Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Ужгородська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів соціальної допомоги у розмірі 38 387,46 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Перечинського районного суду від 23 листопада 2016 року [PERSON] засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України. Крім цього, даним вироком суду, який набрав законної сили, встановлено, що 31 січня 2015 року відповідачкою до Управління праці та соціального захисту населення Перечинської РДА подано підроблені документи, а саме довідку про доходи, трудову книжку та заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг» № 302, в яких було зазначено відомості про те, що її співмешканець працевлаштований комірником на дочірньому підприємстві «Санаторій «Синяк», де і отримує заробітну плату. Внаслідок таких дій [PERSON] у період з 01 січня по 30 червня 2015 року незаконно отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сімї, чим спричинила державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Перечинської РДА матеріальні збитки на загальну суму 38 387,46 грн. Оскільки на даний час вказані кошти відповідачем не повернуті, а цивільний позов у кримінальному провадженні не предявлявся, тому просить заявлені вимоги задовольнити. У судовому засіданні прокурор Когут О.В. позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] 24 678,14 грн., оскільки решта суми надміру виплаченої грошової допомоги останньою повернута. Представник Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, однак зазначила, що відповідачем на даний час сплачено 13 709,32 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала частково, а саме у розмірі 24 678,14 грн., оскільки 13 709,32 грн. вже сплатила. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року, що набрав законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень. Вказаним вироком встановлено, що у жовтні 2014 року обвинувачена [PERSON] шляхом підкупу та за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка за 3 500 грн. підробила довідку про доходи її співмешканця [PERSON] № 2/15 від 02 лютого 2015 року, та внесла у його трудову книжку серії АХ № 461527 неправдиві відомості про те, що він з 01 серпня 2014 року працює комірником на дочірньому підприємстві «Санаторій «Синяк» та отримує заробітну плату, хоча такий ніде не працював, після чого з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном шляхом обману, за допомогою вказаної особи 31 січня 2015 року заповнила заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг № 302, яку разом з вказаними документами подала до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації, внаслідок чого в період з 01 січня по 30 червня 2015 року незаконно отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї, чим спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської РДА матеріальні збитки на загальну суму 38 387,46 грн. (а. с. 6-8). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінетом Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення у разі неповернення таких коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Отже, з врахуванням вищенаведеного та того, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а відповідачем отримані виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у добровільному порядку повернуті тільки в розмірі 13 709,32 грн., що визнано сторонами і відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (64,29% від ціни позову), з відповідача слід стягнути на користь держави 1 028,64 грн. (1 600 грн. х 64,29%) судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial