Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - відповідач), треті особи: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, [PERSON] , Головний сервісний центр МВС України, у якому просила суд усунути їй перешкоди у користуванні правом власності на автомобіль марки «Toyota Yaris» державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] ) шляхом виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна інформації про обтяження; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.05.2007 року [PERSON] був укладений з ТОВ «Цедрик авто» договір купівлі-продажу № 38/07, за яким був придбаний автомобіль. На підставі цього договору в подальшому за позивачем був зареєстрований на праві власності транспортний засіб марки «Toyota Yaris», номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] ). 30.05.2007 р. позивач уклала із ЗАТ «ОТП Банк» Кредитний договір № СL-006/1504/2007. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором був укладений Договір застави № РСL-006/1504/2007 від 30.05.2007 р. Позивач зобов`язання за кредитом перед банком виконала в повному обсязі. 16.08.2018 р. з метою продажу автомобіля позивач звернулася до Регіонального сервісного центру в м. Києві, де було повідомлено про наявність в реєстрі обтяження за номером кузова її автомобіля. Внаслідок існування такого запису про обтяження купівля-продаж автомобіля позивача неможлива. [PERSON] отримала витяг з реєстру обтяжень рухомого майна № 56626034 з параметрами запиту, де зазначені дані про обтяження іншого автомобіля, номер кузова якого співпадає з номером кузова її автомобіля. Відтак, запис про обтяження був внесений щодо іншого транспортного засобу, до якого позивач не має жодного відношення. [PERSON] ніколи не мала ніяких правових відносин, в тому числі не укладала кредитних договорів з ВАТ КБ «НАДРА». Позивач звернулась до відповідача з вимогою внести зміну до запису про обтяження, але таких дій останній не вчинив. Виходячи з наведеного, станом на теперішній час міститься запис про обтяження рухомого майна іншої особи - [PERSON] , але з номером кузова автомобіля позивача, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом. У письмових поясненнях представник третьої особи Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України зазначив, що саме обтяжувач має подати відповідну заяву про внесення змін до обтяження рухомого майна. У поясненнях представник відповідача вказав, що 07.06.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено Договір «Автопакет» №105/П/19/2007-840, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 20 500,00 доларів США на придбання автомобіля. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, [PERSON] передала в заставу автомобіль марки «Toyota Yaris», номер кузова [NUMBER] . 06.07.2007 року до реєстру внесено запис про обтяження. У зв`язку з невиконання зобов`язань, банк звернувся до суду з позовом про стягнення коштів. Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 18.04.2012 року стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 15 933,95 доларів США. Рішення суду до цього часу не виконане. Таким чином, банк вважає приватне обтяження чинним на даний час, так як зобов`язання боржником не виконане і не є припиненим. Відповідач припускає, що можливо позивачу було видано свідоцтва з помилкою в номері кузова. Таким чином, просив суд відмовити у задоволенні даного позову. У судове засідання позивач не з`явилася, але її представник подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, у якій підтримала позовні вимоги. Відповідач та третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у поданих поясненнях просили суду розглядати справу за їх відсутності. Треті особи [PERSON] , Головний сервісний центр МВС України у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, пояснень на позовну заяву не подавали. Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2018 року відкрито провадження у даній справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 13.03.2020 року до матеріалів справи долучено пояснення відповідача та третьої особи ДП «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України. Суд, на основі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 22.05.2007 року за [PERSON] зареєстровано автомобіль марки «Toyota Yaris» державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] ) (а.с. 8-9). 30.05.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № СL-006/1504/2007, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 15 568,86 доларів США (а.с. 12-13). В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором був укладений Договір застави № РСL-006/1504/2007 від 30.05.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком 3.3. та зареєстрований в реєстрі за № 199а, предметом якого став марки «Toyota Yaris» державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] )(а.с. 14-15). Позивач зобов`язання за вказаним кредитним договором перед ЗАТ «ОТП Банк» виконала в повному обсязі, що підтверджується: листом ЗАТ «ОТП Банк» вих. № 006-3/12450 від 12.05.2008 р. про відсутність заборгованості за Кредитним договором № СL-006/1504/2007 від 30.05.2007 р. (а.с. 16); листом ЗАТ «ОТП Банк» вих. № 006-3/12451 від 12.05.2008 р. про зняття будь-яких обмежень щодо відчуження предмета застави відповідно до Договору застави РСL-006/1504/2007 від 30.05.2007 р. з легкового автомобіля марки «Toyota Yaris» державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова рами [NUMBER] ) (а.с. 17); витягом про реєстрацію вилучення запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 18540945 від 14.05.2008 р. про вилучення запису 5051406 з контрольною сумою [NUMBER] , підстава вилучення: Договір застави № РСL-006/1504/2007 від 30.05.2007 р., ЗАТ «ОТП Банк» (а.с. 18). Між тим, як вбачається із Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56626034 від 16.08.2018 року, на автомобіль марки «Toyota Yaris» державний номерний знак [NUMBER] , номер об`єкта [NUMBER] , 06.07.2007 року зареєстровано обтяження у вигляді застави рухомого майна на підставі Договору «Автопакет», 105/П/19/2007-840, 07.06.2007, філія ВАТ КБ «Надра» КРУ, де боржником є [PERSON] (а.с. 20-21, 23-25). Листом від 20.08.2018 р. № 31/26-Г-947 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві позивача повідомлено про те, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ України стосовно транспортного засобу Toyota Yaris № кузова та VIN: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , 2007 року випуску, проведені наступні реєстраційні операції: 22.05.2007 автомобіль первинно та по теперішній час зареєстровано на підставі довідки-рахунок КІВ506882 в МРЕВ-1 міста Києва на [PERSON] як автомобіль, придбаний в кредит від ЗАТ «ОТП Банк», видано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] та закріплено номерний знак [NUMBER] . Відомості щодо реєстрації автомобіля Toyota Yaris № кузова та VIN: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , 2007 року випуску за іншими особами та з іншим номерним знаком в Єдиному державному реєстрі Міністерства внутрішніх справ відсутні (а.с. 22). Позивач зверталась до ПАТ КБ «НАДРА» з вимогою внести зміни до запису про обтяження (а.с. 19). П. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України та п. 1 ст. 28 Закону України «Про заставу» передбачена можливість припинення права застави у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором перед ЗАТ «ОТП Банк» виконала в повному обсязі. Між тим, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на даний час наявний запис про обтяження транспортного засобу марки «Toyota Yaris» державний номерний знак [NUMBER] з номером кузова [NUMBER] , що співпадає з номером кузова автомобіля позивача «Toyota Yaris» державний номерний знак [NUMBER] . При цьому, боржником вказана не позивач, а [PERSON] , а підстава обтяження - Договір «Автопакет», 105/П/19/2007-840, 07.06.2007, філія ВАТ КБ «Надра» КРУ, до якого позивач не має жодного відношення. У судовому засіданні не було встановлено фактів укладення [PERSON] з ВАТ КБ «НАДРА» кредитних договорів та договорів застави. Як вбачається із листа від Головного сервісного центру МВС України (Вих. № 31/1031аз від 21.11.2019 p.), 06.06.2007 р. працівниками реєстраційно-екзаменаційного підрозділу ДАІ ГУМВС України в Донецькій області за громадянкою [PERSON] було здійснено реєстрацію автомобіля TOYOTA YARIS з видачею номерних знаків [NUMBER] . Згідно інформації з Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області (лист від 12.03.2020 р. № 31/5-8-аз), що відповідно до обліків ЄДР МВС станом на 10 березня 2020 за громадянкою [PERSON] ІПН [NUMBER] транспортний засіб TOYOTA YARIS, номер кузова [NUMBER] не зареєстрований і раніше не реєструвався. Правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 6-216цс14 викладена наступним чином: «Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки)), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРЮО та ФОП. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором». Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст.ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталась до ПАТ КБ «НАДРА» з вимогою внести зміни до запису про обтяження. Однак, відповідач жодним чином не відреагував на лист та відповіді не надав. Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Таким чином, оскільки на даний час відсутні підстави для обтяження автомобіля, враховуючи погашення заборгованості перед ЗАТ «ОТП Банк» та відсутність зобов`язань перед ПАТ «КБ «Надра», беручи до уваги, що за [PERSON] транспортний засіб марки «Toyota Yaris», номер кузова [NUMBER] не зареєстрований і раніше не реєструвався, оскільки обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивача, порушує права останньої, як власника та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд вважає, що права [PERSON] підлягають захисту шляхом виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна інформації про обтяження рухомого майна, у зв`язку з чим позову підлягає задоволенню. Згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи викладене,

Outcome: approved