Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У грудні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 08 липня 1995 року по 09 квітня 2002 рік. Від спільного життя з відповідачем народила дитину, сина [PERSON], [INFO]. Сторони розірвали шлюб і в теперішній час мешкають окремо, на даний час син - [PERSON] навчається і потребує матеріальної допомоги. Тому, позивач просила стягувати з відповідача, на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку/прибутку/ до закінчення його навчання, але не довше ніж він досягне 23 річного віку. Позивач до судового розгляду справи звернулася з письмовою заявою, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить суд розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи, третя особа також просила суд розглянути справу без його участі та не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу, що підтверджується повідомленням (а.с.14,15) і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, як засновані на законі і підтверджуються зібраними по справі доказами. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходились у шлюбних відносинах, з з 08 липня 1995 року по 09 квітня 2002 рік, коли шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, яке було видано відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська в Дніпропетровській області та актовим записом № 119. Сторони від шлюбу мають дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке було видане відділом РАГС Криничанської райдержадміністрації Дніпропетровській області та актовим записом № 69, де в графі батьки записано батьком відповідача а матір'ю позивачку.. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO] в теперішній час навчається на 2-му курсі денного відділення за бюджетом у Дніпродзержинському металургійному коледжі (І рівень акредитації) у групі КВ-12-1/9, з терміном навчання з 01.09.2012 року до 30.06.2016 року, що підтверджується відповідною довідкою № 162 від 20 листопада 2013 року. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки про доходи, третя особа [PERSON] є студентом денної форми навчання та отримує стипендію у розмірі 550,00грн. з червня 2013 року по листопад 2013 року та має загальну суму доходу 3300,00грн. (три тисячі триста грн.00 коп.) Як вбачається з довідки про склад сім'ї № 000531009 виданої 05.12.2013р. ТОВ «Абонент ХХІ» позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON]. В даний час повнолітній син знаходиться на утриманні позивачки та позивач потребує матеріальної допомоги на його утримання, яку відповідач їй в змозі надати. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивача та стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів), до закінчення навчання, а саме до 30.06.2016 року. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved