Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У вересні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис», про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона та відповідач уклали договори банківського вкладу, відповідно до яких позивач внісла, а відповідач прийняв грошові кошти, з видачею депозитного сертифікату; №44/0 від 06.06.2011 на суму 9\~200,00 дол. США., №45/0 від 06.06.2011 на суму 60\~000,00 грн., №224/1-к від 06.10.2011 на суму 15\~000,00 грн., строком повернення через один рік. Позивач зазначає, що після закінчення строку обігу сертифіката нею був предявлений сертифікат до ПАТ «АКБ «Базис» 28.10.2012 з вимогою про виплату (повернення) їй внесених грошових коштів. Листом №09-71/6003/25 від 13.11.2012 року на відповідь на зазначену вимогу відповідачем було повідомлено про акцептування такої вимоги як кредитора на загальну суму 158\~069,20 грн., натомість грошові кошти позивачу відповідач не сплатив. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 75\~000,00 грн, збитки від інфляції у розмірі 66\~839,90 грн, три відсотка річних у розмірі 8\~870,55 грн, суму боргу з урахуванням нарахованих але не отриманих 9% річних у розмірі 10\~034,81 дол. США, збитки від інфляції у розмірі 8\~858,54 дол. США, три відсотка річних у розмірі 1\~175,65 дол. США. У судове засідання позивач не зявилася, направленим листом просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволені. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. За згодою позивача, суд розглядає справу у заочному порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач уклали договори банківського вкладу, відповідно до яких позивач внісла, а відповідач прийняв грошові кошти, з видачею депозитного сертифікату; №44/0 від 06.06.2011 на суму 9\~200,00 дол. США., №45/0 від 06.06.2011 на суму 60\~000,00 грн., №224/1-к від 06.10.2011 на суму 15\~000,00 грн., строком повернення через один рік. Постановою Правління Національного банку України від 20.04.2012 № 168 в ПАТ «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» була призначена тимчасова адміністрація строком на шість місяців з 23.04.2012 до 23.10.2012. Постановою Правління Національного банку України № 357 від 23.08.2012 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» з 28.08.2012 відкликано банківську ліцензію, ініційовано процедуру ліквідації та призначено ліквідатора ПАТ «АКБ «БАЗИС». 14.08.2014 року Окружним адміністративним судом міста Києва винесенопостанову по справі № 826/2238/13-а, якою визнано протиправною та скасованопостанову Правління Національного банку України від 23.08.2012 року № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» (м. Харків). Зазначена постанова була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.12.2014 року. Таким чином, ліквідаційна процедура стосовно ПАТ «АКБ «БАЗИС» була припинена за рішенням суду, яке набрало чинності 21.10.2014 року. Разом з тим, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року по справі № 820/18776/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015р..скасовано реєстраційні записи щодо припинення юридичної особи ПАТ «АКБ «БАЗИС». 28.10.2012 позивач предявила сертифікат до ПАТ «АКБ «Базис» з вимогою про виплату (повернення) їй внесених грошових коштів. Листом №09-71/6003/25 від 13.11.2012 року на відповідь на зазначену вимогу відповідачем було повідомлено про акцептування такої вимоги як кредитора на загальну суму 158\~069,20 грн., натомість грошові кошти позивачу відповідач не сплатив. В судовому засіданні також встановлено, що грошовий вклад позивачу повернутий не був. Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад ( депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п.3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого Постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу ( депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу ( депозиту) незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладі, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з ч.1,2,4 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку ( строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Частиною 5 ст. 1061 ЦК України передбачено обовязок банку щодо виплати вкладникові процентів на суму вкладу у розмірі , встановленому договором банківського вкладу. Згідно ст.1066 ЦК України за договором банківського вкладу банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок , відкритий клієнтові ( володільцеві рахунку) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до положень ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається. Станом на 16.09.2016 відповідач суму грошових коштів не повернув, свої зобовязання за договором банківського вкладу не виконав. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, як відповідач зобовязання щодо виплати вкладнику банківського вкладу не виконав, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути: суму заборгованості у розмірі 75\~000,00 грн, збитки від інфляції з 01.10.2012 по 01.08.2016 у розмірі 66\~839,90 грн, три відсотка річних з 01.10.2012 по 01.08.2016 у розмірі 8\~870,55 грн, суму боргу з урахуванням нарахованих але не отриманих 9% річних з 06.06.2011 по 07.06.2012 у розмірі 10\~034,81 дол. США, три відсотка річних з 01.10.2012 по 01.08.2016 у розмірі 1\~175,65 дол. США. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору №44/0 від 06.06.2011, індексації не підлягає, а тому в частині стягнення збитків від інфляції у розмірі 8\~858,54 дол. США слід відмовити.

Outcome: partial