Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У грудні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 770,57грн., 102,90грн. - суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 14,87грн. - три відсотки річних, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що позивач здійснює забезпечення тепловою енергією житлової квартири [ADDRESS], а споживач зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Однак, відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання, в результаті чого утворилась заборгованість на вказану суму. У судовому засіданні позивач був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач, у встановленому порядку повідомлений про час і місце судового розгляду, до суду не зявився вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» є суб'єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва. В опалювальних сезонах 2013 2014 р.р. позивач здійснював постачання теплової енергії в тому числі і до квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований та проживає відповідач [PERSON], і є споживачем теплової енергії. Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Нарахування сум оплат за спожиту теплову енергію проводилося згідно тарифів, зазначених у рішенні виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1518 від 24.12.2010 року, та постанови Нац. Комісії №146 від 17.10.2014 року. Відповідач користується послугами теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, проте оплату за одержані послуги не здійснює, у зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 27.12.2016 року, з урахуванням перерахунку 5,40грн., в сумі 770,57грн. Згідно ст.ст.67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний щомісячно вносити оплату за комунальні послуги. Статтею 509ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Вказана сума заборгованості відповідачем до теперішнього часу не сплачена, тому підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 102,90 грн. сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, та 14,87 грн. три відсотки річних також підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК Україну з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: approved