Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.06.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 487. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 17.06.2005 року вони перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя, внаслідок чого сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, надала заяву та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено судом, шлюб між сторонами було зареєстровано 17.06.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 487 (а.с. 4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З матеріалів позовної заяви вбачається, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і дане відповідачем не спростовано. Приймаючи до уваги, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, почуття любові та взаємоповаги втрачені, враховуючи той факт, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved