Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

У грудні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , який у подальшому уточнила та просила суд змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення. Позов мотивовано тим, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, просила змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, які утримуються на неповнолітню дитину та стягувати з відповідача на утримання сина аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 13.01.2021 року по справі відкрито провадження та визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження. Згідно ухвали, відповідачу був наданий строк для подачі відзиву на позовну заяву, але він не скористався своїм правом та відзив на позов суду не надав. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач відзив на позов не надав, у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти зміни способу та порядку стягнення аліментів у розмірі ј частині тому, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому провадженні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Стаття 68 Конституції України зобов`язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є: мати- [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6). На підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2011 року, по справі № 2-943/2011, судом було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини- сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі, у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки Сімейним кодексом України з 08.07.2017 року збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2011 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн., що, виходячи з найкращих інтересів неповнолітньої особи є недостатнім, суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] і стягнення їх у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Отже, новий спосіб стягнення аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили. Крім того, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн., слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved