Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

У вереснів 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на своє утримання, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згодом, в них народилися неповнолітні діти син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком, та які на даний час, перебувають на утриманні матері проживаючи з нею. Разом з тим, безпосередньо відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання, як дружини, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку та на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача в судове засідання не з»явилася, проте подала до суду письмове клопотання в якому уточнила позовні вимоги і просить суд стягувати з відповідача на утримання позивача аліменти в розмірі 500 грн.. Крім того, підтримала позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у вказаному в позовній заяві розгляду. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, проте подав на адресу суду письмову заяву, в якій уточненні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, письмові клопотання учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №050153. Від даного шлюбу в подружжя народилися неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні своєї матері, при цьому батьком дітей, згідно досліджених в судовому засіданні копій свідоцтв про народження серій І-БВ № 134156 та І-БВ №282588, є відповідач, тому він, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її\~ матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, беруться до уваги наведені позивачкою в обґрунтування позову доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на її утримання та утримання дитини, оскільки такі доводи відповідачем не спростовані, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Так, дійсно, згідно положень ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. \~ \~ \~ \~ \~\~\~\~ Крім того, у відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. На даний час діти перебувають на повному матеріальному утриманні своєї матері [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Вовковинецької селищної ради №496 від 14.09.2018 року, тому дохід дітей не перевищує доходу кожного з батьків і не забезпечує повністю їх потреб. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~\~\~\~ Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. \~\~\~\~ Оскільки, відповідач, як батько сина [PERSON], який не досягнув трьох років кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим і не має інших утриманців, то суд вважає, що позивачка правомірно вимагає стягнення аліментів також на її утримання. \~\~\~\~ При визначенні розміру аліментів суд вважає, що заявлений розмір аліментів на утримання дружини є обґрунтованим, а тому на її користь слід стягнути з відповідача 500 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей в даній справі судом враховуються стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, беруться до уваги наведені позивачкою в обґрунтування позову доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на її утримання, як дружини, оскільки такі доводи відповідачем не спростовані, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Водночас, згідно ч. 2 ст. 77 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, а відповідно до ч.ч. 1 та 2 т. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїй дружині та дітям, оскільки при відсутності даних про його поганий стан здоровя, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обовязків щодо його малолітніх дітей, тому суд приходить до висновку про можливість визначення та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, і до досягнення сином [PERSON], 24.12.2016 року, дитиною трирічного віку та аліменти на утримання сина [PERSON], 02.07.2010 року та сина [PERSON], 24.12.2016 року, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оскільки позивачка подала позов 14.09.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 14.09.2018 року. Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI із відповідними змінами і доповненнями, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. При подачі позову позивачка була звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути належний до сплати судовий збір за ставками, визначеними\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 1409, 60 грн. (704,80 грн. - дві вимога майнового характеру). На підставі викладеного,

Outcome: approved