Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, в якому просить стягнути безпідставно набуті грошові кошти з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» у розмірі 7 591 грн. 41 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірні кошти стягнуті під час примусового виконання у ВП № 56286783 від 08.05.2018 виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Хари Н.С. № 1467 від 20 березня 2018 року, який в подальшому судовим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2020 у справі № 766/20047/18, яке набрало законної сили 04.08.2020, визнаний таким, що не підлягає виконанню. Згідно довідки, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, останнім на виконання постанови ВП № 56286783 від 08.05.2018, утримано з позивача 7 591,41 грн., а відтак, спірні кошти стягнуті без достатньої правової підстави. У відповідності до ст. 1212 ЦК України, просить позов задовольнити. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2020 року визначено головуючого суддю Подільського районного суду м. Києва [PERSON] Ухвалою від 08.02.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 16) 23.02.2021 позивачем [PERSON] до суду подана зава про збільшення позовних вимог, в якій він просить збільшити вимоги до розміру 8 353,08 грн. в зв`язку з тим, що з нього були стягнуті ще витрати на проведення виконавчих дій та основну винагороду приватному виконавцю. (а.с. 18) 26.03.2021 від відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» надійшов відзив, в якому він просить відмовити [PERSON] у задоволені позовних вимог у повному обсязі, в зв`язку з тим, що позивач не виконує своїх грошових зобов`язань перед відповідачем, а відтак відповідач має право стягнути з нього грошові кошти в рамках задоволення своїх вимог як кредитора. Звертає увагу суду, що між відповідачем та позивачем є чинний договір, зобов`язання по якому не припинено. (а.с. 21-24) 13.04.2021 позивачем до суду надана відповідь на відзив, в якій він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з урахуванням їх збільшення, що мало місце під час розгляду цієї справи. Вказує, що на момент стягнення з нього коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса, який був визнаним таким, що не підлягає виконанню, між ним і відповідачем не існувало зобов`язальних (кредитних) правовідносин, на виконання яких, відповідач мав право стягнути з нього грошові кошти. Також стверджує, що повністю виконав зобов`язання перед АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ». (а.с. 47-48 ) Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021, цивільну справу № 758/10110/20 (номер провадження 2/758/3080/21), передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., в зв`язку із звільненням з посади судді, згідно рішення Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08 квітня 2021 року «Про звільнення [PERSON] з посади судді Подільського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку». Ухвалою від 20.07.2021 цивільну справу прийнято до провадження судді Петрова Д.В. та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, відповідно до вимог закону подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не відомі. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. 20 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 1467 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором GP №-6036354 від 12.02.2014 за період з 12.03.2017 по 12.03.2018 у розмірі 63 052,45 грн. З метою примусового виконання вказаного виконавчого документа приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. 08.05.2018 відкрито виконавче провадження № 56286783. 03 липня 2020 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 766/20047/18 за позовом [PERSON] до АТ «ПУМБ», треті особи: приватний нотаріус КМНО Хара Н.С., та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 березня 2018 року, зареєстрований у реєстрі під № 1467, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. Рішення набрало законної сили 04.08.2020. Однак, у межах виконавчого провадження, з метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 20 березня 2018 року стягнуто з позивача грошові кошти за період з липня 2018 року по вересень 2020 року у сумі 7 591,41 грн. Дані обставини підтверджуються довідкою управління Пенсійного фонду України у Херсонській області. Таким чином, враховуючи, що судовим рішенням від 03 липня 2020 року визнано оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а на підставі нього з позивача стягуться грошові кошти, між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються нормами статті 1212 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України, Кодекс) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. При цьому суд бере до уваги, що правовою підставою для набуття АТ «ПУМБ» грошових коштів у спірному розмірі став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак оскільки відпадала правова підстава для отримання таких коштів, а тому грошові кошти у розмірі 7 591,41 грн. підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 ЦК України. Доводи відповідача, про те, що між відповідачем і позивачем є чинний договір, зобов`язання по якому не припинено а так, він має право стягнути з позивача грошові кошти в рамках задоволення своїх вимог як кредитора, суд не приймає до уваги, в зв`язку з тим, що питання наявності/відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором не є предметом судового розгляду даної справи, оскільки виходить за межі заявлених позовних вимог, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у іншому позовному провадженні. Суд застосовує до вимоги про стягнення з відповідача АТ «Перший український міжнародний банк» грошових коштів у розмірі 7 591,41 грн. норми ст. 1212 ЦК України, на які правильно посилався позивач у позовній заяві. Стосовно заяви позивача про збільшення позовних вимог, а саме щодо вимоги повернути стягнуті з нього витрати на проведення виконавчих дій та основну винагороду приватному виконавцю у розмірі 1 159,25 грн., суд прийшов наступного висновку. Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 09.09.2020, на момент надання відповіді з боржника стягнуто 8 353,08 грн, серед яких: - 1 159,25 грн. - витрати на проведення виконавчих дій та основна винагорода приватного виконавця; - 7 193,83 грн. - в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Першій Український Міжнародний Банк». В зв`язку з тим, що позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до ПАТ «Першій Український Міжнародний Банк»», а кошти в сумі 1 159,83 грн. останній просить стягнути як такі, що були перераховані на рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. за проведення нею виконавчих дій та є її винагородою, суд відмовляє в задоволенні зазначеної позовної вимоги, оскільки позивачем не зазначено приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. в якості відповідача, що виходячи з положень ст. 51 ЦПК України є виключним правом позивача. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується оригіналом квитанції №3_12 від 09.09.2020 про сплату судового збору у сумі 840,80 грн. за подачу позовної заяви, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial