Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

У грудні 2020 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення над ним опіки, призначивши її, [PERSON] , його опікуном. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що [PERSON] , [INFO] , є її двоюрідним братом, який є інвалідом ІІ групи з дитинства. Причиною його інвалідності є хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що він не здатний усвідомлювати наслідків своєї поведінки та своїх дій, не може керувати ними та не здатний орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. В зв`язку з цим, для захисту його прав та інтересів, заявниця вимушена звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання заявниця не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги викладені у заяві підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Опікунська рада при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно висновку № 25 судової - психіатричної експертизи [PERSON] , [INFO] , страждає на стійке психічне захворювання, недоумство - важку розумову відсталість (F 72 за МКХ 10 перегляду) Даний психічний розлад позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. З наданого суду опікунською радою при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради подання вбачається, що опікунська рада вважає можливим призначити [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] , у разі визнання його недієздатним. Виходячи з наведеного, суд приходить висновку, що подання опікунської ради щодо встановлення над недієздатною [PERSON] опіки та призначення заявника його опікуном є цілком обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved