Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

У грудні 2018 року до суду звернулося АТ «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання коштів, в якому зазначав, що між АТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] у 24 листопада 2016 року було укладено кредитний договір за № RF2-28039, на виконання якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 10\~000,00 грн. з терміном кредитування до 22 листопада 2019 року. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки, які не виконує належним чином. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором за період з 20 жовтня 2017 року по 19 жовтня 2018 року на загальну суму - 11\~856,55 грн., з них: - заборгованість за договором 8266,53 грн.; - відсотки за користування кредитом 238,47 грн.; - заборгованість по сплаті комісії 3351,55 грн. Ухвалою судді від 09 січня 2019 року було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 21 березня 2019 року постановлено здійснити заочний розгляд справи. Будь-які інші клопотання від сторін у справі, додаткові письмові пояснення від позивача, відзив відповідача на позов до суду не надходили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом достовірно встановлено, що 24 листопада 2016 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір про надання коштів за № RF2-28039, на виконання якого позивач надав відповідачеві кредит. Сторони договору досягли між собою згоди з усіх істотних умов договору, передбачених чинним законодавством. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки, які не виконує належним чином. Станом на 24 листопада 2016 року борг відповідача [PERSON] за договором становить - 11\~856,55 грн., з них: - заборгованість за договором 8266,53 грн.; - відсотки за користування кредитом 238,47 грн.; - заборгованість по сплаті комісії 3351,55 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Суд враховує, що позивач не збільшував позовні вимоги та не зазначав про розміри заборгованості станом на день розгляду справи. Спір між сторонами у справі щодо розмірів боргу обчисленого позивачем фактично відсутній. Крім того, суд констатує, що відповідач не заявляв клопотання про призначення і проведення у даній справі відповідної судової економічної експертизи. Отже, сума заборгованості за кредитними договором, яка була обчислена позивачем, не була спростована відповідачем. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову. Звідси, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки є обґрунтованим та доведеним зі стягненням з відповідача заявленої позивачем суми боргу та коштів у розмірі 1762,00 грн. у повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved