Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності від 11.04.2007 року вона є співвласником квартири [ADDRESS] . У цій квартирі зареєстрований відповідач, який є її зятем, та з 2012 року за місцем своєї реєстрації не проживає. На прохання позивача знятися з місця реєстрації не реагує. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що позов підтримують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за відсутності заперечень позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.09.2007 року і їй належить на праві спільної часткової власності 1/4 частка зазначеної квартири на підставі виданого відділом приватизації державного житлового фонду управління житлового господарства Житомирської міської ради свідоцтва № 55193 про право власності на житло, а іншими співвласниками є треті особи. Місце проживання відповідача зареєстроване в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ «Керуюча Компанія «Домком Житомир» № 1273 від 02.09.2020 року. Згідно акту комісії ТОВ «Керуюча Компанія «Домком Житомир» від 02.09.2020 року відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2012 року по теперішній час. Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] та його фактичне непроживання в ній без поважних причин з 2012 року. Тому суд вважає, що реєстрацією місця проживання відповідача в квартирі, частка якої перебуває у власності позивача, порушуються її права як співввласника та їй створюються перешкоди у користуванні належною їй часткою нерухомого майна, через що підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування нерухомим майном за вказаною адресою, що відповідає способам захисту права власності, передбаченими статтями 16, 386, 391, 405 ЦК України. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України та оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 9 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим згідно ст. 141 ЦПК України та\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» з\~відповідача слід\~стягнути в\~дохід держави\~судовий збіру сумі 840,80 грн.

Outcome: approved