру у спадкодавця виникло на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2011 року. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved