Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Від подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], 2012 року народження, [PERSON], 2014 року народження. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом. Також вказала, що в даний час не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому вона також потребує матеріального забезпечення. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходу з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття та 1/6 частину доходів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась. Направила суду листа, в якому позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача та представника позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], та разом з нею проживають [PERSON], 2012 року народження, та [PERSON], 2014 року народження. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 08 грудня 2014 року. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, стану здоров'я дитини, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З огляду на те, що діти проживають з матір'ю, відповідач не надав суду заперечень та доказів щодо неможливості надання допомоги у заявленому розмірі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дітей аліментів у розмірі 1/3 частини його доходу з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, як це передбачено ст. 183 СК України. За ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-4 ст. 84 та ст.ст.86, 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення нею трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи працює вона, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При розгляді справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, самостійного доходу не має, тому потребує матеріальної допомоги. Доказів того, що позивачка має постійний дохід, достатній для забезпечення її потреб, а відповідач не може надавати таку допомогу, суду подано не було. Крім того, не проживання або проживання чоловіка та жінки однією сім'єю не впливає на обов'язок батька дитини утримувати мати своєї дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Тому суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання позивачки в ромізі 1/6 частини всіх видів заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved