Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка була власником домоволодіння по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, вступивши в оперативне управління спадковим майном, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому він позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. Ухвалою від 06.09.2021 року у справі відкрито провадження. Ухвалою від 11.10.2021 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 26.10.2021 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила справу розглянути за відсутності сторони позивача. Представник відповідача -- Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, В. Лужняк також подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без участі представника селищної ради, та рішення прийняти згідно чинного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Слобідка Охрімовецька Віньковецького району Хмельницької області померла мати позивача - [PERSON] , яка була власником житлового будинку в [ADDRESS] . Син померлої [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги та заповітом, спадщину прийняв, вступивши в оперативне управління спадковим майном. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Вказані обставини підтверджуються паспортом позивача: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [NUMBER] , згідно якого матір`ю [PERSON] записана [PERSON] ; заповітом від 15.01.1999 року, із якого слідує, що [PERSON] все своє майно заповіла синові [PERSON] ; довідкою № 743 від 17.08.2021 року за підписом старости сіл Охрімівці, Слобідка Охрімовецька О.Кошової, згідно якої [PERSON] на день смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , одна; довідкою № 742 від 17.08.2021 року за підписом старости сіл Охрімівці, Слобідка Охрімовецька О.Кошової, згідно якої померла [INFO] [PERSON] була власником домогосподарства в [ADDRESS] , та її спадкоємець - [PERSON] вступив у фактичне володіння спадковим майном. Згідно зі ст.ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] як за законом так і за заповітом, спадщину прийняв, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння в [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , листом приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Макарової Н.В. від 01.09.2021 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. У зв`язку з цим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із довідки № 742 від 17.08.2021 року за підписом старости сіл Охрімівці, Слобідка Охрімовецька О.Кошової слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була головою домоволодіння в [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП «БТІ» Віньковецької селищної ради Хмельницької області від 28.08.2021 року № 1-1339, інвентаризація домоволодіння в [ADDRESS] , не проводилась, правовстановлюючі документи на домоволодіння на ім`я [PERSON] станом на 01.01.2013 року не видавались, а відповідно до оцінювального акта вказаний житловий будинок був споруджений до 1991 року. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя набула право власності на домоволодіння в [ADDRESS] , відповідно до закону, однак не провела його державну реєстрацію, через що її спадкоємець син [PERSON] не має змоги реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved