Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості у розмірі 2\~123\~993 грн. 49 коп. по кредитному договору №MKAWGK00000316 від 09.10.2006 року. Свої вимоги мотивує тим, що 09.10.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №MKAWGK00000316, згідно якого останній отримав кредитні кошти шляхом отримання готівки через касу у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 29\~149, 45 доларів США на купівлю житла, на строк з 09.10.2006 року по 07.10.2021 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості. За умовами п.1.1. зазначеного кредитного договору позичальник [PERSON] зобов»язаний погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у сумі 351,88 доларів США , що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії. В забезпечення виконання зобов»язань за вищезазначеним кредитним договором 09.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №MKAWGK00000316, згідно якого останній взяв на себе зобов»язання перед банком за виконання позичальником [PERSON] зобов»язань за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов»язань по кредитному договору, станом на 17.09.2015 року за відповідачами рахується заборгованість по кредитному договору розмірі 2\~123\~993 грн. 49 коп. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив справу розглянути у його відсутності, позов задоволити Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити, посилаючись на те, що банком при подачі позову до суду пропущено строки позовної давності в три роки, передбачені ст. 267 ч.4 ЦК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON]- [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задоволити частково, стягнувши суму боргу по кредиту з відповідача [PERSON], що є позичальником по кредитному договору та вважати поруку припиненою, виходячи із слідуючого. стр. 2 із 4 Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 09 жовтня 2006 року укладено кредитний договір №MKAWGK00000316, згідно якого останній отримав кредитні кошти на строк до 07.10.2021 року у вигляді не поновлювальної кредитної лінії готівкою через касу банку у розмірі 29\~149, 45 доларів США на купівлю житла зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. За вищезазначеним кредитним договором погашення заборгованості мало здійснюватися щомісяця у сумі 351,88 доларів США. 09 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №MKAWGK00000316, згідно якого поручитель [PERSON] взяв на себе зобов»язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання позичальником [PERSON] зобов»язань за кредитним договором №MKAWGK00000316 від 09.10.2006 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 17.09.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає \~97\~341, 59 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 17.09.2015 року 2\~123\~993 грн. 49 коп. Останнє внесення чергового платежу позичальником [PERSON] на погашення кредиту було здійснено 19.02.2009 року. Згідно п. п. 2.3.3 кредитного договору банк має право змінити умови договору та зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту шляхом направлення відповідного повідомлення у разі порушення позичальником умов кредитного договору. Згідно повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02.11.2015 року позичальника [PERSON] було повідомлено банком про порушення кредитних зобов»язань та у разі невиконання яких банк використає своє право звернення з позовом до суду про стягнення боргу. Таке ж право банку передбачено ст. 1050 ЦК УКрахни. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до ст.ст.610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, суд вважає, що банк правомірно звернувся 21.12.2015 року до суду з позовом про стягнення з позичальника [PERSON] боргу по кредиту. Судом не беруться до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на ст. 267 ч.4 ЦК України про пропуск банком при зверненні до суду строків позовної давність в три роки відносно відповідача [PERSON], що є позичальником по кредитному договору та посилання на пункт 31 постанови Пленумум ВССУ №5 від 30.03.2012 року про те, що позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, оскільки кредитні кошти надавалися в іноземній валюті на купівлю житла. Згідно абзацу 3 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» надання споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. У відповідності до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. стр. 3 із 4 Таким чином, суд вважає, що кредитні кошти надані відповідачу [PERSON] по даному кредитному договору не є споживчим кредитом, та у зв»язку з тим, що відповідач [PERSON] в судові засідання по справі не з»являвся та до винесення рішення суду не заявляв про застосування судом строків давності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача [PERSON] боргу по кредиту підлягають до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення боргу по кредиту з відповідача [PERSON], як поручителя по договору поруки, суд приходить до слідуючого висновку. За умовами договору поруки поручитель [PERSON] відповідає перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання зобов»язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник [PERSON], включаючи сплату кредиту, відсотків, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Частиною першою статті 553 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Згідно п. 12 договору поруки порука припиняється після закінчення 5 (п»яти) років з дня настання терміну повернення кредиту. За змістом частини четвертої стаття 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості останній платіж за кредитним договором позичальник здійснив 19.02.2009 року і після цього жодних платежів за кредитним договором не було сплачено до моменту звернення до суду із цим позовом. Таким чином, починаючи з березня 2009 року відбулося системне порушення термінів оплати, передбачених кредитним договором та накопичення заборгованості і у банку виникло право достроково стягнути всю суму заборгованості за кредитним договором, а строк повернення кредиту виник у березні 2009 року. ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду 21 грудня 2015 року з позовом про стягнення заборгованості, тобто після закінчення строку дії поруки, у зв»язку з тим, що договір поруки, припинився у березні 2014 року. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов до поручителя [PERSON] подано банком після закінчення строку дії поруки, що є підставою для визнання поруки припиненою. На підставі наведеного,

Outcome: approved