Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог Комінтернівський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та в обґрунтування заявлених вимог позивач посилався не те, що відповідно до договору дарування житловий будинок за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Олександрівка, вул. Тініста, б. 6, належить йому на праві приватної власності, в якій зареєстрована, але не проживає з листопада 2014 року Амбарна (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON]. У травні 2016 року Амбарна (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування недійсним та вселення в житловий будинок. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб від якого у них є дві неповнолітні дитини. Під час спільного життя з відповідачем вони придбали земельну ділянку за зазначеною вище адресою та побудували житловий будинок в 2007 році. За заявою [PERSON] їх шлюб було розірвано 20.11.2014 року. Про договір дарування земельної ділянки та житлового будинку їй стало відомо лише в суді, своєї згоди на зазначені договори дарування вона не надавала. 07.11.2016 року [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] була надана уточнена зустрічна позовна заява у звязку із укладеним шлюбом із [PERSON] та зміною прізвища з [PERSON] на [PERSON]. Згідно Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.03.2017 року зустрічну позовну заяву [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним та вселення в житловий будинок прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], за участю третьої особі Комінтернівського районного сектору Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування не дійсним та вселення в житловий будинок, обєднані в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], за участю третьої особи - Комінтернівського районного сектору Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. 31.03.2017 року представником позивача [PERSON] була подана заява про застосування строку позовної давності до вимог [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) Ю.В. 25.10.2017 року позивач за первісним позовом [PERSON] надав заяву до суду про залишення позову без розгляду. 28.03.2017 року ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області залишено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], за участю третьої особи - Комінтернівського районного сектору Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням без розгляду на підставі наданої до суду заяви про залишення позову без розгляду представником позивача [PERSON] [PERSON] 25.10.2017 року Комінтернівський районний суд Одеської області залишив позов [PERSON] до [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог Комінтернівський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням без розгляду. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] в судове засідання не зявилась, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначив, що зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] Н.Д. в судове засідання не зявилась, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначив, що позовні вимоги [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] не законні та не обґрунтовані, у звязку з чим просять відмовити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що зустрічний позов не підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про одруження серія І-ЖД №124335 від 18.12.2004 року між [PERSON] та [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) (дошлюбне прізвище Шкарупа) [PERSON] було укладено шлюб. Який був розірвано відповідно до рішення Комінтернівського районного суду від 20.11.2014 року. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Згідно копії Витягу з Поземельної книги про земельну ділянку. Виданим відділом Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області, №ВТ-004200043132011 від 01.11.2011 року, кадастровий номер земельної ділянки 5122780200:02:001:0125, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №664203, виданого відділом Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області 17.10.2011 року на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 24.10.2006 року. Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав Комінтернівського районного бюро технічної інвентаризації від 31.01.2012 року житловий будинок належав [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності серія САЕ №103607 видане виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області на підставі рішення №16 від 19.01.2012 року. Згідно договору дарування земельної ділянки від 10.02.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №186, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Олександрівка, вул. Тініста, б. 6. Відповідно до договору дарування від 10.02.2012 року, зареєстрованому в реєстрі за №190, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою. Зазначені договори дарування були оформлені за письмовою згодою [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], яка була зареєстрована в реєстрі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 185. Згідно довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 1356 від 26.10.2015 року Амбарна (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] дійсно проживає із дітьми, які знаходяться на її утриманні, та зареєстрована за адресою: [INFO], б. 6, з 30 жовтня 2013 року. Згідно довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №459 від 19.11.2015 року в житловому будинку, розташованому за зазначеною вище адресою проживають та зареєстровані з 2013 року [PERSON], Амбарна (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], [PERSON]. Відповідно до складеного депутатом Олександрівської сільської ради [PERSON] акту від 18.11.2015 року Амбарна (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] з листопада 2014 року по листопад 2015 року не проживає, але зареєстрована в спірному житловому будинку. Позивачка за зустрічним позовом стверджує, що про договір дарування земельної ділянки від 10.02.2012 року та договір дарування житлового будинку їй було невідомо у звязку з тим, що [PERSON] має на неї велику силу впливу. Та вона підписує все, що він їй надає. Суд вважає такі твердження безпідставними, оскільки договір дарування земельної ділянки від 10.02.2012 року та договір дарування житлового будинку від 10.02.2012 року, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], були оформлені за письмовою згодою [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], яка була зареєстрована в реєстрі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 185 Відомостей про своєчасне звернення із заявою до суду про визнання зазначених вище договорів дарування недійсними в строк, передбачений статтею 728 ЦК України, позивачка не надала. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Згідно з вимогами ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1 - 3, 5, 6 статті 203 ЦК України. Відповідно до п.п. 5,7 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Разом з тим, позивачкою [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] будь - яких підстав, встановлених законом у ст.ст. 203, 215 ЦК України для визнання оспорюваних правочинів недійсними суду не наведено, тому, як наслідок, і існування таких не доведено. Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У цьому зв'язку суд також зважає і на те, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON], виступаючи в оспорюваних договорах від 10.02.2012 року як дарувальник, та за яким позивач за первісним позовом [PERSON], як обдарований набув право власності на 1/1 частку житлового будинку та земельну ділянку, які позивачкою жодним чином не оспорено, та які станом на час розгляду справи є дійсними, що в свою чергу вказує на необґрунтованість вимог позивача [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] по справі, оскільки відповідач [PERSON] за оспорюваним договором дарування розпорядився майном, яке йому належало на праві власності. Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що за таких фактичних обставин справи в задоволенні зустрічного позову [PERSON] (післяшлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed