overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (надалі - відповідач1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітінвест» (відповідач2) у якому просив визнати право приватної власності за позивачем на парковочні місця (машиномісця) за [NUMBER], площею 10,4 кв.м. та [NUMBER], площею 10,4 кв.м., що знаходяться в підземному автопаркінгу житлового будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 30 грудня 2003 року між ним та відповідачем2 було укладено Інвестиційні договори № 15-п та № 12-п, відповідно до яких [PERSON] проінвестував у повному обсязі вартість будівництва парковочних місць для автотранспорту [NUMBER] та [NUMBER], що знаходяться в підземному паркінгу житлового будинку [ADDRESS]. 13 травня позивач звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з метою оформлення права власності на вказані паркомісця, однак відповідач1 призупинив розгляд поданого позивачем пакету документів та запросив додаткові документи, що належать відповідачу2 та знаходяться у нього. При неодноразовому зверненні до ТОВ «Елітінвест» з проханням надати необхідні документи, відповіді від відповідача2 отримано не було, у зв'язку з чим 20 червня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві прийнято рішення № 13916135 про відмову у державній реєстрації прав на парковочне місце (машиномісце) [NUMBER] та рішення № 13914893 про відмову у державній реєстрації прав на парковочне місце (машиномісце) [NUMBER]. На підставі викладено позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Представик позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач1 та відповідач2 не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про виключення його з запису як батька дитини, а саме доньки [PERSON], [INFO], з актового запису про народження за № 3 від 29.05.2001 року, здійсненого виконавчим комітетом Гальчинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Позовні вимоги мотивує тим, що Гальчинською сільською радою Бердичівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), актовий запис № 5. Сімейне життя не склалося через постійні сварки, зловживання спиртними напоями, різні погляди на ведення спільного господарства, шлюб тощо. У зв'язку з цим позивач переїхав у 1992 році на проживання до своїх батьків, які мешкають в Миколаївській області. У цей час позивач познайомився з [PERSON], з якою фактично створив сім'ю. Разом вони проживали у фактичних шлюбних відносинах з 1992 року по серпень 2013 року. З серпня 2013 року по даний час позивач проживає з [PERSON] у Дніпропетровській області. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті позивачу стало відомо про народження дитини [PERSON] Оскільки вказаний вище шлюб між ними не було розірвано, при здійсненні реєстрації про народження дитини [PERSON] запис про батька здійснювався у відповідності до положень ст.122 СК України. Однак, позивач заперечує своє батьківство по відношенню до дитини [PERSON], оскільки на момент зачаття дитини подружні відносини з її матір'ю не підтримував, фактично проживав окремо від неї у новоствореній сім'ї з іншою жінкою. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просив його задовольнити. Представник відповідача орган опіки та піклування в особі виконкому Гальчинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 і ч.2 ст. 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до вимог ст.ст. 122, 124, 126 та 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно п. 2.9. Наказу Міністерства юстиції України від 26 вересня 2002 року N86/5 «Про затвердження Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану», підставою для внесення змін у актові записи цивільного стану є: рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини із актового запису про народження. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення боргу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.03.2013 року позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 5850,00 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути не пізніше 03.03.2014 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач склав розписку, яка посвідчує передання йому відповідної грошової суми у розмірі 5850,00 доларів США під 2% на місяць. Однак, у зазначений у розписці термін, відповідач грошей не повернув, ухиляється від виконання свого зобов'язання, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, відповідно якого просить стягнути з відповідача борг за договорам позики у розмірі 99898,50 грн., яка складається із: 68094,00 грн. - сума основної заборгованості; 21776,00 грн. - відсотки за користування грошовими коштами; 1041,50 грн. - 3% річних від суми заборгованості; 8987,00 грн. - інфляційне збільшення. В процесі розгляду справи позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно якої позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 8216,99 доларів США, яка складається із: 5850,00 доларів США - сума основної заборгованості; 2223,00 долари США - відсотки за користування грошовими коштами; 143,99 долари США - 3% річних від суми заборгованості. Позивач в судове засідання, яке відбулося 23.02.2015 року, не з'явився, разом з тим, через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання, яке відбулося 23.02.2015 року, не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 12). Відповідач у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просить розглядати справу у її відсутності (а.с. 15). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 14). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Зазначила, що примирення між сторонами неможливе. Відповідач у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просить розглядати справу у її відсутності (а.с. 20). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 грудня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом та просить його задовольнити. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.06.1998 між сторонами укладено шлюб. Згодом сторони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Через розбіжність у поглядах на життя спільне проживання сторін, існування сім'ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Шлюбні стосунки у сторін фактично припинилися, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, на примирення не згодні. У зв'язку з цим позивач просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Дослідивши матеріали справи, вислухавши суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.06.1998 року (а.с. 6). Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу і примирення між ними не можливе. Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу та визначення мсісця проживання дітей, посилаючись на те, що спільне життя з Відповідачкою у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні представник Позивача подав клопотання про залишення без розгляду позовних вимог щодо визначенням місця проживання дітей у зв'язку з відсутністю спору з цього питання між Сторонами. Зокрема, представник Позивача зазначив, що Сторони погодили між собою, що їх спільні діти [PERSON] та [PERSON] будуть проживати разом з матір'ю. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання щшлюбу підтримав, та просив задовольнити позов. Представник Відповідача в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечеє, вважає неможливим його збереження. Разом з тим, представник Відповдіача заявив, що між Сторонами існує спір з приводу порядку поділу спільного майна подружжя та участі батьків у вихованні та матеріальному утриманні дітей. Заслузавши пояснення представників Сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 травня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 25 травня 2002 року, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї. (а.с. 4) Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З пояснень Сторін судом встановлено, що ними досягнуто згоди щодо місця проживання їх спільних дітей після розірвання шлюбу, зокрема: за спільною домовленістю діти проживатимуть разом з матір'ю - [PERSON]. Крім того, судом встановлено, що між Сторонами існує спір з приводу розподілу спільного майна подружжя, у зв'язку з чим суд роз'яснює Сторонам право на зверення до суду у загальному порядку з відповідним позовом про поділ майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і Козятинської міської ради про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належала його покійному батькові [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в позовній заяві, що [INFO] помер його батько [PERSON], який постійно проживав [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із 1/2 частини квартири, що знаходиться за вищевказаною адресою. Він (позивач) є спадкоємцем майна батька за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори, за реєстром №2-619, і у встановлений законом строк спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до Козятинської державної нотаріальної контори. Його (позивача) мати [PERSON], яка є пенсіонеркою, відмовилась від обов'язкової частки у спадщині. Проте, оформити свої спадкові права він не може, так як правовстановлюючий документ на 1/2 частину вищевказаної квартири - свідоцтво про право власності не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. Відсутність державної реєстрації права власності на вищевказану 1/2 частину квартири за його (позивача) померлим батьком унеможливлює оформлення ним спадкових прав після смерті батька. А тому, він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав, які ніким не оспорюються, але і не визнаються. При цьому, в підтвердження того, що 1/2 частина квартири [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності покійному [PERSON] позивач посилається на дублікат свідоцтва про право власності, виданого відповідно до рішення виконкому Козятинської міської ради від 23 лютого 2006 року №90. Також позивач посилається на положення ст.ст. 15, 16, 25, 30, 1218, 1220, 1222, 1223 ЦК України. Позивач і представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, вказавши, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що позов визнає. Представник Козятинської міської ради Кукуруза Ю.М. в судове засідання не з'явився, надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання позову відповідачем та представником відповідача необхідно прийняти, оскільки факт належності 1/2 частини квартири, що знаходиться за вищевказаною адресою, покійному [PERSON] підтверджено дублікатом свідоцтва про право власності, виданого відповідно до рішення виконкому Козятинської міської ради від 23 лютого 2006 року №90 (а.с.13), вимоги позивача ґрунтуються на матеріалах справи і положеннях ст.ст. 15, 16, 25, 30, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, іншим чином позивач не може реалізувати свої спадкові права, а представник Козятинської міської ради згідно виданої йому довіреності не обмежений в повноваженнях на визнання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що 03 травня 2014 року зареєстрував з відповідачем шлюб, від якого дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого часто виникали сварки та конфлікти. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав зазначених в позовній заяві. Позивач суду пояснив, що має намір створити нову сім'ю, а тому на примирення з відповідачем не згоден. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, вважає, що сім'ю можливо зберегти і просить надати строк для примирення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.05.2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області за актовим записом № 3. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сім'я [PERSON] фактично розпалася. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, тривалий час проживають окремо, позивач миритися не бажає, переконаний, що неможливо відновити сімейні стосунки з відповідачем. Також, суд бере до уваги, що з жовтня 2014 року відповідачу було відомо, що позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак, як пояснила відповідач суду, вона не змогла відновити сімейні стосунки з позивачем. При таких обставинах суд вважає неможливим подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що зареєстрував 12 вересня 2010 року з відповідачем шлюб., від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, втрату почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просив суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи була належно повідомлена, про що свідчить розписка про одержання поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.09.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що між ними втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 209, 213 - 215, 224 - 228 ЦПК України, суд

Outcome: approved