Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 08 серпня 1997 року по 03 листопада 2011 року перебував у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2011 року з нього на користь відповідача на утримання доньки стягуються аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Разом з тим, донька з квітня 2014 року проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні, в той час як ним сплачуються аліменти на користь відповідача, яка використовує останні на власні потреби. Тому, просив суд звільнити його від обов'язку щодо сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання їх доньки та стягнути з останньої на його користь на утримання доньки аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач обґрунтування позову та його вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечуючи проти звільнення позивача від сплати аліментів та стягненню на його користь аліментів на утримання дитини з її довірителя, просила визначити останні в розмірі 1/5 частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову і до повноліття дитини, посилаючись на невеликий дохід працюючої [PERSON] Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом було встановлено та не заперечувалось сторонами, в тому числі й стороною відповідача, через що в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, що останні з 08 серпня 1997 року по 03 листопада 2011 року перебував у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із позивачем та перебуває на його повному утриманні. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2011 року, що набрало законної сили в установленому законом порядку, з [PERSON] на користь відповідача на утримання доньки стягуються аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову і до повноліття дитини (а.с. 3). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, позовні вимоги [PERSON] щодо звільнення його від сплати аліментів на користь відповідача на утримання їх доньки знайшли підтвердження в ході розгляду справи, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Розглядаючи вимоги [PERSON] про стягнення на його користь аліментів в розмірі ? частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову і до повноліття дитини, суд встановив наступне. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. ст. 181, 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], суд враховує обставини справи, положення СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні, боргових зобов'язань, матеріальний стан відповідача, яка має офіційне працевлаштування, її задовільний стан здоров'я, та приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі ? частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову і до повноліття дитини, оскільки мати проживає окремо від доньки і на неї законом покладено обов'язок утримувати її. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання неповнолітньої [PERSON], оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання ст. 141 СК України покладається також на позивача по справі. В той же час посилання представника відповідача в обґрунтування свої позиції щодо стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/5 частини всіх її доходів через її невеликий заробіток не приймається судом до уваги через недоведеність в розрізі положень ст. ст. 57-60 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 185, 191 СК України,

Outcome: approved