Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення боргу, в обґрунтування позову посилаючись на те, що між ним та відповідачами [PERSON], [PERSON] 01 березня 2012 року було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачам 60 000,00 доларів США, які останні зобов'язалися повернути до 01 лютого 2013 року. Оскільки до теперішнього часу відповідачі грошові кошти не повернули, позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 900475 грн. 92 коп., 3% річних від суми боргу за весь період позики у розмірі 25015,97 грн.; штрафні санкції у вигляді 3 % річних від суми боргу за весь період прострочення у розмірі 48 995,80 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечував, визнавши факт укладання договору позики, отримання грошей та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомила. За повідомленням відповідача [PERSON] [PERSON] повідомлена про розгляд справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Cудом встановлено, що 01 березня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачам 60 000,00 доларів США, про що останніми було складено розписку (а.с.6). Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що борг до теперішнього часу не повернуто, з чим погодився й відповідач [PERSON] у судовому засіданні, то позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу по договору позики в розмірі 900 475 грн. 92 коп., 3% річних відповідно до умов договору в сумі 28 584 грн. 00 коп., 3% річних відповідно до Закону в розмірі 53 066 грн. 40 коп., а всього 982 126 грн. 32 коп. З урахування розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 1827 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved