Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

у грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 23.09.2016 року у цивільній справі № 540/744/16-ц визнано мирову угоду, укладену 23.09.2106 між нею та відповідачкою, однак остання її умови в добровільному порядку не виконала, її звернення до виконавчої служби з приводу примусового виконання ухвали суду виявилися без результату, оскільки ухвала не носить зобовязального характеру. Невиконання відповідачкою грошових зобовязань, які виникли на підставі мирової угоди призводить до порушення прав позивача і змушує звернутися до суду для захисту своїх прав з метою спонукання відповідачки до виконання вказаної мирової угоди. У звязку з наведеним позивачка просить стягнути з відповідачки основну суму боргу в розмірі 5040,00 грн., 734,33 грн. інфляційних втрат 174,40 грн. 3% річних, а всього 5948,73 грн. та судові витрати. У судове засідання сторони не зявилися, позивач направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити (а.с.20). Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення (а.с. 40). Суд, розглянувши матеріалами справи, дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що відповідно до ухвали Машівського районного суду Полтавської області від 23.09.2016 р. визнано мирову угоду, укладену 23.09.2016 р. між [PERSON] та [PERSON], за якою: 1. Визнається факт придбання майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету, спільного проживання однією сім'єю [PERSON] ,[INFO], зареєстроване місце проживання : [INFO] та [PERSON] померлого 08 січня 2015 року, у період з січня місяця 2000 року по 16 серпня 2006 року . 2. За [PERSON](реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) визнається право власності на 1\\2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: Полтавська область Машівський район с.Сухоносівка, вул.Миру,5 , який в цілому складається з : житлового будинку літ. А-1 житловою площею 28,1 кв.м. загальною площею 53,3 кв.м., сараю літ. Б, погрібу літ.»б», сараю літ. «В», огорожі № 1 виключивши зазначену ? частини зі складу спадщини після померлого 08.01.2015 року [PERSON]. 3. За [PERSON](реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) визнається право власності на 1\\2 частину житлового будинку з господарськими спорудами розташованого за адресою Полтавська область Машівський район с.Сухоносівка, вул.Миру,7, який в цілому складається з : житловий будинок літ. А-1 , житловою площею 27,5 кв.м. загальною площею 52,2 кв.м., навіс літ. «Д», вбиральня літ. «Е» , хвіртка № 1 , огорожа № 2, водопровід № 3 , виключивши зазначену ? частини майна зі складу спадщини після померлого 08.01.2015 року [PERSON] . 4. За[PERSON](реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) визнається право власності на 1\\2 частку земельної ділянки розміром 0,25 га призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розташованої за адресою: Полтавська область Машівський район с.Сухоносівка, вул.Миру,7 , виключивши зазначену ? частину майна зі складу спадщини після померлого 08.01.2015 року [PERSON] 5. За [PERSON](реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) визнається право власності на 1\\4 частку земельної ділянки загальною площею 0,25 га призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розташованої за адресою Полтавська область Машівський район с. Сухоносівка, вул. Миру,7 в порядку спадкування за першою чергою спадкування за законом після померлого 08.01.2015 року [PERSON]. 6. За [PERSON](реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) визнається право власності на 1\\2 частку земельної ділянки загальною площею 0,33 га призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства розташованої за адресою Полтавська область Машівський район с. Сухоносівка, вул. Миру,5 в порядку спадкування за першою чергою спадкування за законом після померлого 08.01.2015 року [PERSON]. 7. [PERSON], [INFO], місце проживання : пров.Рибальський, 18, кв.2 м.Полтава зобовязується протягом одного місяця сплатити [PERSON][INFO], місце проживання : [INFO] в рахунок відшкодування ? частини витрат понесених на поховання , сплату кредиту та оформлення документів для спадкування після померлого 08.01.2015 року [PERSON] 5040,00 грн. 8. Позивач відмовляється від своїх позовних вимог у повному обсязі, не вимагатиме сплаченого судового збору та не матиме жодних претензій до Відповідача в майбутньому після повного проведення розрахунку на умовах визначених цією Мировою угодою . Дана ухвала набрала законної сили 08.11.2016 р. У звязку з добровільним невиконанням відповідачкою умов мирової угоди, позивачем було предявлено вищевказану ухвалу суду від 23.09.2016 р. до Машівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області, натомість виконавчий документ був повернений, у звязку з тим, що він поданий не за місцем виконання або не за підвідомчістю, оскільки боржник проживає на території м. Полтава, що відноситься до Подільського ВДВС у м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області, про що свідчить копія повідомлення начальника відділу державної виконавчої служби [PERSON] від 30.01.2017 р. (а.с.6). Відповідно до повідомлення заступника начальника Подільського відділу ДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 13.04.2017 р. [PERSON] вищевказану ухвалу суду було повернено стягувачу, у звязку з тим, що поданий виконавчий документ не містить зобовязального характеру та не передбачає заходів примусового характеру та відсутній строк його предявлення до виконання (а.с.7). Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі за № 6-274цс15, у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст.\~207, ч. 2 ст.\~208 ЦПК України\~(ЦПК України, який набув чинності 15.12.2017 року) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на взаємних поступках має стосуватися лише прав та обов'язків. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди є невиконуваними. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого листа, встановленим\~Законом України «Про виконавче провадження». Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За своєю суттю мирова угода сторін у цивільному процесі є зобов'язанням, що виникло на підставі домовленостей, у даному випадку двох сторін, - договору. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 24.10.2016 р. по 19.12.2017 р., тобто за 421 день простороченя сплати заборгованость становить 5948,73 грн, з них: 5040,00 грн. основна сума заборгованості, 734,33 грн. інфляційні втрати, 174,40 грн 3% відсотки річних. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ч.1,2 ст.625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки мирова угода є договором, укладеним сторонами в належній формі, тому на її підставі виникають цивільно -правові зобовязання, у зв'язку з невиконанням яких позивач має право на отримання інфляційних втрат та 3% відсотків річних, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved