Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє позовних вимог: Державне підприємство «Київська військово-картографічна фабрика» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що 06.10.2004 року Казенне підприємство Міністерства оборони України «Київська військово-картографічна фабрика» правонаступником якого є Державне підприємство «Київська військово-картографічна фабрика» позивачу видала спеціальний ордер № 11 серії АА на жилу площу в кімнаті [ADDRESS] . Зазначено, що між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, у зв`язку із чим позивач змінила прізвище на - [PERSON] . Після розірвання шлюбу із відповідачем 14.10.2011 повернула свої дівоче прізвище - [PERSON] . В подальшому, 22.03.2014 уклала шлюб із [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на - [PERSON] , та після його розірвання 22.04.2020 прізвище залишила без змін. Вказує, що в даній кімнаті гуртожитку проживає вона з доньками, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , колишній чоловік - [PERSON] в даній квартирі після розірвання шлюбу з позивачем не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, і квартирою не цікавиться, тому це створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Вказує, що дана обставина також підтверджується, актами,які підписані сусідами та довідкою Державного підприємства «Київська військово-картографічна фабрика». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2020 року відкрито провадження у цивільний справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.05.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причинити своєї неявки суд не сповістив. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява представника третьої особи, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутністю та підтримує заявлені позовні вимоги. При цьому, підтримує позовні вимоги і вказує, що відповідач тривалий час не проживає у кімнаті [ADDRESS] , як це зазначено у позовній заяві (а.с.45-46). Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, а також оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 06.10.2004 року Казенне підприємство Міністерства оборони України «Київська військово-картографічна фабрика» правонаступником якого є Державне підприємство «Київська військово-картографічна фабрика» [PERSON] видано спеціальний ордер № 11 серії АА на жилу площу в кімнаті [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , прізвище змінила на - [PERSON] (а.с. 9), який в подальшому був розірваний 14.10.2011 відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.10). В результаті укладення шлюбу позивача із [PERSON] , позивач змінила прізвище на - [PERSON] , свідоцтво Серія [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до відомостей з Відділу та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київської області вбачається, за адресою: [ADDRESS] , з 27.01.2006 року зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с. 35). При цьому, як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] з 2011 року фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2011 року, його особистих речей немає (а.с.13,14). Наведена обставина, підтверджується довідкою Державного підприємства «Київська військово-картографічна фабрика», яка видана [PERSON] , а також, актами про не проживання особи (а.с.12, 13, 14). При цьому, допитана в судовому засіданні [PERSON] , пояснила суду, що відповідач проживав разом із позивачем в кімнаті [ADDRESS] . Вказала, що з 2011 року за вказаною адресою відповідача не бачила, й оскільки вона часто заходить до позивача, то за весь час будь-яких речей [PERSON] там не бачила, а його спроб вселитися в квартиру не було після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Житлового кодексу України вбачається, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч. 1 ст. 63 Житлового кодексу України вбачається, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. В свою чергу, відповідно до положень ст. 163 Житлового кодексу Української РСР (надалі - ЖК України) у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п.п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу. Згідно ст. 127 ЖК України визначено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Згідно з частиною першою ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє позовних вимог: Державне підприємство «Київська військово-картографічна фабрика» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved