Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

У грудні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] , у якому, крім неї, також зареєстровані її чоловік [PERSON] та сини [PERSON] і [PERSON] . З червня 2016 року [PERSON] та [PERSON] в даному будинку не проживають, але з реєстраційного обліку за вказаною адресою в добровільному порядку не знялись, у зв`язку з чим у позивача виникають проблеми із вільним користуванням належним їй майном. Тому з метою захисту своїх прав вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 15.01.2020 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 11.02.2020 року справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання 25.03.2020 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. За неявки сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, у якій справу просила розглянути за відсутності сторони позивача, та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] , будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомляли, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавали. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов такого висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , та підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07.06.2019 року і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 07.06.2019 року. Згідно довідки Пилипоолександрівської сільської ради № 704 від 21.12.2019 року, у належному позивачу будинку зареєстровані її сини [PERSON] і [PERSON] . Водночас згідно акту обстеження будинку [ADDRESS] , складеному депутатом Пилипоолександрівської сільської ради [PERSON] в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають з червня 2016 року. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідачів в спірному житлі, а також вчинення перешкод відповідачам позивачем або членами його сім`ї, іншими особами в користуванні цим житлом. На підставі викладеного суд доходить висновку про необхідність усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням як власнику [PERSON] та визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] , в якому зареєстровано місце їх проживання.

Outcome: approved