overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та зазначив, що 06 червня 2009 року помер його брат, [PERSON]. Після його смерті спадкоємцем за законом другої черги являється позивач. Проте вчасно позивач не звернувся до нотаріальної контори, так як йому не було відомо про наявність правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому строк для прийняття спадщини був ним пропущений. В звязку з цим позивач просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти визначення додаткового строку для прийняття позивачем спадщини не заперечує. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 06 червня 2009 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-БВ № 247895 видане повторно 12 лютого 2015 року), який був братом [PERSON]. Так як позивач являється братом спадкодавця, а інші спадкоємці, які бажали б прийняти спадщину відсутні, тому позивач має право спадкування після смерті [PERSON]. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори та не подав заяву про прийняття спадщини, так як йому не було відомо про наявність правовстановлюючих документів на спадкове майно, у звязку з чим строк для подання заяви про прийняття спадщини був ним пропущений. Таким чином, суд приходить до висновку, що така причина пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини є поважною і для реалізації спадкових прав позивача слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини в три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 11 липня 2015 року Виконкомом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 13. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 11 липня 2015 року. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що під час спільного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства, що призвело до втрати між ними почуття любові. У судовому засідання позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому Виконкомом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області шлюбі з 11 липня 2015 року, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 3). Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливим, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до відповідача про заборгованості за кредитним договором в сумі 25 485 грн. 00 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 05 листопада 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року) та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2006573962, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредиту у загальній сумі 19 780 грн.00 коп. на споживчі цілі та придбання товару строком з 05.11.2013 р. по 05.11.2016 2016 р. Розмір процентної ставки - 0,01 % річних. Відповідно до п.1.2.1 умов Договору,банк надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком №1 «графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Відповідно до п.п.1.5.4,1.5.5 умов Договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Дотепер відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, залишок заборгованості за кредитом - 19 205 грн. 33 коп., відсотки за користування кредитом - 1 грн. 83 коп., комісія за РО - 6 278 грн. 52 коп. - станом на 17.11.2016 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 25 485 грн. 68 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованості за договором №2006573962 від 05 листопада 2013 року у сумі 25 485 грн. 68 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 5777,01 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 28 листопада 2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 6923 відповідно до якого позивач відкрив боржнику [PERSON] кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 2065,00 грн. За користування кредитом боржник зобов'язався сплачувати Банку відповідну плату. Пунктом 7.2.1. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом розраховуються Банком в розмірі 23 % річних за користування кредитом не більше строку, зазначеного в договорі - до 31 дня, а в разі користування кредитом понад 31 день в розмірі 23 % річних. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором та станом на 26.11.2016 року утворилась кредитна заборгованість в сумі 5777,01 грн., з яких: 2065,00 грн. - тіло кредиту; 3712,01 грн. - несплачені відсотки по кредиту. Загальна сума заборгованості становить 5777 грн. 01 коп. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 18.04.2015 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю з вересня 2015 року, шлюбні відносини припинені, спір про поділ майна на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.04.2015 року, від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з вересня 2015 року, примирення неможливе, спір про поділ майна на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища відповідачем судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 02.03.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №К2НСGР00260457, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 144000,00 дол. США. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 315.10.20151.08.2015 р. становить 53606,69 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 53606,69 дол. США та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, 02.03.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №К2НСGР00260457, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 144000,00 дол. США. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 15.10.2015 р. становить 53606,69 дол. США, яка складається з: -49599,76 дол. США- заборгованість за кредитом; -3770,60 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 236,33 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 03.08.2011 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 16900,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 09.12.2015 р. становить 43803,42 грн. У зв»язку із систематичним порушенням боржником своїх обов»язків зі сплати кредиту боржнику нараховано неустойку в сумі 16150,85 грн. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 43803,42 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 03.08.2011 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 16900,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 09.12.2015 р. становить 43803,42 грн., яка складається з: -тіло кредиту 2626,75 грн. .; -про строчка по тілу 25013,55 грн.; -відсотки за кредитом 12,45 грн.; -неустойка - 16150,85 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що позивач надає відповідачам, які проживають в [INFO] послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачі ігнорують виконання своїх обовязків в частині оплати за надані їм житлово-комунальні послуги, у звязку з чим у відповідачів виникла заборгованість по оплаті за надані їм послуги у розмірі 9401,00 грн. Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства позивач просив суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь комунального підприємства Управління міським господарством заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 9401,00 грн.. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається із матеріалів справи, позивач надає відповідачам, які проживають в [INFO] житлово-комунальні послуги. Відповідачі ігнорують виконання своїх обовязків в частині оплати за надані їм житлово-комунальні послуги, у звязку з чим у відповідачів виникла заборгованість по оплаті за надані їм послуги у розмірі 9401,00 грн. Звернення та попередження адміністрації комунального підприємства Управління міським господарством про погашення заборгованості не мають позитивного результату. Відповідачі добровільно не погоджуються сплачувати заборгованість та продовжують ухилятися від їхньої спати. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що позивач надає відповідачу, який проживає в [INFO] послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач ігнорує виконання своїх обовязків в частині оплати за надані йому житлово-комунальні послуги, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість по оплаті за надані їй послуги у розмірі 6993,78 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства Управління міським господарством заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 6993,78 грн.. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається із матеріалів справи, позивач надає відповідачу, який проживає в [INFO] а м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач ігнорує виконання своїх обовязків в частині оплати за надані йому житлово-комунальні послуги, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість по оплаті за надані їй послуги у розмірі 6993,78 грн.. Звернення та попередження адміністрації комунального підприємства Управління міським господарством про погашення заборгованості не мають позитивного результату. Відповідач добровільно не погоджуються сплачувати заборгованість та продовжує ухилятися від спати. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved