Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У вересні 2019 року заявники звернулися до суду зі вказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначили, що шлюб між ними зареєстровано 30 серпня 2007 року Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 225. У шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Посилались, що спільне життя не склалося. Між подружжям припинені шлюбні стосунки. Крім того, між подружжям було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Заявники домовились про те, що після розірвання шлюбу, дитина залишиться проживати разом з матір`ю [PERSON] . В судове засідання заявники не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, де підтримали заяву та просили задовольнити. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від цього шлюбу подружжя мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося, за таких обставин, суд вважає, що сім`я заявників розпалась, поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини. Подружжям було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. /а.с. 22/. З заяви вбачається, що остання відповідає дійсній волі подружжя, а також що після розірвання шлюбу їх особисті та майнові права, а також права їх дітей порушуватися не будуть. Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами має бути розірвано. На підставі викладеного та

Outcome: approved