Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У грудні 2015 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що 18 жовтня 1997 року між ними укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рога Дніпропетровської області, актовий запис №516. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Заявники стверджували, що подружнє життя у них не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони не мешкають разом з січня 2009 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Заявники досягли згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, визначили умови та участь батьків у її вихованні, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з подружжя, хто проживає окремо. З цих підстав заявники просили суд розірвати шлюб, укладений між ними 18 жовтня 1997 року. У судове засідання заявники не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили суд розглянути справу за їхньої відсутності, заяву про розірвання шлюбу задовольнити, засвідчивши тим самим, що вказана заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 18 жовтня 1997 року між [PERSON] і [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рога Дніпропетровської області, актовий запис №516 (а.с.9). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). За приписами ч.1, ч.2 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що подружнє життя заявників не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] та [PERSON] не мешкають разом з січня 2009 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. 26 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про участь у вихованні малолітньої дитини та визначення її місця проживання (а.с.11-12). Зазначений договір був укладений у письмовій формі та нотаріально засвідчений. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Таким чином, враховуючи дійсну волю заявників, відсутність порушень при цьому їх особистих майнових прав, а також прав їхніх дітей, суд вважає, що заяву про розірвання шлюбу слід задовольнити. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України ст.ст.3, 4, 208, 212-215, 234 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved