Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідач мешкає в м. Маріуполі по вул. Станційній, буд. 20 та є споживачем електричної енергії. 22 липня 2015 року за місцем проживання відповідача виявлено порушення ним вимог ЗУ «Про електроенергетику», що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку після припинення енергопостачання. Вказане порушення було зафіксовано в акті про порушення (ПКЕЕН) № 203909 від 22.07.2015 року, на підставі якого визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії на загальну суму 6099,64 грн. Після цього сума нарахувань за актом була сплачена [PERSON] частково, а тому заборгованість складає 4300,00 грн. За таких підстав, просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію у сумі 4300,00 грн., а також судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» [PERSON], яка діє за довіреністю, у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON], яка мешкає в м. Маріуполі по вул. Станційній, буд. 20, є споживачем електричної енергії, що вбачається із Акту про порушення (ПКЕЕН) № 203909 від 22.07.2015 року. 22 липня 2015 року представниками ПАТ «Донецькобленерго» був складений акт про порушення (ПКЕЕН) № 203909 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем, з якого вбачається, що відповідач здійснив самовільне підключення електроустановок до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку після припинення енергопостачання. Згідно п.53 даних Правил та п. 2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електроенергії споживачу за безоблікове використання електроенергії було зроблено нарахування за зазначеним Актом у розмірі 6099,64 грн. У відповідності до довідки ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за актом про порушення (ПКЕЕН) сплатила 1799,64 грн., а тому залишилась непогашеною сума боргу у розмірі 4300 грн. 06 жовтня 2015 року між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з одного боку та [PERSON] з іншого, було укладено договір про погашення боргу № 1879, за яким остання визнала за собою заборгованість у сумі 4300,00 грн. та зобовязалась протягом 15 місяців її сплатити, при цьому сплачувати 286,67 грн. щомісяця, а також здійснювати поточні платежі за використану електроенергію. Однак, до теперішнього часу жодні платежі відповідачем здійснені не були. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Положеннями ст. 11 та 61 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем було доведено належними доказами наявність у відповідача заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, а також невиконання [PERSON] зобовязань за договором про погашення боргу. Проте, зі свого боку відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про належне та своєчасне виконання ним зобовязань за договором та відсутності заборгованості перед позивачем. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження, у звязку із чим, з відповідача підлягає стягненню залишок від суми нарахувань, згідно Акту про порушення (ПКЕЕН) № 203909 від 22.07.2015 року та сума невиконаних зобовязань за договором про погашення боргу у розмірі 4300,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн., то у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved