overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У грудні 2016р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, яким просила визнати відповідачку [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON]) К.О., свою колишню невістку, такою, що втратила право користування належною позивачці квартирою № 57 в будинку № 52 по пр. Миру, в м. Миколаєві. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка є її колишньою невісткою, в квартирі не проживає з січня 2009 р., комунальні послуги не сплачує. В судовому засіданні позивачка та її представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Згідно копії договору купівлі-продажу № 3402-Л від 23 грудня 2001 р. [PERSON] придбала на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі квартиру [ADDRESS]. Рішенням Ленінського районного суду № 2-3955/2005 р. від 16 серпня 2005 р. даний договір купівлі-продажу визнаний дійсним. Згідно копії технічного паспорту на квартиру, власницею зазначена [PERSON]. Згідно повідомлення відділу громадянства, паспортної та імміграційної служби, від 31 липня 2003 р., [PERSON] при отриманні паспорта громадянина України для виїзду за кордон на постійне проживання АН 541908 від 09 червня 1999 р. здала свій внутрішній [NUMBER], виданий 04 квітня 1997 р. У відповідності до копії паспорту громадянина України виїзду за кордон на постійне проживання АН 541908, відсутнє зазначення по-батькові [PERSON], зазначено лише прізвище на імя. У відповідності до довідки ОСББ «Дніпро» від 22 грудня 2016 р., в квартирі [ADDRESS], власницею особового рахунку якого є [PERSON], зареєстровані [PERSON] син власниці, [PERSON] колишня невістка, а також [PERSON], онук. Згідно акту про не проживання ОСББ «Дніпро» від 22 грудня 2016 р., в зазначеній квартирі [PERSON] не проживає з січня 2009 р. У відповідності до частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Згідно частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт не проживання відповідачки у квартирі понад один рік без поважних причин, а тому, у відповідності до статті 405 ЦК України, є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

У грудні 2016\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04.06.2014\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~225. Від [PERSON] заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Оленюк) [PERSON] 04.06.2014\~р. було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 04.06.2014\~р. зроблено актовий запис №\~225, вони є батьками дитини [PERSON], яка народилась 05.02.2015\~р. та проживає з [PERSON] (а.\~с.\~7, 8, 9). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б інтересам [PERSON] та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], а відтак задовольняє цей позов. Беручи до уваги положення статей 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України, на користь [PERSON] з [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати судовий збір у розмірі 551,20\~грн. (а.\~с.\~2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

У грудні 2016\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24.06.2015\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~305. Від [PERSON] заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 24.06.2015\~р. було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 24.06.2015\~р. зроблено актовий запис №\~305, вони є батьками дитини [PERSON], який народився 10.06.2015\~р. (а.\~с.\~7, 8). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б інтересам [PERSON] та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], а відтак задовольняє цей позов. Беручи до уваги положення статей 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України, на користь [PERSON] з [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати судовий збір у розмірі 551,20\~грн. (а.\~с.\~2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У грудні 2016 р. [PERSON] звернулась з вказаною заявою, у якій просить встановити факт проживання її та [PERSON] однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме - з 1998 р. по [INFO] р. [PERSON] не заперечила проти встановлення зазначеного факту (а. с. 18). Гардишівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області заяву [PERSON] просила задовольнити (а. с. 22). Судом з'ясовано, що встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю з 1998 р. по [INFO] р. необхідно [PERSON] для оформлення спадщини після смерті [PERSON], що випливає зі змісту заяви та підтверджується постановою від 17.12.2016 р. № 3363/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори [PERSON] (а. с. 11). [PERSON] померла [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.06.2006 р. (а. с. 8). Відповідно до довідки від 04.08.2016 р. № 546 Гардишівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області [PERSON] протягом п'яти років до дня смерті доглядала померлу матір -[PERSON], яка померла [INFO] р., а саме - допомагала вести домашнє господарство, обробляти земельну ділянку, а після смерті матері - одна самостійно доглядала за господарством, будинком, обробляла земельну ділянку, сплачувала земельний податок (а. с. 9). З письмових пояснень від 28.02.2017 р. [PERSON] вбачається, що в 1998 р. [PERSON] переїхала до [PERSON] щоб постійно доглядати за нею, її будинком та земельною ділянкою, що і робила до смерті [PERSON] (а. с. 18). Оцінивши зазначене вище, Суд приходить до висновку, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме - з 1998 р. по [INFO] р. Зважаючи на наведене, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У грудні 2016 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, наміру їх відновлювати сторони не мають. Позивачка судове засідання не з'явилась, матеріали справи містять її заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 24 листопада 2000 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1178, мають доньку, [NUMBER], [INFO] (а.с. 3,4). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

У грудні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 30.03.2016 р. помер [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. На день його смерті залишилося спадкове майно, що складається з будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Чапаєва, 82 м. Каховки. З [PERSON] вони проживали разом, як чоловік та жінка з 1998 р. З 24.07.2006 р. вона зареєстрована разом зі спадкодавцем за вищевказаною адресою. Вона є спадкоємицею на майно спадкодавця, згідно ст.1264 ЦК України, так як вони прожили разом більше 18 років, вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, піклувалися одне за одним. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Просила встановити факт її проживання з [PERSON], який помер 30.03.2016 р., однією сім'єю без реєстрації шлюбу понад 5 років. Позивач та його представник в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягали, просили їх задовольнити. Зацікавлена особа - [PERSON] проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що [PERSON] з 1998 року по травень 2016 року проживала за адресою [INFO], а зареєстрована за цією адресою з 24 липня 2006 р.по теперішній час, що підтверджується довідкою № 106 від 11.11.2016 р. квартального (а.с.11). 30.03.2016 р. помер [PERSON], який постійно проживав в [INFO] (а.с.3). Відповідно п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У відповідності до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Враховуючи, що встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу заявниці необхідно для оформлення права на спадщину після померлого [PERSON], брат померлого [PERSON] проти цього не заперечує, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

У грудні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, поси-лаючись на те, що з 22 вересня 1995 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони з відповідачем мають двох дітей [INFO] та [INFO] Подружнє життя між ними припинено, внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові. В сімї постійно виникають сварки та суперечності. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу, який носить формальний характер неможливі. Спору про місце проживання дітей, про розподіл майна між ними не виникає. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала, повідомила, що наданий строк для примирення позитивного результату не надав, в сім'ї постійно виникають сварки, що негативно впливає на дітей. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважав можливим сім'ю зберегти. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 22.09.1995 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають двох дітей, з яких одна дитина неповнолітня, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4). Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжям тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, їм не вдалося створити дружню та стійку сімю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, наданий строк для примирення позитивного результату не надав. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у звязку з розпадом сімї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У грудні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 30 листопада 2005 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбних відносин вони з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Подружнє життя між ними припинено, внаслідок зневажливого ставлення відповідача до сім'ї. За час їхнього проживання зникло почуття любові. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Спору про місце проживання дитини, про розподіл майна між ними не виникає. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, справу просила слухати за її відсутністю (а.с.11). Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, справу просив слухати у його відсутність (а.с.12). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі, дійсно, з 30.11.2005 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Мають дійсне прагнення до розірвання шлюбу, строк для примирення просили не надавати. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжям тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, їм не вдалося створити дружню та стійку сімю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у звязку з розпадом сімї, тому шлюб слід розірвати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

У грудні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 19.08.1995 р. між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого 25.09.2002 р. у них народилася дитина донька [PERSON], яка знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Рішенням Каховського міськрайонного суду від 23.03.2011 р. шлюб було розірвано. З листопада 2011 р. [PERSON] виїхав на заробітки до Росії, з цього часу будь-який зв'язок з ним втрачено. Аліменти на дитину не виплачує. Визнання чоловіка безвісти відсутнім їй необхідно для отримання соціальної допомоги чи призначення пенсії при умові визнання чоловіка померлим чи безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявниця на заявлених вимогах наполягала, просила їх задовільнити. Зацікавлена особа - представник Управління праці та соціального захисту населення в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечував, справу просив розглянути за його відсутністю. Свідок [PERSON] суду пояснив, що дуже добре знав сім'ю [PERSON]. В 2011 році [PERSON] виїхав до Росіїі, і де він на даний час перебуває ніхто не знає, будь-який зв'язок з ним втрачено. Вислухавши пояснення свідка, пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця з 19.08.1995 р. перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с.13), який рішенням Каховського міськрайонного суду від 23.03.2011 р. розірвано (а.с.8). Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Аліменти на утримання дочки [PERSON] не платить, на виклики державного виконавця не з'являється . Станом на 01.11.2016 р. заборгованість зі сплати аліментів складає 12 894,32 грн., що вбачається з довідки ВДВС Каховського МР ВДВС ГТУЮ (а.с.11). [PERSON] в листопаді 2011 р. виїхав до Росії на постійне місце проживання, зв'язок з колишньою дружиною і дочкою до теперішнього часу не підтримує, що підтверджується довідкою Каховського ВП ГУНП в Херсонській області (а.с.6). З довідок Любимівської ЗОШ I-III ступенів вбачається, що батько [PERSON], учениці [INFO], жодного разу не відвідав батьківські збори і не цікавився навчанням доньки в період з 2010 по 2016 навчальний рік (а.с.3, 4). У відповідності до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом 1 року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених вимог, оскільки факт відсутності [PERSON] більше встановленого законом терміну, знайшов своє підтвердження належними доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

У грудні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 23.12.2011 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.01.2015 року було розірвано. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] Як вказує позивач, дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, [PERSON] просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь для утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача до початку судового засідання надіслав свою заяву щодо слухання справи. Відповідач в судове засідання так і не зявився, належним чином був повідомлений. Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Так судом встановлено, що з 23.12.2011 р. позивач перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Оболонського р/с м. Києва від 12.01.2015 р. було розірвано.(а.с. 5). [INFO] р. у них народився [PERSON] (а.с. 4), і батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] 14.06.2016 року у Оболонському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., а/з № 675, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] разом із позивачем та їх спільною дитиною не проживає, так як остання вийшла вдруге заміж, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, і дитина перебуває на повному утриманні позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина 2012 р.н. у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved