Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

у грудні 2019 року ОСББ «Будівельник-14/11» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 13 446,54 грн., а також судових витрат у розмірі 1 921,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 08.08.2018 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник-14/11» у будинку [ADDRESS] . За вказаною адресою ОСББ здійснює утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за рахунок відповідних внесків всіх співвласників. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вказало, що статутом ОСББ «Будівельник-14/11» передбачено обов`язок співвласника виконувати обов`язки, передбачені статутом, а саме: своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні платежі та внески. Однак, відповідач внески у відповідності до положень Статуту не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Тому, просило стягнути [PERSON] заборгованість по сплаті внесків сумі 11 170,09 грн., 3% річних - 512,38 грн., інфляційні нарахування - 1 764,07 грн., а всього - 13 446,54 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 13.12.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін на 24.03.2020 року (а.с. 34). Ухвалою від 24.03.2020 року розгляд справи відкладено на 15.06.2020 року (а.с. 51). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідач скористалась своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. В останньому вказала про те, що жодних договорів із позивачем щодо надання їй послуг нею не укладено, на її пропозиції щодо укладення такого договору позивач не відреагував жодним чином, а тому вважає до підписання такого договору отриманні послуги від ОСББ добровільною, безоплатною допомогою на безповоротній основі. Також, заперечила проти довідки про заборгованість, оскільки до оплати житлово-комунальних послуг застосовується строк позовної давності, тобто, на її думку, довідка про заборгованість та подальші розрахунки повинні починатись з грудня 2019 року. Також, зазначила, що всі рішення ОСББ щодо встановлення розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території та платежів, які підлягають сплаті співвласниками, є неправомірними та не відповідають законодавству України (а.с. 39-41). Позивач правом надання відповіді на відзив не скористався, відповідь не надав. Проте, 24.03.2020 року подав до суду пояснення, в котрих вказав про те, що відзив подано не повноваженою особою, розрахунок позивача відповідачем не спростований, не доведено звернення останньої до позивача та висловлено безпідставні та надумані твердження щодо порушення процедури реорганізації позивача та порядку проведення загальних зборів, котрі, навіть, не відносяться до предмету поданого ОСББ позову (а.с. 43-48). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.08.2018 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник-14/11», що вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 16). Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник-14/11» створене шляхом реорганізації житлово-будівельного кооперативу «Будівельник» і є його правонаступником та об`єднує власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS], та [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно положень розділу II Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник-14/11» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. За змістом розділу IV Статуту джерелами фінансування є кошти об`єднання, які складаються, зокрема, з внесків та платежів співвласників. Порядок сплати, перелік внесків і платежів співвласників, у тому числі розміри відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Відповідно до розділу V Статуту співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно виписки з протоколу № 1 зборів ЖБК «Будівельник» по [ADDRESS] від 07.10.2013 року прийнято нормативні витрати на утримання будинків та прибудинкової території в розмірі 2,90 грн. (а.с. 23). Згідно розділу ІІІ протоколу установчих зборів від 05.07.2018 року загальними зборами затверджено внесок на утримання будинку [ADDRESS] та його прибудинкової території у розмірі 5,52 грн. за 1 м2 загальної площі квартири (а.с. 24-28). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Статтею 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до ст. 16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначені права об`єднання щодо забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, до яких включено право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 29,90 м2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тетерською О.Ю. 26.03.2002 року за реєстровим № 642 (а.с. 9). Частиною 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Проаналізувавши вказані норми законодавства, положення статуту позивача, а також надавши оцінку рішенням загальних зборів ОСББ, суд дійшов висновку про наявність обов`язку відповідача як власника житлового приміщення сплачувати платежі (внески), встановлені рішеннями загальних зборів ОСББ, на утримання будинку та прибудинкової території, а також інші платежі. Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласника багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. При цьому матеріали справи не містять доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України щодо оскарження та визнання недійсними рішень позивача про встановлення розміру внесків, оформлених вищевказаними протоколами. Тому твердження відповідача з даного приводу суд оцінює критично та не приймає до уваги, так само як і твердження щодо її неодноразових звернень до позивача із заявами. Твердження відповідача про те, що без укладеного між сторонами договору позивач позбавлений права вимоги щодо сплати витрат на житлово-комунальні послуги суд не приймає до уваги як такі, що є недоведеними та суперечать положенням законодавства України про ОСББ. Кошти, які позивач просить стягнути з відповідача - це платежі по внесках на утримання будинку, прибудинкової території, заборгованість по яким, станом на 01.11.2019 року за період з січня 2014 року по жовтень 2019 року становить 11 170,09 грн. (а.с. 7). Згідно положень ст. ст. 256, 257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, у межах строку позовної давності, загальна тривалість якого встановлюється в три роки. У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, відповідачем заяв про застосування позовної давності заявлено не було. Розрахунок позивача щодо заборгованості відповідач контррозрахунком не спростувала, переконливих доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України щодо його невідповідності в розпорядження суду не надала. В силу ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що позивачем надані відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що останньою не заперечується, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, є законними та обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 11 170,09 грн., 3% річних - 512,38 грн., інфляційні нарахування - 1 764,07 грн., а всього - 13 446,54 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.11.2019 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник-14/11» та адвокатом Бардашем О.В. укладено договір № 2 про надання правничої (правової) допомоги, за умовами якого адвокат зобов`язується за дорученням клієнта на умовах та в порядку, передбаченому договором, надати правову допомогу клієнту, як його представник у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник-14/11» до власника квартири [ADDRESS] про стягнення заборгованості, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар за надану правову допомогу, а також у випадку необхідності, фактичні витрати, пов`язані із виконанням договору (п. 1.1 розділу 1 договору, а.с. 17-18). Відповідно до п. 3.1 договору, вартість послуг адвоката, визначених у п.п. 1.1 цього договору, становить 3 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду платіжне доручення № 131 від 28.11.2019 року про сплату позивачем 3 000,00 грн. за правничу допомогу адвокату Бардаш О.В. згідно договору № 2 від 21.11.2019 року (а.с. 20). Так, як позовні вимоги позивача були задоволені, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати на правову допомогу. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник-14/11» 3 000,00 грн. вартості надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заяви відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять, а тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви відповідача. Згідно ст. ст. 141, 142 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved