Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення молодшою дитиною трьохрічного віку. Позов мотивувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. Матеріальну допомогу на утриманні дітей відповідач не надає. На теперішній час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, інших джерел доходу вона не має. Оскільки, відповідач добровільно надавати допомогу на утримання дітей та її утримання не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що проти стягнення з нього аліментів та утримання дитини та дружити не заперечує. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі з 31 липня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим 31 липня 2018 року. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвами про їх народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] . Як вбачається з Довідки 07-4961 виданої КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» 10 вересня 2021 року, малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю [PERSON] , в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положення абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Враховуючи вищевикладене та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 1, ч. 2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом (ч. 4 даної статті). Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як вбачається із Довідки Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області № 2028, [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Фастівської міської ради та отримує допомогу при народженні дітей. Судом встановлено, що доходів позивача не достатньо для самостійного належного утримання дітей, та забезпечення їх всім необхідним. Тому, враховуючи вищевикладене та визнання відповідачем позову, суд вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання непрацездатної дружини з якою проживають малолітні діти, оскільки має обов`язок забезпечувати сім`ю, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на корить позивача на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення до суду, і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] . Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 23 вересня 2021 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», враховуючи те, що відповідач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, в розмірі 908 грн. 00 коп..

Outcome: approved