Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 22.03.1997 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу в них народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя в них склалось невдало і вона подала позов до суду про розірвання шлюбу. На даний час вони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 800 гривень щомісячно. Позивач та її представник у судове засідання надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не прибув, до суду повернулася надіслана йому повістка з відміткою про те, що за одержанням повістки він не з'явився, що свідчить про його відсутність за місцем проживання. Враховуючи, що відповідно до стст. 74 ч. 5, 122 ч. 3 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, судова повістка надсилається цій фізичній особі за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, - слід вважати, що судова повістка [PERSON] вручена належним чином, а тому судовий розгляд справи проводиться у відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів - у порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно наданих суду доказів, 22 березня 1997 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання вони мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти постійно проживають у сім'ї матері [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріально сім'ю не підтримує, інших утриманців не має, здоровий та працездатний, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до стст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно стст. 10, 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві твердження позивача, свідчили про його непрацездатність, наявність інших дітей, непрацездатних дружини, батьків чи наявність інших обставин, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти. Враховуючи викладене, те, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, будучи спроможним надавати таку допомогу, стан здоров'я та матеріальне становище позивача і відповідача, відсутність у платника аліментів інших утриманців, непрацездатних дружини, батьків, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved