Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

У грудні 2018 р. Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі по тексту - АТ «А-Банк», банк, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 32 494,84 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 01.11.2017 між ПАТ «Акцент- Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено договір № ANW0F9167550148901 на отримання кредиту в розмірі 25 279 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом терміном на 24 місяці. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушив зобов`язання за договором і станом на 05.12.2018 має заборгованість в загальному розмірі 39 494,84 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 21 984,43 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 18,27 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 8594,90 грн. та пені в сумі 18973,22 грн. Ухвалою від 04.02.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якого невідоме, викликався в судове засідання шляхом направлення судової повістки за зазначеною у позовнй заяві адресою та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду не з`явився, відзив на позов не подав. Зважаючи на викладене, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з нез`явленням сторін суд розглянув справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 01.11.2017 між ПАТ «Акцент- Банк» (банком), правонаступником якого є АТ «А-Банк», та [PERSON] (позичальником) було укладено договір, предметом якого є надання банком клієнту кредиту в розмірі 25 279 грн. на придбання товару. Згідно з умовами договору кредит надається терміном на 24 місяці та за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку проценти за процентною ставкою в розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони договору погодили, що погашення кредиту та процентів буде здійснюватися позичальником шляхом сплати щомісячних платежів, з 23 по 28 число кожного місяця, рівними частинами - по 1914,11 грн. Підписанням заяви позичальника № ANW0F9167550148901 та паспорту кредиту про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту [PERSON] підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Позивач стверджує, що він в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов`язання. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 05.12.2018 відповідач має заборгованість в загальному розмірі 39 494,84 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 21 984,43 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 18,27 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 8594,90 грн. та пені в сумі 18973,22 грн. Як на підставу своїх вимог АТ «А-Банк» посилається на те, що сторони уклали договір приєднання, а відтак з підписанням заяви відповідач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. За загальним правилом, встановленим статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас належних і допустимих доказів укладення кредитного договору з [PERSON] суду не надано. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 626 цього Кодексу дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На підтвердження доводів про укладення договору з [PERSON] позивач надав суду копію заяви позичальника № ANW0F9167550148901, копію паспорту кредиту про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк». Проте у підписаних [PERSON] заяві позичальниката паспорті кредиту зазначені лише його прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків, інші анкетні дані позичальника у вказаних документах відсутні. Водночас до позовної заяви додано копію паспорта [PERSON] , засвідчену його підписом 01.11.2017. Наведене дає підстави припускати, що кредитний договір було укладено не з [PERSON] , тим більше, що в Електронному реєстрі територіальної громади м. Києва відомості про таку особу взагалі відсутні. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність вимог АТ «А-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed