Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», Приватного виконавця Табінського Олега Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис за № 4914, яким стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 44\~550 грн. Про існування даного напису позивачу стало відомо після отримання у листопаді 2020 року постанови Приватного виконавця Табінського О.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 13.10.2020 року. Вважає, що виконавчий напис, зроблений нотаріусом, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено з пропуском строку, в межах якого він мав бути вчинений, крім того, позивач не визнає розміру заборгованості, визначеного банком, зазначає, що нею частково погашалася заборгованість перед банком, а також кредитор не мав права нараховувати їй відсотки після спливу строку кредитування, а отже вимогу, за якою вчинено виконавчий напис, не можна вважати безспірною. Позивачем надано заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та приватний виконавець Табінський О.В. до судового засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. до судового засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.01.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4914, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року в розмірі 44\~550 грн. за Кредитним договором № 003-15562-070613 від 07.06.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] . Так, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з\~дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як вбачається із заяви № 003-15562-070613 від 07.06.2013 року [PERSON] було надано кредит в розмірі 30\~000 гривень, зі строком ліміту кредитної лінії: 364 календарних дні. Отже, право вимоги у кредитора виникло 07 червня 2014 року, однак виконавчий напис вчинено 24.01.2020 року, тобто з пропуском встановленого законодавством трирічного строку. До того ж, як вбачається з наданих позивачем копій квитанцій, отримана [PERSON] сума кредиту в розмірі 30\~000 грн. частково нею була виплачена кредитору, що не може свідчити про безспірність вимоги, на підставі якої вчинено виконавчий напис. Також, підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі Виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24.01.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Що стосується позовних вимог [PERSON] до приватного виконавця Табінського Олега Володимировича, суд вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити, оскільки вказана особа не є належним відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved