Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що 06 січня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачеві автомобіля марки Skoda Superb, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля марки ЗАЗ Lanos, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], внаслідок якого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2014 року [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено штраф в розмірі 350 грн. 00 коп. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу на праві власності автомобіль отримав значні механічні ушкодження. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» за полісом АС 2382680 від 08 травня 2013 року та з метою встановлення вартості завданого матеріального збитку страховик та [PERSON] звернулися до товариства з обмеженою відповідальністю «Сател Груп». Так вартість відновлювального ремонту відповідно до наданого ТОВ «Сател Груп» звіту № 3783/01/14-2 від 10 січня 2014 року складає 38 893 грн. 26 коп. Посилаючись на те, що ПрАТ «Київський страховий дім» сплатило позивачу страхову виплату лише в розмірі 17 700 грн. 00 коп., [PERSON] був змушений звернутися до фізичної особи-підприємця [PERSON] з метою ремонту належного йому транспортного засобу самостійно й вартість проведених робіт склала 56 886 грн. 94 коп. З наведених підстав, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заподіяну йому матеріальну шкоду у розмірі 39 186 грн. 94 коп., що становить різницю між вартістю проведеного ремонту та сумою сплаченого страхового відшкодування, а також 500 грн. 00 коп. - франшизи, з урахуванням уточнення позовних вимог. Крім того, посилаючись на те, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, що полягала в порушенні права власності позивача, хвилюваннях з приводу відновлення транспортного засобу, які тримали останнього у постійній нервовій та психологічній напрузі, а також те, що наслідком дій відповідача стала зміна його звичайного робочого графіку, [PERSON] просив стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду, яку оцінив у 5 000 грн. 00 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 446 грн. 97 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала пояснення, аналогічні викладеному вище, та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заявлені вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував. В обґрунтування позиції посилався на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000 грн. та франшизою - 500 грн. 00 коп. Оскільки ж вартість відновлювального ремонту за висновком ТОВ «Сател Груп» складає 21 676 грн. 09 коп., а так шкода завдана в межах ліміту відповідальності [PERSON] за полісом АС 2382680 від 08 травня 2013 року, позовні вимоги [PERSON] вважав необґрунтованими. Крім того, вказував на те, що відповідно до п. 40.1 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» гарантом відшкодування шкоди є Моторне транспортне страхове бюро України, що здійснює регламенті виплати у разі недостатності коштів та майна страховика-учасника. Проте, позивач до МТСБУ не звертався, тому своє право на повне страхове відшкодування не використав. Додатково пояснив, що жодних доказів на підтвердження розміру завданої моральної шкоди, позивачем не надано. З наведених підстав [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Представник Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» Подолянська Т.В. у судовому засіданні пояснила, що 10 червня 2014 року між позивачем та ПрАТ «Київський страховий дім» була підписана угода про визначення розміру та способу здійснення страхового відшкодування. В зазначеній угоді сторони домовилися та погодилися про виплату страхового відшкодування у розмірі 17 700 грн. 00 коп., хоча ліміт за страховим полісом складав 50 000 грн., а згідно звіту розмір матеріального збитку визначени 21 67,09 грн. Також сторони домовилися й про те, що жодна зі сторін в подальшому не матиме претензій з приводу розміру та способу здійснення страхового відшкодування по даному страховому випадку. Суму страхового відшкодування у розмірі 17 700 грн. 00 коп. ПрАТ «Київський страховий дім» перерахувало позивачу, тому позовні вимоги вимоги вважала безпідставними. Заслухавши думку учасників процесу й дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 січня 2014 року о 14 год. 20 хв. в м. Бровари Київської області на перехресті вул. Київська-Гоголя, [PERSON], керуючи транспортним засобом Заз Lanos, державний номерний знак [NUMBER], під час вибору безпечної швидкості не врахувала дорожньої обстановки та не дотрималась безпечної дистанції, чим порушила п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху України, й що призвело до зіткнення з належним [PERSON] транспортним засобом Skoda Superb, державний номерний знак [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2014 року відповідача [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено штраф в розмірі 350 грн. 00 коп. (а.с. 5). Відповідно до звіту № 3783/01/14-2 про оцінку автомобіля Skoda Superb, державний номерний знак [NUMBER], складеного 10 січня 2014 року на підставі договору , укладеного з [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, складає 21 676 грн. 09 коп. (а.с. 6-16). Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Судом також з'ясовано, що у відповідача [PERSON] на час скоєння ДТП був наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/2382680 від ПрАТ «Київський страховий дім», що дійсний до 07 травня 2014 року (а.с. 120). Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну, складає 50 000 грн. З матеріалів дослідженої у судовому засіданні справи вбачається, що 08 січня 2014 року сторони звернулися до ПрАТ «Київський страховий дім» з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою (а.с. 118, 125). 05 лютого 2014 року позивач подав до страховика заяву про виплату страхового відшкодування, що зареєстрована ПрАТ «Київський страховий дім» за № 296 (а.с. 154). У ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зі змісту ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Страховик зобов'язаний протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Судом з'ясовано, що 10 червня 2014 року ПрАТ «Київський страховий дім» та [PERSON] уклали угоду про визначення розміру та способу здійснення страхового відшкодування, в якій досягли домовленості щодо розміру страхової виплати за даним випадком у сумі 17 700 грн. 00 коп. (а.с. 159). У п. 4 вказаної вище угоди передбачено, що з моменту підписання даної угоди та у випадку належного виконання своїх обов'язків, жодна з сторін не матиме претензій з приводу розміру та способу здійснення страхового відшкодування по страховому випадку, що мав місце 06 січня 2014 року з автомобілем Skoda Superb, державний номерний знак [NUMBER]. ПрАТ «Київський страховий дім» умови угоди від 10 червня 2014 року належним чином виконало, перерахувавши на рахунок позивача суму страхового відшкодування у загальному розмірі 17 700 грн. 00 коп., що підтверджується копіями платіжних доручень № 1490 від 16 травня 2014 року на суму 14 840 грн. 88 коп. та № 305 від 12 червня 2014 року на суму 2 859 грн. 12 коп. (а.с. 156-158, 160-162). З огляду на те, що сума страхового відшкодування - це фактично розмір шкоди у розумінні ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який був попередньо узгоджений з позивачем [PERSON] в окремій угоді було виплачено позивачу, й те, що розмір виплати не перевищував ліміту відповідальності [PERSON] за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/2382680, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача різниці між вартістю фактично проведеного ремонту й сплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та відмову в задоволенні позову в цій частині. Крім того відповідно до звіту № 3783/01/14-2 про оцінку автомобіля Skoda Superb, державний номерний знак [NUMBER], складеного 10 січня 2014 року на підставі договору , укладеного з [PERSON], навіть вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складала 38893 грн., що значно нижче суми відображеної у акті виконаних робіт від 20 жовтня 2014 року. Що ж до вимог про стягнення франшизи, яка є частиною збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, то вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Ст. 23 ЦК України закріплено, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 10 ЦПК України). Всебічно та об'єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, виходити із засад розумності й справедливості, враховуючи спричинення вимушених змін життя позивача й відсутність можливості користуватися належним йому транспортним засобом, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди та визначає її в розмірі 2 000 грн. 00 коп., що підлягають стягненню у повному обсязі з відповідача [PERSON]

Outcome: partial