Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2012 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2013 року сторони проживають окремо. Малолітній син залишився проживати з матір'ю. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, таким чином усі витрати пов'язані з утриманням сина несе позивач. [PERSON] працює у КП «Київський метрополітен» і, за твердженням позивача, має фінансову можливість надавати фінансову допомогу по утриманню дитини та утриманню дружини. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні відповідач не має. В зв'язку з вищевикладеним [PERSON] просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини даного віку, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти у розмірі ? частини від заробітку відповідача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві та просила про його задоволення у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, а також по 500 грн. щомісячно на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2012 року. [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що з серпня 2012 року сторони проживають окремо. Малолітній син [PERSON], залишився проживати з матір'ю. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від належного утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працює в КП «Київський метрополітен» і отримує середню заробітну платню близько 3 000 грн. на місяць. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні відповідач не має. Таким чином, оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідач ухиляється від утримання дитини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з 05.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття - законними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За правилами вказаної статті дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Ст. 80 СК України, передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частині від заробітку або у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні вказав, що він не заперечує сплачувати кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, однак сума цих коштів має бути визначена в розумному розмірі із врахуванням всіх обставин справи та його реальних можливостей надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Проте, позивач не обґрунтувала та не надала доказів необхідності стягнення на своє утримання ? частини від заробітку відповідача до досягнення дитиною трирічного віку та можливості відповідача сплачувати таку суму. З огляду на зазначене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення із відповідача коштів на своє утримання такими, що підлягають задоволенню частково в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи наведене, та

Outcome: partial