Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У грудні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 07 листопада 2012 року 1/5 частина квартири [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину спірної квартири. Батько позивачів [PERSON] відмовився від своєї частини у спадщині на користь своїх дітей. Позивачі вказали, що відповідно до норм діючого законодавства та у встановлені строки вони звернулися до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/5 частину квартири за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності на вказану частину квартири. Уточнивши позовні вимоги, посилаючись на те, що були порушені прав на спадкування за законом, позивачі просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину квартири за кожним, що за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивачі не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду пояснення по справі, в яких просять слухати справу у відсутність їх представників та на підставі поданих стороною доказів, прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с. 36-37). Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло від 07 листопада 2012 року належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми спадкодавця ( а.с. 11, 13). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 7), після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину спірної квартири. [PERSON] відмовився від своєї частини у спадщині на користь позивачів ( а.с. 42). 26 травня 2015 року позивачі, у строки передбачені ЦК України, звернулися до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с. 41). Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 41-49). 06 жовтня 2015 року нотаріальна контора надала позивачам відмову у видачі свідоцтва про право власності на квартиру, у зв'язку із тим, що не надано правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві право власності на яке зареєстроване в установленому для того порядку (а.с. 49). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи позивачі належать до спадкоємців за законом. Як вбачається з копії спадкової справи позивачі звернулися до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку. Статтею 392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У роз'ясненнях п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивачі в інший спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не можуть, суд вважає, що позов про визнання за позивачами права власності на 1\\10 частину квартири за кожним у порядку спадкування після померлої [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved