Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У грудні 2014 року до суду звернулась позивачка із вищезазначеним позовом, вказувала, що 07.08.2014 року між [PERSON] (надалі по тексту - Позичальник або позивач) та ПАТ «Альфа-Банк» (надалі по тексту - Банк або відповідач) укладений кредитний договір № 401641454. Відповідно до умов кредитування Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 14 050 (чотирнадцять тисяч п'ятдесят гривень 00 копійок) зі строком повернення до 08.08.2016 року. Додатком № 1, що є невід'ємною частиною до Договору передбачено дострокове погашення кредиту без додаткових комісій. 05.09.2014 року позивачка повернула кредит Банку в повному обсязі в сумі 14050. 00 грн. та сплачена комісійна винагорода в розмірі 301.00 грн. Однак Банк продовжує нараховувати проценти, комісію та штрафні санкції. Листом від 03.11.2014 року позивачка повторно повідомила Банк про припинення договору № 401641454 внаслідок його повного виконання зі сторони Позичальника. У своїй відповіді Банк підтвердив, що кошти надійшли на рахунок погашення кредиту, але останній платіж в розмірі 7 000 грн. надійшов лише 09.09.2014 року тобто із запізненням на один день, тому за позивачем значиться прострочена заборгованість. Просила суд визнати кредитний договір № 401641454, укладений 07.08.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» - припиненим, у зв'язку з повним його виконанням зі сторони [PERSON]. Позивачка надала суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просила слухати справу у її відсутність, проти заочного розгляду не заперечувала. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не прибув. Про розгляд справи відповвідач повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи без його участі не надав, про причини неявки не повідомив. Суд вивчивши клопотання позивача та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 07.08.2014 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладений кредитний договір № 401641454. Відповідно до умов якого Позичальник отримала кредит у розмірі 14050 грн.. Відповідно до графіку платежів, як невід'ємної частини кредитного договору, позичальник зобов'язалась до 08-го числа кожного місяця з 08.09.2014 року по 08.08.2016 року 886,48 грн.. Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до копій квитанцій, позивачка 21.08.2014 року внесла платіж в розмірі 600, 00 грн., 29.08.2014 року на суму 6 751, 00 грн., 05.09.2014 року в розмірі 7 000, 00 грн., що в загальній сумі становить 14 351, 00 грн.. Отже станом на 05.09.2014 року [PERSON] виконала свої зобов'язання перед банком в повному обсязі достроково, повернула кредит в розмірі 14 050, 00 грн., а також сплатила комісію в розмірі 301 грн.. 03.11.2014 року [PERSON] звернулась із заявою до ПАТ «Альфа-Банк» про припинення кредитного договору від 07.08.2014 року № 401641454 у зв'язку з його достроковим виконанням. Листом від 12.11.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» відповів, що станом на 12.11.2014 року за вищезазначеним кредитним договором існує прострочена заборгованість. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд погоджується з позивачем, що відповідно до договору та додатку № 1 (графік) до нього, передбачено дострокове погашення кредиту без додаткових комісій. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. Отже, виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved