Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У грудні 2013 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі з 13.08.2011 року, зареєстрованому Приморським відділом реєстрації актів громадського стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. З листопада 2012 року сімейні відносини між сторонами припини, на даний час вони мешкають окремо, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, сама позивачка не працює а знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/8 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення ними повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позивних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження останнього, та який відповідно до довідки від 21.12.2013 року, виданої начальником ЖЕУ №4 ЖКП «Житло-Плюс, мешкає разом з позивачкою, за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження своїх доводів [PERSON] надано суду довідку від 05.12.2013 року, видану УПСЗН Жовтневого району м. Маріуполя, відповідно до якої вона отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працюючи. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Тому з урахуванням обставин справи суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/8 частини доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.12.2013 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 229 грн. 40 коп. На підставі ст. 180-182, СК України,

Outcome: approved