Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] , в якому, просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано 17 березня 2001 року у Ауезовському РАЦС №1 міста Алмати, країна Казахстан, актовий запис №171. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала на те, що у 2001 році між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають двох дітей: сина [PERSON] 2001 року народження та сина [PERSON] 2014 року народження. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені протягом останнього року. [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, у господарських питаннях та у забезпеченні сім`ї. Веде аморальний спосіб життя (пияче та лютує). У судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачкою до матеріалів позову додано заяву, в якій вона просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачем 17.02.2021 року до канцелярії Центрального районного суду м.Миколаєва подано заяву, в якій він просить розглядати справу без його участі, зазначаючи що заперечує проти позовних вимог [PERSON] . Зважаючи на бажання сторін, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без їх участі за наявними в матеріалах справи доказами. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач та відповідач є громадянами Російської Федерації, на території України проживають на підставі посвідок на постійне проживання, копії яких наявні у матеріалах справи. Між [PERSON] та [PERSON] 17 березня 2001 року Ауезовським РАЦС №1 м. Алмати зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 171. Після укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка [PERSON] . Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] (20 років) та доньку [PERSON] [INFO] (7 років). Зазначене підтверджується наявними у справі копіями свідоцтв про народження. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Із наявних у матеріалах справи доказів слідує, що сторони протягом тривалого часу (протягом останнього року) подружніх відносин не підтримують, відповідач участі у вихованні дітей, у господарських питаннях та у забезпеченні сім`ї не бере, зловживає спиртними напоями. У своїй заяві відповідач вказує на те, що з позовними вимогами не згоден, однак будь-якого обґрунтування своїх заперечень не надає, з проханням про надання строку для примирення до суду не звертається, про намір відновити подружні стосунки з позивачкою суду не заявляє. З аналізу законодавства, якими врегульовано питання шлюбу, слідує, що визначальною ознакою шлюбу є його добровільність, тобто наявність згоди як чоловіка так і дружини на продовження подружніх відносин. Зважаючи на те, що позивачка просить шлюб розірвати та не має бажання примиритися, суд дійшов висновку про необхідність розірвати укладений між сторонами шлюб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved