overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач вказує, що 28 грудня 2013 виконавчим комітетом Новопетрівською сільської ради Новоодеського району Миколаївської області вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та утримується за її рахунок. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 28 грудня 2013 виконавчим комітетом Новопетрівською сільської ради Новоодеського району Миколаївської області сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ФП № 219111 за актовим № 25 від 18.11.2014 року, що видане виконавчим комітетом Новопетрівською сільської ради Новоодеського району Миколаївської області . [PERSON] проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідачем цей факт визнано беззаперечно. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якої-небудь взаємної угоди про оплату між позивачем та відповідачем аліментів в добровільному порядку досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати \~своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення вимог 25.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави та позивача підлягають стягненню судові витрати. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позивач вказує, 04.05.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач з 04.12.2014 року не проживає з нею однією сімєю та рішення суду від 28.12.2015 року їх шлюб було розірвано Новоодеським районним судом. Позивачка зазначає, що дитина проживає разом з нею і вона не має можливості працювати, так як знаходиться у неоплачуваній відпустці по догляду за малолітньою дитиною. Відповідач добровільно коштів не надає. Він знаходиться у працездатному віці, а тому має можливість працювати та утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Посилаючись на викладене позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання її утримання аліменти, як дружини, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.05.2012 року. 28.12.2015 року заочним рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З довідки УПСЗН Новоодеської РДА від 04.12.2015 року № 2161 вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Новоодеському УПСЗН і отримує щомісячну одноразову грошову допомогу при народженні 1-ї дитини. Згідно з ч.2, 4\~ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на її утримання підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Крім того, на підставі\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 486,70 грн., оскільки позивач на підставі\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обовязковому негайному виконанню. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

у грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 10.06.2011 року. Спільне життя не склалось, вони припинили шлюбні відносини, а тому подальше збереження шлюбу є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, до його початку надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та наполягає на його задоволенні, оскільки наданий судом строк для примирення не надав позитивних наслідків. Відповідач в судове засідання не з'явився, до його початку надійшла заява про відкладення розгляду справи для надання додаткового строку для відновлення шлюбних відносин, яка залишена судом без задоволення. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Сторонам надавався строк для примирення, який не надав позитивних наслідків. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У грудні 2015року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 03.02.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Київ, актовий запис № 110. Від мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Від мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 03.11.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції м. Київ, актовий запис № 1488. Від мають неповнолітніх дітей [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 27.10.1989 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину, сина [PERSON], [INFO], і спір про поділ майна між ними відсутній. Шлюбні відносини між ними припинились остаточно в січні 2014 року, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них постійно виникають сварки й непорозуміння, шлюб існує формально. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сімї неможливим. Посилаючись на викладене, позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони в справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.10.1989 року в Центрально - Міському відділі РАГС м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 864. Від шлюбу сторони мають дитину, сина [PERSON], [INFO], і спір про поділ майна відсутній. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в січні 2014 року, оскільки вони втратили почуття любові й поваги один до одного, у них постійно виникають сварки та непорозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ \~ Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, то вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що з 1996 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. 17 вересня 2004 року шлюб між сторонами розірвано, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача, що ставить [PERSON] у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у сумі 727,50 гривень щомісяця до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, здійснити його виклик не виявляється можливим, адже за місцем його мешкання сел. Орловське Тельманівського району Донецької області УДППЗ «Укрпошта» пересилання пошти не здійснюється. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 19.08.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району Автономної Республіки Крим, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. 17 вересня 2004 шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 17.08.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тельманівського рай управління юстиції Донецької області. Із довідки № [NUMBER] від 02.03.2015 року, виданої УСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перемістилися з тимчасово окупованої території сел. Орловське Тельманівського району Донецької області, вул. Верхня, буд. 40 в м. Маріуполь, вул. Депутатська, буд. 28. Відповідно до довідки б/н від 10.12.2015 року, виданої головою КСН «селище Садки», [PERSON], [INFO] мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою м. Маріуполь, вул. Депутатська, буд. 28 та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивача, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у сумі 727,50 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 487,20 грн., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, 13 січня 2012 року вона народила сина [PERSON], а 28 вересня 2014 року [PERSON]. З березня 2015 року сторони однією сім'єю не проживають, в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить [PERSON] у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у сумі 1000 гривень щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, здійснити його виклик не виявляється можливим, адже за місцем його мешкання м. Шахтарськ УДППЗ «Укрпошта» пересилання пошти не здійснюється. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтв про народження, виданих 27.01.2012 року та 02.10.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно. Відповідно до довідки № 385 від 21.12.2015 року, виданої головою КСН «Машинобудівельник», [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] мешкають разом із матірю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Крім цього, згідно довідок від 21.12.2015 року, виданих КЗ Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя», [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в медичній установі та потребують лікування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивача, стану здоровя дітей, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на їх утримання у сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 487,20 грн., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, вказуючи на те, що його батьки, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Він народився під час перебування в шлюбі, 21.11.1997 року, після його розірвання та по теперішній мешкає разом з матірю та перебуває на її утриманні. З 01.09.2013 року позивач навчається в Маріупольському механіко металургійному коледжі Приазовського державного технічного університету на денному відділення, на даний момент є студентом третього курсу. Відповідач добровільно допомоги на навчання дитини не надає, позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги для забезпечення навчання. Прохав суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду та до досягнення позивачем двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~\~ст. 199 Сімейного Кодексу України,\~\~якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги,\~\~батьки зобовязані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови,\~\~що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно\~\~ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів. Згідно з копією свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. (а. с. 7), який є студентом третього курсу Маріупольського механіко - металургійного коледжу Приазовського державного технічного університету (а. с. 6). Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини.

Outcome: approved