Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення суми страхового відшкодування та просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 16 406,42 грн., пеню в розмірі 786,16 грн. та судовий збір 243,60 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повідомлений за останнім відомим місцем перебування. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27 травня 2014 року було пошкоджено автомобіль [PERSON] марки «Хонда», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 11). Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року винним у вчиненні ДТП 27 травня 2014 року було визнано водія [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3935738 з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна». Відповідно до вимог пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Приписами статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки винний у вчиненні ДТП було визнано водія [PERSON], цивільна відповідальність якого було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Україна», тому шкода, завдана транспортному засобу, що належить Позивачу, підлягає відшкодуванню ПрАТ «Страхова компанія «Україна». Пунктом 35.1 статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на отриманая відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду було подано до ПрАТ «СК «Україна» 27 травня 2014 року (а.с. 12). 28 травня 2014 року було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с. 14). Заяву на виплату страхового відшкодування було подано Позивачем до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» 11 липня 2014 року, що підтверджується листом ПрАТ «СК «Україна» від 17.10.2014 року № 928 (а.с. 15). 28 серпня 2014 року працівником ПрАТ «Страхова компанія «Україна» було складено розрахунок страхового відшкодування до страхового акту №2014-05-27/004, відповідно до якого розмір збитку визначено у сумі 16 406,42 грн. (а.с. 16). 7 жовтня 2014 року Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Україна» з вимогою надати копії документів та перерахувати належну суму страхового відшкодування (а.с. 17). У відповіді від 17.10.2014 року № 928 на лист Відповідач повідомив, що строк прийняття рішення по страховій справі продовжено на 13 днів (а.с. 18). 13 листопада 2014 року, Позивач повторно звернувся до ПрАТ «СК «Україна» з претензією (вимогою виплатити страхове відшкодування) (а.с. 19). Однак вимога залишена без виконання. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Розрахунок пені. Сума боргу 16 406,42 грн. Період прострочення 11.10.2014 р. - 12.11.2014 р. Кількість днів прострочення 33. Розмір облікової ставки НБУ 12,5000 %. Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день 0,068 %. Сума пені за період прострочення 370,83. Сума боргу 16 406,42 грн. Період прострочення 13.11.2014 р. - 15.12.2014 р. Кількість днів прострочення 33. Розмір облікової ставки НБУ 14,0000 %. Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день 0,077 %. Сума пені за період прострочення 415,33. Таким чином, загальна сума пені складає 786,16 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, приходить до висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем тому суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 4).

Outcome: approved