Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

у грудні 2014 року Орган опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області звернувся до суду із позовом, в інтересах дітей: [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позові зазначено, що 25.09.2014 року до служби у справах дітей звернулися неповнолітні [PERSON] та [PERSON] з заявою про вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав свого батька - [PERSON] Останній записаний батьком дітей відповідно до ст. 126 СК України. Мати дітей - [PERSON] у 2012 році була позбавлена батьківських прав щодо них, а у 2013 році померла. [PERSON] з 2006 року навчається у Немирівській спеціальній загальноосвітній школі - інтернат ім. М.О. Некрасова, учениця 8-го класу. Відповідач навідував доньку лише один раз у цьому році, додому дівчинку не забирав. [PERSON] навчається у ДНЗ «Вище професійне училище № 7 м. Вінниці». Відповідач вихованням сина не займається, матеріально не допомагає, на батьківські збори до училища не з'являється. З 2003 року по 2010 рік відповідач проживав на території Тростянецької селищної ради у будинку співмешканки, який був знищений під час пожежі, у якій згоріла також і співмешканка відповідача. За час проживання на території Тростянецької селищної ради, відповідач зарекомендував себе з негативної сторони, не займався вихованням дітей, вів аморальний спосіб життя. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не відвідує їх, не займається їх доглядом, матеріально не утримує, що свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини, комісія вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] Орган опіки та піклування Шаргородської райдержадміністрації у своєму висновку також вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] З огляду на викладене, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] та передати дітей Органу опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області для вирішення питання про їх влаштування. У судовому засіданні представник позивача - Шаргородської районної державної адміністрації Одудовський С.В. позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Пояснив суду, що оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, то, згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підстави позбавити його батьківських прав. Окрім того, представник позивача надав згоду на заочний розгляд справи. У судовому засіданні старший прокурор прокуратури Шаргородського району Дворжецька О.В. позов підтримала. Представник третьої особи - Немирівської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат ім. М.О. Некрасова у судове засідання не з'явився, проте до суду найшов лист директора школи, у якому останній просить справу розглянути у відсутності їх представника, позов підтримує. У судове засідання відповідач [PERSON]не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляду справи у його відсутність чи про відкладення розгляду справи не подав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а відтак, зважаючи на згоду представника позивача, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та думку прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00014774858 та № 00014774842 (а.с. 6-9). Із цих же витягів також вбачається, що відомості про відповідача як про батька дитини унесені відповідно до ст. 126 СК України, тобто у порядку визнання батьківства. 25 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до начальника служби у справах дітей Шаргородської райдержадміністрації з заявою про вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав їх батька (а.с. 10). Згідно довідки виконавчого комітету Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 543, [PERSON] проживає та зареєстрований у [ADDRESS] (а.с. 11). У довідці-характеристиці № 544, виданої виконкомом Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області зазначено, що [PERSON] проживає на території сільської ради, спиртними напоями не зловживає, не працевлаштувався, поступали скарги від жителів села (а.с. 12). Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 07.08.2012 року у справі № 225/1330/12, мати неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] була позбавлена батьківських прав, а згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 14, 16). Згідно листа Немирівської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат ім. М.О. Некрасова від 03.09.2014 року № 175, [PERSON] є ученицею школи, її батько [PERSON] провідував доньку 1 раз у травні 2014 року, зі слів доньки батько фінансової допомоги не надавав, додому дівчинку не забирав (а.с. 17). Згідно характеристики, виданої ДНЗ «Вище професійне училище № 7 м. Вінниці» від 10.07.2014 року № 1092 на [PERSON], останній є учнем училища, його батько вихованням сина не займається, матеріально не допомагає, на батьківські збори не з'являється (а.с. 19). Згідно листа Тростянецької селищної ради від 08.08.2014 року № 02.17-283, [PERSON] з 2003 року по 2010 рік проживав на території Тростянецької селищної ради, на його вихованні було двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], яких було направлено у Немирівську школу-інтернат, оскільки [PERSON] вихованням дітей не займався та вів аморальний спосіб життя (а.с. 20). Із акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 09.07.2014 року вбачається, що [PERSON] проживає у будинку, який належить його співмешканці [PERSON], разом з ними проживає також малолітній син власниці будинку - [PERSON] Сім'я [PERSON] належить до категорії кризових (а.с. 15). Відповідно до рішення № 61 від 25.09.2014 року, комісія з питань захисту прав дитини Шаргородської районної державної адміністрації,вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON]відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON][INFO] (а.с. 23). Згідно висновку від 12.12.2014 року № 01-1-28/4512, орган опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON]відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] (а.с. 24). Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються, зокрема, Конвенцією про права дитини та Сімейним кодексом України. Так, згідно ст. 19 Конвенції про права дитини, держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 152 Сімейного кодексу України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно положень ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, судом установлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Отже, оскільки судом установлено, що право неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]на належне утримання, виховання, турботу про фізичний та духовний розвиток з боку їх батька [PERSON] порушене, то воно підлягає судовому захисту, шляхом позбавлення останнього батьківських прав відносно дітей, а тому, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, а неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] необхідно передати Шаргородській районній державній адміністрації Вінницької області, як органу опіки та піклування для вирішення питання про їх подальше влаштування. Ухвалюючи це рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Проте, ухвалення цього рішення не позбавляє відповідача права, передбаченого у ст. 169 СК України за певних умов звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved