Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що згідно договору дарування від 16 жовтня 2008 року їй на праві власності належить житловий будинок з належними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. [PERSON]. 73, м. Яготин, Київська область. Посилаючись на те, що 07 липня 2010 року померла [PERSON], якій на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0, 1350 га, що розташована за адресою: вул. [PERSON]. 73, м. Яготин, Київська область, на якій розміщений будинок, у встановленому законом порядку набути право власності на вказану земельну ділянку вона не може, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0, 1000 га, що розташована за адресою: вул. [PERSON]. 73, м. Яготин, Київська область, та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на земельну ділянку, площею 0,0350 га, що розташована за адресою: вул. [PERSON]. 73, м. Яготин, Київська область, та призначена для ведення особистого селянського господарства. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував частково. Представник відповідача погодився, що на підставі ст. 377 ЦК України до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Право власності на іншу частину земельної ділянки на підставі ст. 377 ЦК України до [PERSON] перейти не може, однак [PERSON] може набути у власність цю частину земельної ділянки на загальних підставах шляхом звернення до Яготинської міської ради. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Установлено, що 16 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, за умовами якого [PERSON] набула право власності на житловий будинок з належними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. [PERSON]. 73, м. Яготин, Київська область. У встановленому законом порядку набути право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку, площею 0,0350 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства та які розташовані за адресою: вул. [PERSON]. 73, м. Яготин, Київська область, [PERSON] не може, оскільки [PERSON], яка померла 07 липня 2010 року, мала державні акти на вказані земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Ураховуючи, що [PERSON] у 2008 році набула право власності на житловий будинок з належними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. [PERSON]. 73, м. Яготин, Київська область, а отже до [PERSON] відповідно до вимог ст. 377 ЦК України перейшло право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що призначена для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташована за адресою: вул. [PERSON]. 73, м. Яготин, Київська область, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що призначена для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташована за адресою: вул. [PERSON]. 73, м. Яготин, Київська область, підлягають задоволенню. Разом із тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, площею 0,0350 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована за адресою: вул. [PERSON]. 73, м. Яготин, Київська область, підлягають задоволенню, оскільки нормами ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України не передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок до нового власника переходить також і право власності або право користування земельною ділянкою, що призначена для ведення особистого селянського господарства в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Крім того, оскільки позивачка при подачі позову судовий збір не сплатила, такий судовий збір слід стягнути з неї.

Outcome: partial