Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Як вбачається із довідки про склад сім?ї позивачка зареєстрована разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] . Позивачка не працює. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини у добровільному порядку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають спільну дочку, яка мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, позивачка не працює та не має самостійного заробітку, отже потребує матеріальної допомоги. Відповідач офіційно працевлаштований, має щомісячний доход, отже має можливість надавати матеріальну допомогу. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Виходячи з обставин справи, суд дійшов до висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів з врахуванням обставин, майнового становища відповідача підлягають частковому задоволенню, та розмір аліментів повинен складати 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття. На підставі\~ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн. Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволення з огляду на наступне. Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав. При цьому нею був сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн. за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав, оскільки на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вона звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] відмовилася від позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав, тому, в порядку ст.142 ЦПК України, в разі закриття провадження по справі понесені позивачем судові витрати відповідачем не відшкодовуються, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. На виконання вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. за позовними вимогами про стягнення аліментів.

Outcome: partial