Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

у грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 26 грудня 2007 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-015/030/2007, відповідно до якого на оплату комісії банку та споживчі цілі останньому були надані грошові кошти у сумі 60 900, 00 доларів США зі строком остаточного повернення кредиту 26 грудня 2022 року зі сплатою фіксованого відсотку в розмірі 5,99 % річних. 23 липня та 18 вересня 2009 року до вказаного кредитного договору відповідними додатковими угодами № 1 та № 2 були внесені зміни та доповнення, зокрема про те, що з 25 вересня 2009 року по 25 травня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 12,26 % річних, а на період з 25 травня 2010 року до повного виконання боргових зобов'язань - плаваюча процента ставка, яка складається з фіксованого відсотка в розмірі 6,18 % річних + FIDR. На забезпечення виконання зобов'язань по вказаним кредитним договорам 26 грудня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № SR-015/030/2007, згідно умов яких відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Однак, відповідач [PERSON] не виконує належним чином взятих на себе обов'язків за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 298 821,59 грн., яка на момент звернення позивача до суду не погашена. Просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказану суму заборгованостей, а також судові витрати по справі. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду даної справи, у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи, вмотивована його зайнятістю у провадженні невідкладних слідчих дій. Проте, суд не вбачає підстав для відкладення судового розгляду справи через недоведеність поважності причин неявки (а.с. 90-93). Тому суд, враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 грудня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № МL-015/030/2007 (а.с. 14-19). Згідно умов останнього банк зобов'язався у визначеному договором порядку надати відповідачу [PERSON] на оплату комісії банку та споживчі цілі грошові кошти у сумі 60 900, 00 доларів США зі строком остаточного повернення кредиту 26 грудня 2022 року зі сплатою фіксованого відсотку в розмірі 5,99 % річних. Відповідач [PERSON], в свою чергу, взяв на себе зобов'язання прийняти кредити та належним чином використати та повернути банку суми отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у цьому договорі (п.п. 1.1. п. 1 ч. 2 кредитних договорів, а.с. 15). 23 липня та 18 вересня 2009 року до вказаного кредитного договору відповідними додатковими угодами № 1 та № 2 були внесено зміни та доповнення, зокрема про те, що з 25 вересня 2009 року по 25 травня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 12,26 % річних, а на період з 25 травня 2010 року до повного виконання боргових зобов'язань - плаваюча процента ставка, яка складається з фіксованого відсотка в розмірі 6,18 % річних + FIDR, а також викладено графік платежів у новій редакції (а.с. 20-27). До того ж, в судовому засіданні встановлено про те, що на забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору 26 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № SR-015/030/2007, згідно умов яких відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань, відповідно до якого 18 вересня 2009 року додатковим договором № 1 внесено зміни (а.с. 28-30). Крім того, з матеріалів справи вбачається та, що 05 листопада 2011 року між ПАТ «ОТП Банк», що є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до вимог якого ПАТ «ОТП Банк» були продані (переуступлені) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе також укладений між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» кредитний договір № МL-015/030/2007 від 26 грудня 2007 року, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло такий кредитний портфель та зобов'язалось сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду (а.с. 45-58). Відповідно до умов п. 3.3 вказаного договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув усіх прав вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій, також, з урахуванням положень п. 3.4 договору, на умовах, передбачених договором комісії, право вимагати від ПАТ «ОТП Банк» перерахування будь-яких та усіх коштів, отриманих від боржників в результаті реалізованого майна. Пункт 4.4 договору купівлі-продажу передбачає, що розрахунки боржників з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитними договорами здійснюються в порядку та на умовах, встановлених кредитними договорами, та з урахуванням положень договору комісії. Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до п.п. 4.1.1 п. 4 ч. 2 кредитного договору № МL-015/030/2007 від 26 грудня 2008 року [PERSON] за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цими договорами строки, зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочи. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум (а.с. 17). Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржнику, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні не вимагає згоди боржників. Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу зазначені вище кошти. Натомість, [PERSON]П, як встановлено в ході розгляду справи, всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконує їх, у встановлені графіком терміни не погашає кредит та проценти за користування ним. Оскільки відповідач [PERSON] не дотримується умов укладеного з ним кредитного договору, позивачем 05 листопада 2013 року на підставі п. 1.8. ч. 2 кредитного договору були направлені останньому та відповідачу [PERSON] вимоги щодо дострокового виконання ними зобов'язань за кредитним договором № МL-015/030/2007 від 26 грудня 2007 року (а.с. 39-44). Проте, як встановлено в ході розгляду справи, вказані вимоги на момент звернення до суду проігноровані відповідачами та невиконані. Через неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань заборгованість останнього за кредитним договором № МL-015/030/2007 від 26 грудня 2007 року станом на 17 жовтня 2013 року становить 298 821,59 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 31 472,95 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 251 563,29 грн., - заборгованість за відсотками за період з 27 березня по 17 жовтня 2013 року - 1 079,09 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 8 625,17 грн.; - й пеня за прострочення виконання зобов'язань за період з 31 жовтня 2012 року по 17 жовтня 2013 року - 38 633,13 грн. (а.с. 31-38). Отже, приймаючи до уваги положення ст. ст. 60, 212 ЦПК України, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, приходить до висновку про те, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданого платіжного доручення (а.с. 1) позивач за подання цього позову до суду сплатив судовий збір в сумі 2 988,22 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved