Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» звернулось до суду з позовом з урахуванням уточнень до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» грошові витрати, пов`язаних з обробітком земельної ділянки, на загальну суму 50835 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що основним видом діяльності ТОВ «ЄЛЬ - ЛТД» за КВЕД - є - 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. 02 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 01 березня 2017 року на 10 років, зареєстрований 02.03.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номера записів про інше речове право: 19364402, 19359334 за якими об`єктами оренди є земельні ділянки, площею 3,7901 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2671 та площею 3,1701 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2672, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Протягом 2019-2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» здійснювалась господарська діяльність на вказаних земельних ділянках згідно укладеного договору оренди землі та понесено витрати по обробітку вказаних земельних ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції на загальну суму 50835 грн., однак власник [PERSON] та орендар [PERSON] отримавши оброблені вказані земельні ділянки не відшкодували йому понесені витрати на їх обробіток, внаслідок чого йому завдано збитки у вищевказаній сумі, яку просить стягнути солідарно з відповідачів. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання (а.с.Т1 а.с. 71-72). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - [PERSON] . Цією ж ухвалою продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на тридцять днів з дня закінчення шістдесятиденного строку (Т2 а.с.9-10). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2021 року задоволено частково клопотання представника позивача - директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» Дикусар М.І. про витребування доказів та поновлення строку на їх подачу, якою витребувано від співвідповідача [PERSON] документи, які підтверджують технологічні процеси та витрати по обробітку та вирощуванню сільськогосподарської продукції на земельній ділянці площею 3,1701 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2672, та земельній ділянці площею 3,7901 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2671 (Т2 а.с. 24-25). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (Т2 а.с. 39). 15.02.2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Балюра С.В. подала до суду відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ТОВ «ЕЛЬ-ЛТД» не мав підстав обробляти земельні ділянки, [PERSON] незаконно набула право власності на земельні ділянки, оскільки рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-302/2011 договір купівлі-продажу, на підставі якого вона набула право вланості, визнано недійсним, тому вона не мала правових підстав передавати земельні ділянки в 2011 році в оренду ТОВ «ЕЛЬ-ЛТД». Позивачем не надано доказів складу цивільного правопорушення, розрахунок розміру шкоди здійснений не у відповідності до вимог ст. 157 Земельного кодесу України та Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затверджених наказом Державне агентство земельних ресурсів україни та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 рооку №110 (Т1 а.с.81-86). 06.04.2021 року представник співвідповідача [PERSON] - адвокат Балюра С.В. направила до суду відзив на уточнену позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ТОВ «ЕЛЬ-ЛТД» не мав підстав обробляти земельні ділянки, [PERSON] незаконно набула право власності на земельні ділянки, оскільки рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-302/2011 договір купівлі-продажу, на підставі якого вона набула право вланості, визнано недійсним, тому вона не мала правових підстав передавати земельні ділянки в 2011 році в оренду ТОВ «ЕЛЬ-ЛТД». Позивачем не надано доказів складу цивільного правопорушення, розрахунок розміру шкоди здійснений не у відповідності до вимог ст. 157 Земельного кодесу України та Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затверджених наказом Державне агентство земельних ресурсів україни та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 року №110 (Т1 а.с.51-60). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, додатково пояснив, що протягом 2019-2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» здійснювалась господарська діяльність на земельних ділянках згідно укладеного договору оренди землі та понесено витрати по обробітку вказаних земельних ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції на загальну суму 50835 грн., однак власник [PERSON] та орендар [PERSON] отримавши вказані земельні ділянки, які він обробив під урожай 2020 року, не відшкодували йому понесені витрати на їх обробіток, внаслідок чого йому завдано збитки. Представник відповідача та співвідповідача в судовому засіданні заперечила проти заявленого позову та просила відмовити в його задоволенні, з підстав зазначених у відзивах. Відповідач [PERSON] та співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (Т2 а.с.95-98, 106-107, 108). Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З копії постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі №383/993/18 судом становлено, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-302/2011, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 червня 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 вересня 2012 року, визнано недійсним доручення, посвідчене 25 вересня 2000 року секретарем виконкому Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстроване в реєстрі за № 101, та договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай) відповідно сертифікату серії КР № 0245327, укладений 27 вересня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області, за реєстром № 3572; визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії 1-КР № 008491, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13-21ч, виданий 06 березня 2001 року Миколо-Бабанською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області на ім`я [PERSON] . В березня 2012 року [PERSON] отримано державні акти на право власності на земельні ділянки, площею 3,7901 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2671 та площею 3,1701 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2672, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованими за межами населенного пункту Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується їх копіями (Т1 а.с.197, 198). 02 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 01 березня 2017 року на 10 років, зареєстрований 02.03.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номера записів про інше речове право: 19364402, 19359334 за якими об`єктами оренди є земельні ділянки, площею 3,7901 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2671 та площею 3,1701 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2672, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями договору (Т1 а.с.47-48), витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №140973285 та №140970710 від 10.10.2018 року (Т1 а.с.49,50). Протягом грудня 2019 року та січня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» понесено наступні витрати по обробітку вказаних земельних ділянок, загальна площа яких складає 7 га (3,7901 га +3,1701 га = 6,9602 = 7 га), наведених у довідці-розрахунку (Т1 а.с.51), а саме: придбання мінерального добрива карбамід в кількості 0,5 тон на суму 4791,67 грн., яка з ПДВ 958,33 складає 5750 грн., що підтверджується копіями договору поставки від 04 червня 2019 року, укладеного між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД», видаткової накладної №РН-000054 від 28 червня 2019 року та товарно-транспорної накладної №28062019 від 28 червня 2019 року, рахунку-фактури №СФ-0000058 від 4 червня 2019 року, платіжного доручення №179 з відміткою про проведення банком 10 червня 2019 року (Т1 а.с.55,56, 202-206, 207, 208); подрібнення паличчя (рештків), на суму 1458,31 грн., обприскування на суму 2916,69 грн., дискування на суму 6125 грн., розкидання міндобрив на суму 8458,31 грн., оранка на суму 8750 грн. площі 7 га та культивація площі 14 га на суму 5833,38 грн., що з ПДВ всумі 6708,34 складає загальних витрат на суму 40250,03 грн, що підтверджується копіями договору з надання послуг по обробітку грунту від 04 грудня 2019 року, укладеного між Приватним підприємством «Славутич» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД», рахунком №180 та актом виконаних робіт №65 від 24.12.2019 року та платіжних доручень №218 від 24 грудня 2019 року та №219 від 27 грудня 2019 року на загальну суму 40250,03 грн. з відміткою про проведення банком (Т1 а.с.52, 53, 54, 200-201); витрата дизельного палива при виконанні послуг в рослинництві Приватним підприємством «Славутич» по подрібненню палічя в кількості 14 л на суму 268,94 грн., дискування в кількості 91 л на суму 1748,11 грн., розкидання добрив в кількості 14 л на суму 268,94 грн., оранка в кількості 189 л на суму 3630,69 грн., оприскування в кількості 14 л на суму 268,94 грн., та культивація в кількості 14 л на суму 941,29 грн., що підтверджується копіями акта на списання ПММ №4 від 24 грудня 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» (Т1 а.с.59-61, 222) та договору №1 купівлі-продажу нафтопродуктів від 13 травня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮМ Трейдінг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» про придбання дизельного палива ДП-3-Євро 5-ВО в кількості 4862 л. з додатком №1 до нього, видаткової накладної №4 від 16 травня 2019 року на суму 112078,82 грн., товарно-транспорної накладної №0004/16 від 16 травня 2019 року (Т1 а.с. 209-213, 214, 215, 216, 222); розкидання добрив на площі 7 га на суму 1400 грн. та боронування площі 7 га на суму 1260 грн, що підтверджується копіями договору з надання послуг по обробітку грунту від 02 січня 2020 року укладеного між СФГ [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД», акту №1 прймання передачі наданих послуг від 03 січня 2020 року, платіжного доручення №268 від 23 лютого 2021 року на суму 2660 грн. з відміткою про проведення банком 23 лютого 2021 року (Т1 а.с.59-61, 62, 217); витрата дизельного палива при виконанні послуг по обробітку грунту СФГ [PERSON] по розкиданню добрив в кількості 14 л на суму 268,94 грн. та боронування в кількості 17,5 л на суму 336,17 грн., що підтверджується копіями акта на списання ПММ №1 від 02 січня 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» (Т1 а.с.59-61, 223) та договору №1 купівлі-продажу нафтопродуктів від 13 травня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮМ Трейдінг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» про придбання дизельного палива ДП-3-Євро 5-ВО в кількості 4862 л. з додатком №1 до нього, видаткової накладної №4 від 16 травня 2019 року на суму 112078,82 грн., товарно-транспорної накладної №0004/16 від 16 травня 2019 року (Т1 а.с. 209-213, 214, 215, 216, 223). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, у цивільній справі №383/993/18: визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №024841, виданий Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області 21 березня 2012 року на ім`я [PERSON] , кадастровий номер 3520884800:02:000:2672, загальною площею 3,1701 га, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 352088481001072 в відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області 21 березня 2012 року. визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №002470, виданий Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області 04 квітня 2012 року на ім`я [PERSON] , кадастровий номер 3520884800:02:000:2671, загальною площею 3,7901 га та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 352088481001237 в відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області від 04 квітня 2012 року. визнано недійсним договір оренди, укладений між ТОВ «ЄЛЬ-ЛТД» та [PERSON] , зареєстрований Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області 02 березня 2017 року на земельну ділянку площею 3,1701 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2672, яка знаходиться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, площею 3,1701 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2672, яка знаходиться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, згідно договору оренди, укладеного між ТОВ «ЄЛЬ-ЛТД» та [PERSON] , здійснену державним реєстратором прав на нерухоме майно Демецькою Т. М., номер запису 19359334. визнано недійсним договір оренди, укладений між ТОВ «ЄЛЬ-ЛТД» та [PERSON] , зареєстрований Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області 02 березня 2017 року на земельну ділянку площею 3,7901 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2671, яка знаходиться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, площею 3,7901 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2671, яка знаходиться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, згідно договору оренди, укладеного між ТОВ «ЄЛЬ-ЛТД» та [PERSON] , здійснену державним реєстратором прав на нерухоме майно Демецькою Т. М., номер запису 19364402. визнано право власності на земельну ділянку площею 3,1701 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2672, яка знаходиться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 3,7901 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2671, яка знаходиться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області за [PERSON] (Т1 а.с.145-154). 27.03.2020 року зареєстроване за [PERSON] право власності на земельні ділянки, площею 3,7901 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2671 та площею 3,1701 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2672, припинено на підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.05.2019 року по справі №383/993/18, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №205969648 та №205922256 від 02.04.2020 року (Т1 а.с. 109-112) та припинено належне Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» право оренди вказаних земельних ділянок, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №205970983 та №205944410 від 02.04.2020 року (Т1 а.с.113-115). 27.03.2020 року право власності на земельні ділянки, площею 3,7901 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2671 та площею 3,1701 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2672, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] , що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №232794413 та №232798998 від 17.11.2020 року (Т1 а.с.63, 64). 06.04.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договори оренди земелі на 49 років, зареєстрований 06.04.2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номера записів про інше речове право: 36248486, 19359334 за якими об`єктами оренди є земельні ділянки, площею 3,7901 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2671 та площею 3,1701 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2672, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями договорів оренди землі та актів приймання-передачі (Т1 а.с.91-96, 101-106), витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №206712182 та №206711165 від 13.04.2020 року (Т1 а.с.97-100). Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі №383/993/18 рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року скасувано в частині задоволення позовних вимог про визнання права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 3,1701 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2672, та земельну ділянку площею 3,7901 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2671, які знаходяться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. В задоволенні позову [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 3,1701 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2672, та земельну ділянку площею 3,7901 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2671, які знаходяться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області - відмовлено. В іншій частині рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року залишено без змін (Т1 а.с.30-46, 157-173). 17.11.2020 року на підставі постанови Верховного Суду по справі №383/993/18 від 21.10.2020 року зареєстроване 27.03.2020 року право власності на земельні ділянки, площею 3,7901 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2671 та площею 3,1701 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2672 скасовано, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №232794413 та №232798998 від 17.11.2020 року (Т1 а.с.63, 64). 02.06.2021 року право власності на земельні ділянки, площею 3,7901 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2671 та площею 3,1701 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2672, зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №232794413 та №232798998 від 17.11.2020 року (Т2 а.с.87-90). Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬ-ЛТД» понесено витрати по обробітку земельних ділянок, площею 3,7901 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2671 та площею 3,1701 га з кадастровим номером 3520884800:02:000:2672, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на загальну суму 50625 грн., однак внаслідок реєстрації 27.03.2020 року на вказані земельні ділянки права власності за [PERSON] та передання їх 06.04.2020 року в оренду [PERSON] позивач не використав результати обробітку земельних ділянок в процесі виробництва сільськогосподарської продукції, які здійснив для подальшого посіву сільськогосподарських культур та майбутнього збору урожаю у 2020 році тобто завершення одного процесу (циклу) товарного сільськогосподарського виробництва, що перетворюються у готову продукцію. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини того, що посів та збір урожаю у 2020 році на вказаних земельних ділянках здійнив співвідповідач [PERSON] на підставі укладених з [PERSON] договорів оренди земелі від 06.04.2020 року сторонами визнається, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту». Згідно частини першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Пунктом 4 частини 3 статті 1212 ЦК України зокрема передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Сторонами не надано доказів укладення між позивачем та відповідачем чи співвідповідчем будь-яких договорів з приводу зазначених земельних ділянок чи їх обробітку. Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення з власника та орендаря земельних ділянок коштів, витрачених позивачем до реєстрації власником та орендарем речових прав на вказані земельні ділянки, на їх обробіток, які набули відповідач та співвідповідач без правової підстави. Отже, немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків), оскільки відносини з набуття майна за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави є за своїм змістом кондикційними. З огляду на викладене відповідач - власник та орендар як фактичний користувач земельної ділянки, які без достатньої правової підстави за рахунок позивача зберегли у себе результати їх обробітку, невіддільні від самих земельних ділянок, чим зберегли кошти, в обсязі здійснених позивачем витрат по обробітку земельних ділянок, зобов`язані повернути ці кошти позивачу на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Разом з тим, для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України). Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18). З огляду на викладене суд зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є за своїм змістом кондикційними, а не деліктними, тому підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) відсутні. Враховуючи викладене, суду зазначає, що на відміну від збитків, для стягнення яких підлягає доведенню наявність складу правопорушення, для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Отже, у разі коли особа набула результати обробітку земельних ділянок без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти особі, яка зазнала витрат у зв`язку з обробітком земельних ділянок, якими володіє та які використовує орендар у процесі використання земельної ділянки з цільовим призначенням по товарному сільськогосподарському виробництву, на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Оскільки результат обробітку земельних ділянок трансформувався у її властивості, які неможливо видокремити від самих земельних ділянок, які набули як власник земельних ділянок призначенних для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, так і орендар, який фактично володіє земельними ділянками та використовує її корисні властивості, однак зменшив свої витрати у виробництві сільськогосподарської продукції в обсязі здійснених позивачем витрат по обробітку земельних ділянок, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування понесених ним витрат по обробітку земельних ділянок та обґрунтованість вимоги про солідарне стягнення з відповідача та співвідповідача на користь позивача понесених позивачем витрат. Однак позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем включено до витрат сплату єдиного сільськогосподарського податку в сумі 210 грн., які відповідач та співвідповідач на свою користь не набули, а тому стягненню не підлягає. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2021 року витребувано від співвідповідача [PERSON] документи, які підтверджують технологічні процеси та витрати по обробітку та вирощуванню сільськогосподарської продукції на земельній ділянці площею 3,1701 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2672, та земельній ділянці площею 3,7901 га, кадастровий номер 3520884800:02:000:2671 та встановлено строк для її надання до суду до 09.04.2021 року, у разі неможливості подання - повідомити суд з наведенням документально підтверджених причин. Суд не має сумнівів у належності та достовірності наданих позивачем письмових доказів здійснення ним витрат на отробіток зазначених земельних ділянок під урожай 2020 року, адже співвідповідачем вимоги ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2021 року не виконано, доказів здійснення витрат по обробітку вказаних земельних ділянок у 2020 році не надано. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача та співвідповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог по 1040,49 гривень з кожного, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: partial