Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

У вересні 2020р. позивач ТОВ «ВВ Інвест» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: виселити відповідача з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по договору оренди № 32 від 01.01.2019 у розмірі 83450,96 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 січня 2019р. між сторонами було укладено договір оренди № 32 (далі по тексту - договір оренди), відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав у платне користування квартиру [ADDRESS] . Оскільки закінчився строк дії укладеного між сторонами договору оренди, і відповідачем не було переукладено з позивачем нового договору оренди, і не звільнено орендоване приміщення, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом про примусове виселення відповідача з квартири. Крім того, позивач просить стягнути заборгованість за договором оренди за період з 01.05.2019 по 20.07.2020 у сумі 83450,96 грн., яка складається: 77229,83 грн. заборгованість по сплаті орендної плати та компенсації комунальних послуг; 4578,12 грн. сума нарахованої пені; 742,00 грн. штрафні санкції у розмірі 3% річних; 901,01 грн. сума нарахованої інфляції. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання, яке відбулося 18.03.2021 року, представник позивача не з`явився, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`являвся, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, то відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 01 січня 2019р. між сторонами було укладено договір оренди, відповідно до п. 1.1-1.4, 3.1 якого, позивач передав відповідачу житлове приміщення: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 64,70 кв.м., жилою площею 46,90 кв.м. Строк орендного користування сторони визначили з моменту прийняття об`єкту, що орендується за Актом приймання-передачі. Судом встановлено, що 01 січня 2019р. між сторонами було укладено Акт приймання - передачі до договору оренди. Згідно з п. 5.1 договору оренди за користування об`єктом оренди, орендар сплачує орендодавцю щомісячну орендну плату в розмірі 7764,00 грн. Судом встановлено, що 12 грудня 2019р. позивачем листом-вимогою № 99 повідомлено відповідача про рішення не продовжувати на новий строк оренди житлового приміщення кв. [ADDRESS] , і про необхідність звільнення орендованого приміщення та сплати заборгованості за договором оренди. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи на те, що строк договору оренди закінчився, відповідач свої зобов`язання не виконав та добровільно не звільняє приміщення, позовна вимога про виселення відповідача з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Щодо стягнення заборгованості, суд зазначає наступне. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України). За змістом ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Згідно з п. 5.1. договору оренди, за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю щомісячну орендну плату з урахуванням її індексації в розмірі 7764,0 грн. При цьому відповідач зобов`язувався сплачувати позивачу орендну плату та вартість наданих житлово - комунальних послуг. Крім орендної плати орендар, за тарифами компанії постачальника, компенсує орендодавцю на підставі виставлених рахунків фактичні витрати пов`язані з використанням: електроенергії, водопостачання та водовідведення, телефонним зв`язком, доступом до мережі Інтернет (п. 5.6-5.9 договору оренди). Відповідно до п. 8.6 договору оренди, у разі порушення строків розрахунків, вказаних в договорі оренди, відповідач сплачує позивачу пеню з несплаченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки оплати. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованість за договором оренди, за період з 01.05.2019 по 20.07.2020 становить у сумі 83450,96 грн., яка складається: 77229,83 грн. заборгованість по сплаті орендної плати та компенсації комунальних послуг; 4578,12 грн. сума нарахованої пені; 742,00 грн. штрафні санкції у розмірі 3% річних; 901,01 грн. сума нарахованої інфляції Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди не виконав, а отже з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню заборгованість у розмірі 83450,96 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 2102,00 грн.

Outcome: approved