Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просила: -зобов'язати [PERSON] припинити проведення будівельних робіт на об'єкті нерухомого майна, що знаходиться за адресою: місто Одеса, Гагарінське плато, будинок 5/4 під № 501 до отримання відповідних дозвільних документів. -зобов'язати [PERSON] відшкодувати [PERSON] завдану протиправними діями матеріальну шкоду у розмірі 1500,00 грн.? -зобов'язати [PERSON] відшкодувати [PERSON] завдану протиправними діями моральну шкоду у розмірі 500,00 грн. При цьому посилаючись на те, що вона є власником нежитлового приміщення (номер - апартаменти з кухнею) № 24, загальною площею 116.2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Одесі вул. Гагарінське плато за № 5/3. 16 лютого 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Управдом» продало, а [PERSON] купив 1/2 частку в праві спільної часткової власності на нежилі приміщення, що знаходиться за адресою: місто Одеса, Гагарінське плато, будинок 5/4 під № 501, які складаються з нежилих приміщень підвалу, загальною площею -1348,5 кв. м. Крім того, 17 лютого 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Управдом» продало, а [PERSON] купив другу 1/2 частку в праві спільної часткової власності на нежилі приміщення, що знаходиться за адресою: місто Одеса, Гагарінське плато, будинок 5/4 під № 501, які складаються з нежилих приміщень підвалу, загальною площею -1348,5 кв. м.Позивач вказує, що ТОВ «Управдом» продало паркінг разом із власниками усіх стояночних місць та користувачами стояночних місць і замість паркінга планується зробити торгівельний центр. На протязі березня-червня 2017 року на територію паркінгу було завезено будівель матеріали та будівельну техніку та розпочато будівельні роботи. У вказаний період часу почалися ремонтні роботи із переплануванням і частковим демонтажем несучих стін паркінгу, які тривають до цього часу. Дозвіл та проекти документація на проведення ремонтних робіт, пов'язаних з переплануванням приміщень з втручанням в несучі конструкції будинку відсутній. З причини таких дій у будинку (який знаходиться за 30 метрів від об'єкта будівництва зокрема в її квартирі з'явились тріщини на стінах. Зі слів керуючого ремонтними роботами замість паркінгу планується побудувати багатоповерховий будинок з номерами апартаментами для відпочинку. На даний час проводяться роботи по реконструкції приміщень з руйнуванням несучих та огороджувальних конструкцій. Зруйновано частину внутрішніх перегородок. Всі роботи провадяться без проекту. На приписи поліції щодо призупинення будівельних робіт а ні робітники, а ні власник майна не реагують. В зв'язку з проведенням робіт по руйнуванню несучих та огороджуючих конструкцій без надання проекту та дозвільної документації відбувається деформація ґрунту на якому знаходиться як сам паркінг так і багатоповерховий будинок, в якому проживає позивач. У будинку, зокрема в приміщеннях сходових кліток першого, другого та третього під'їздів, в місцях вертикальних стиків стінових панелей виникли тріщини шириною розкриття 1-2 мм. Тріщини також наявні на ділянках прилягання сходових маршів до зовнішніх стінових панелей. На окремих ділянках спостерігаються сліди затікання із горизонтальних стиків. В місцях затікання відбулося змивання опоряджувального шару з поверхні стін та стелі. По герметизаційному шару стиків фасаду проходять тріщини розкриттям 0.5-1 мм. На окремих ділянках фасаду відбулося самообвалення заповнення устя стиків стінових панелей. Позивач зазначила, що є співвласником багатоповерхового будинку за адресою: м. Одесі вул. Гагарінське плато за № 5/3 та протиправними діями відповідача порушуються безпосередньо її права, у звязку із чим була змушена звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до них документи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить нежилі приміщення/номер апартаменти з кухнею № 24, загальною площею 116, 2 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Гагарінське плато за № 5/3, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно зі Свідоцтвом про право власності на нежилі приміщення № 501 від 03 липня 2007 року, посвідченого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, обєкт в цілому, який розташований у місті Одесі по вул. Гагарінське плато за № 5/3 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Управдом» на праві приватної власності. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], є власником нежитлового приміщення № 501, загальною площею 1348,5 кв.м, за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5/4. 20.03.2017 року Управлінням ДАБК ОМР за № ОД 083170791582 було зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень № 501 під квартири, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, замовниками якої виступили ТОВ «Аркадія Скай» та [PERSON]. 05.04.2017року Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/5574/17 було заборонено [PERSON] вчиняти дії щодо проведення будь-яких ремонтних та будівельних робіт в нежитловому приміщені підвалу загальною площею 1348,5 кв. м, що розташовано у м. Одесі, Гагарінське плато, будинок 5/4, до прийняття по суті рішення за заявленим позовом. Наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 23.08.2017 року № 01-13/312ДАБК «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 083170791582 від 20.03.2017 року» було скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень № 501 під квартири, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 5/4, замовник Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркадія Скай», [PERSON]. Так, вищевказаною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси та Наказом Управління від 23.08.2017 року, накладено заборону на виконання будівельних робіт в нежитловому приміщені підвалу загальною площею 1348,5 кв. м, яке розташоване у м. Одесі, Гагарінське плато, будинок 5/4. Зазначені обставини спростовують твердження позивача, наведені в позовній заяві, про те, що на протязі березня-червня 2017 року почалися роботи з перепланування і часткового демонтажу несучих стін паркінгу, які тривають. Таким чином, вимоги позивача про зобов'язання [PERSON] припинити проведення будівельних робіт на об'єкті нерухомого майна, що знаходиться за адресою: місто Одеса, Гагарінське плато, будинок 5/4 під № 501 до отримання відповідних дозвільних документів не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного належного допустимого достовірного та достатнього доказу на підтвердження того, що будівельні роботи здійснювалися на протязі березня-червня 2017 року та здійснюються відповідачем. Щодо вимог позивача про відшкодування на її користь матеріальної шкоди в розмірі 1500,00 гривень суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди по винні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний\~ зв'язок\~ та\~ є\~ вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,\~ незалежно\~ від наявності вини. Вказані висновки в частині необхідності встановлення винної особи та безпосереднього причинного звязку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду та цієї шкодою. Фактичною підставою для застосування відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позивач посилалася на те, що внаслідок дій Відповідача, у будинку де знаходиться її майно, зокрема в приміщеннях сходових кліток першого, другого та третього підїздів, у місцях вертикальних стиків стінових панелей виникли тріщини шириною розкриття 1-2 мм. Тріщини також наявні на ділянках прилягання сходових маршів до зовнішніх стінових панелей. На окремих ділянках спостерігаються сліди затікання із горизонтальних стиків. У місцях затікання відбулося змивання опоряджувального шару з поверхні стін та стелі. По герметизаційному шару стиків фасаду проходять тріщини розкриттям 0,5 1 мм. На окремих ділянках фасаду відбулося самообвалення заповнення устя стиків стінових панелей тощо. Проте, з матеріалів справи не вбачається та позивачем не доведено наявності шкоди, також судом не встановлено протиправності дій відповідача. Доводи позивача суд вважає непереконливими, оскільки наявні в матеріалах справи докази та встановлені на їх підставі обставини справи не підтверджують сукупність необхідних складових для притягнення відповідача до цивільної відповідальності, а отже, не дають і достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивача в частині заподіяння моральної шкоди в розмірі 500,00 гривень, суд зазначає наступне. Пунктом третім частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, як юридичний факт, є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1ст. 1167 ЦК України). На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 18 Постанови Пленуму передбачено, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з'ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди, Тобто, умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Виходячи з цього, позивач не довела належним чином наявність моральних збитків, зазначених нею у позові, безпосередній причинний звязок між правопорушенням і заподіянням збитків, розмір відшкодування та його обрахування. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту проведення ремонтних робіт за вказаною адресою та їх проведення саме відповідачем. Крім того, у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що саме внаслідок винних дій відповідача їй завдано матеріальної та моральної шкоди, також, не надано доказів наявності такої шкоди, у звязку із чим суд не вбачає підстав для задоволення позову. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed