Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

У грудні 2018 року до Жовтневого районного суду Дніпропетровської області, акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було подано позовну заяву про стягнення заборгованості з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначено, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, у зв`язку з чим станом на 18.11.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 12 280 гривень 35 копійок, яка складається із заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 4 918 гривень 90 копійок, заборгованості за пенею в розмірі 6 300 гривень 48 копійок, штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500 гривень 00 копійок та штрафу (процентної складової) у розмірі 560 гривень 97 копійки. У позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 1762 гривень 00 копійок. Представник позивача в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти розгляду справи за відсутністю представника Банку та винесення судом заочного рішення. Відповідач двічі не з`явився у судові засідання, про дату, час та місце проведення яких був своєчасно повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду повідомлено не було. Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву та у разі, якщо позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та оцінивши докази, якими ці обставини підтверджуються, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст.526, 527, 536 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.546,549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що 10 листопада 2011 року відповідачем було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.6), чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір (а.с.8). Згідно зазначеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 2 000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 10 листопада 2011 року станом на 18 листопада 2019 року (а.с.5-7), утворилась заборгованість [PERSON] перед Приватбанком у розмірі 12 280 гривень 35 копійок, яка складається із заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 4 918 гривень 90 копійок, заборгованості за пенею в розмірі 6 300 гривень 48 копійок, заборгованість по штрафам - 1060 гривень 97 копійки. Таким чином, суд вбачає порушення відповідачем умов Договору №б/н від 10.11.2011 року шляхом невиконання своїх зобов`язань за договором стосовно своєчасного надання кредитодавцю коштів для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, стосовно погашення нарахованих відсотків за користування кредитом, пенею. Стосовно суми заборгованості, нарахованої кредитодавцем в якості штрафу (фіксованої та процентної складової) у розмірі 1 060,97 гривень, суд дійшов висновку про неправомірність нарахування даної суми в якості заборгованості позичальникові, виходячи з наступного. Стягнення неустойки у виді штрафу чи пені є покладенням на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами Договору, а саме: п.п. 1.1.5.21, 1.1.5.25 передбачено застосування пені як виду цивільно - правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Разом з тим, згідно п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань за договором, процентів за користування кредитом, комісії та обслуговування. Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності (неустойкою), а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне й те саме порушення. Зазначена позиція була висловлена і Верховним Судом України у постановах №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року та №347/1910/15-ц від 11жовтня 2017 року. Таким чином, суд дійшов висновку щодо неправомірного застосування одночасно пені і штрафу, як виду цивільно - правової відповідальності, тому у позовній вимозі стосовно застосування штрафу має бути відмовлено. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial