overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідачі мешкають по [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії. 26 березня 2014 року за місцем проживання відповідачів виявлено порушення ним вимог ЗУ «Про електроенергетику», що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до електромережі шляхом набросу, що є власністю енергопостачальника. Вказане порушення було зафіксовано в акті про порушення (ПКЕЕН) № 198484 від 26.03.2014 року, на підставі якого визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії на загальну суму 2649,22 грн. Просив стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію у сумі 2649,22 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Кабанова Л.О., яка діє за довіреністю, у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явились з невідомих причин, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], які мешкають по [ADDRESS], є споживачами електричної енергії, що вбачається із Акту про порушення (ПКЕЕН) № 198484 від 26.03.2014 року (а.с. 6-9). 26 березня 2014 року представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» був складений акт про порушення (ПКЕЕН) № 198484 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем, з якого вбачається, що відповідачі здійснили самовільне підключення електроустановок до електромережі, що є власністю енергопостачальника (а.с. 6-9). Згідно п.53 даних Правил та п. 2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електроенергії споживачу за безоблікове використання електроенергії було зроблено нарахування за зазначеним Актом у розмірі 2649,22 грн., про що свідчить протокол засідання комісії Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 3437 від 15.04.2014 року (а.с. 10). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження, у зв'язку із чим, з відповідачів підлягає стягненню сума нарахування згідно Акту про порушення (ПКЕЕН) № 198484 від 26.03.2014 року у розмірі 2649,22 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., то у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що між ним та відповідачами [PERSON], [PERSON] 17 березня 2012 року було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачам 7 600 доларів США, які останні зобов'язалися повернути до 17 вересня 2012 року. 17 березня 2012 року відповідачі повернули позивачу частину грошових коштів у розмірі 2 225 доларів США. Оскільки до теперішнього часу відповідачі залишок грошових коштів не повернули, позивач просить суд стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 91068 грн. 00 коп. та судові витрати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. У судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 березня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачам суму у розмірі 7 600 доларів США, про що [PERSON], [PERSON] була складена розписка. Відповідно до розписки від 17 березня 2011 року позика надається строком до 17 вересня 2012 року. У судовому засіданні також встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що 17 березня 2012 року позивачу [PERSON] відповідачами [PERSON], [PERSON] була повернута частина грошових коштів, згідно розписки від 17 березня 2011 року в розмірі 2 225 доларів США. Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оскільки відповідачами [PERSON] та [PERSON] не спростовано отримання позики та повернення її, суд приходить до висновку, що борг до теперішнього часу не повернуто, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], на користь [PERSON], борг за договором позики в розмірі 80 000 грн. 00 коп. В іншій частині позову слід відмовити. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON], [PERSON], на користь [PERSON], судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 400 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води що надавалися відповідачу за адресою [ADDRESS], за період з 01.01.2009р. по 31.07.2010р. у загальному розмірі 2060,10 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води що надавалися відповідачу за адресою [ADDRESS], за період з 01.08.2010р. по 31.07.2013р. у загальному розмірі 6169,14 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав, звернувся із заявою, в якій просить позов задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом. Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача за рішеннями суду на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 25 вересня 2007 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 04 вересня 2007 року. Від другого шлюбу він має двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] У зв'язку із тим, що його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, його матеріальне становище не дозволяє в повній мірі забезпечувати дружину та малолітніх дітей, просив зменшити розмір аліментів, що стягувались із нього з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач просив про розгляд справи за його відсутністю. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 25 вересня 2007 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 04 вересня 2007 року (а.с. 8). Після ухвалення вказаного рішення суду, [PERSON] 01 березня 2008 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 13). Від шлюбу у них народилися дві доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 14,15). Згідно змісту позову, дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною та разом з дітьми знаходиться на його утриманні. За таких обставин суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження того, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] у позивача змінився сімейний стан, а тому позов про зменшення аліментів, що стягуються за рішеннями суду від 25 вересня 2007 року, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 26.12.2006 укладено договір про надання послуг теплопостачання, відповідно до якого позивач зобовязався надавати послуги з центрального опалення квартири [ADDRESS], загальною опалювальною площею 33,3 кв. м Відповідач зобовязався вносити плату за надані послуги до 10 числа наступного за розрахунковим місяця в розмірі 8,83 грн./кв.м. за місяць.\~Свої зобовязання по оплаті послуг теплопостачання відповідач належним чином не виконує,\~внаслідок чого за період з 01.10.2012 по 01.11.2014 утворилась заборгованість в розмірі 5160,65 грн. У звязку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 5724,37 грн. за надані послуги з теплопостачання та понесені ним судові витрати. У судове засідання зявився представник позивача Концевий В.Ю, який підтримав заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення у пресі. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, встановив наступне: 26.12.2006 між позивачем ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго та відповідачем укладено договір про надання послуг теплопостачання. Згідно п. 1.1 вказаного Договору ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго зобовязується надавати споживачеві (наймачеві, власнику квартири) та членам його сімї послуги з теплопостачання, а споживач зобовязується своєчасно здійснювати оплату за спожиті послуги на умовах\~цього Договору. З розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання, наданого позивачем до позовної заяви вбачається, що відповідач має заборгованість за послуги теплопостачання за опалення квартири [ADDRESS] за період з 01.10.2012 по 01.11.2014 в розмірі\~5160,65 грн., а також 468,44 грн. індекс інфляції та 95,28 грн. 3% річних, всього 5724,37 грн. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином\~відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в добровільному порядку відповідач не здійснює оплату за спожиті послуги теплопостачання, внаслідок чого станом на 01.11.2014 виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено\~рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем надано послуги з центрального опалення квартири [ADDRESS], загальною опалювальною площею 48,1 кв. Відповідачі як співвласники були зобов'язані вносити плату за надані послуги до 10 числа наступного за розрахунковим місяцем в розмірі 8,83 грн./кв.м. за місяць. Свої зобов'язання по оплаті послуг теплопостачання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого за період з 01.08.2012 по 01.12.2014 утворилась заборгованість в розмірі 4454, 46 грн. У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 5181, 95 грн. за надані послуги з теплопостачання та понесені ним судові витрати. У судове засідання з'явився представник позивача Книш М.В., який підтримав заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проти задоволення позову не заперечують, однак просять суд позов задовольнити зі стягненням суми заборгованості з кожного з них пропорційно їхній частці у квартирі. Представник [PERSON] - [PERSON] у судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечує, оскільки його довірителька має громадянство Росії, постійно мешкає у РФ, у даній квартирі не проживає, а тому сплачувати послуги за теплопостачання не повинна, оскільки вона ними не користувалася. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, встановив наступне: відповідачі являються співвласниками квартири [ADDRESS] З розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання, наданого позивачем до позовної заяви вбачається, що відповідач має заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 5181, 95 грн. за надані послуги з теплопостачання за опалення квартири [ADDRESS] за період з 01.08.2012 по 01.12.2014 в розмірі 5181, 95 грн. Ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що належить йому. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в добровільному порядку відповідачі не здійснюють оплату за спожиті послуги теплопостачання, внаслідок чого станом на 01.12.2014 виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 5181, 95 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, оскільки власники зобов'язані утримувати майно, що належить їм. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.02.2014, 11.02.2014, 19.11.2014 між ним та відповідачем укладено договори про відкриття та обслуговування банківського рахунку. На підставі цих договорів Банком відкриті поточні рахунки. Залишок грошових коштів, що знаходяться на цих рахунках складає 58032,50 грн. З листопада 2014 року відповідач свої зобов'язання по поверненню на його вимогу грошових коштів, які знаходяться на поточних рахунка Банку не виконує, чим порушує умови договору. У зв'язку з цим позивач [PERSON] просить суд стягнути на його користь грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках відповідача ПАТ «Імексбанк» в розмірі 58032, 50 грн. 02.02.2015 за результатами розгляду справи позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на користь [PERSON] заборгованість за договорами № 960011357 від 19.11.2014, № 999-00129652 від 11.02.2014, № 960009578 від 10.02.2014 в розмірі56542,20 (п'ятдесят шість тисяч п'ятсот сорок дві тисячі) грн. 20 коп. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 243,60 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Однак, під час ухвалення рішення судом було вирішено питання про судові витрати, які підлягають сплаті на користь держави не в повному обсязі. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час і місце слухання справи. Так, судом вирішено стягнути з публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три) грн. 60 коп., однак до сплати підлягає судовий збір в розмірі 565, 42 грн. Таким чином недостягнута сума судового збору складає 321, 82 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави. У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначає, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 2002 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають. Спор щодо місце проживання дітей відсутній. \~ \~ \~ \~Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 2002 року, шлюб був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 949. Від даного шлюбу мають малолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з відповідачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved