Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

у грудні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.08.1999 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис №21. В обгрунтування позову посилається на те, що від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обовязки і ведення спільного господарства. Вказала, що восени 2013 року зверталась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, однак на прохання відповідача, який обіцяв змінити поведінку, погодилась на примирення. Протягом останніх двох років ситуація в сімї не змінилась, між ними продовжували виникати непорозуміння та скандали, що негативно відображалось на здоровї її та дітей. У вересні 2015 року разом з дітьми переїхала проживати окремо. Вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати та судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримала. Просила строк на примирення не надавати, шлюб між ними розірвати, оскільки більше року разом з відповідачем не проживає, стягнути з останнього на її користь судові витрати. \~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Зясувавши письмові думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 07 серпня 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №21. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 015759, виданим 07 серпня 1999 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем [PERSON], що визнано відповідачем [PERSON], а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом більше року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. З огляду на викладене вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь. На підставі ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved