Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів та просив стягнути з відповідача на користь позивача 6 377,44 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи (а.с. 30, 31), у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2012 р. по справі №2602/348/2012 (а.с. 5-9), залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2012 року (а.с. 10-15), [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 8 липня 2011 року, а кримінальну справу щодо нього за ч. 1 ст. 272 КК України закрито. В ході розгляду справи встановлено, що 07.04.2011 р. [PERSON] перебуваючи на своєму робочому місці у ТЦ «Нова Лінія», розташованому вул. Харківське шосе, 168 у м. Києві, керуючи в торговому залі підприємства технологічним транспортним засобом електронавантажувачем типу «електроштабелер» та рухаючись на ньому заднім ходом, в порушення вимог «Правил будови і безпечної експлуатації навантажувачів» та п. 3. 17 Інструкції № 10 з охорони праці і техніці безпеки при роботі на електроштабельорі відповідно до якої, при проведенні робіт у торговому залі місце робіт повинно бути огороджено сигнальною стрічкою або спеціальними ціпками, не звернув увагу під час роботи на людей, які перебувають в робочій зоні навантажувача не забезпечив безпеку оточуючих, в результаті чого здійснив наїзд переді колесом електронавантажувача на відвідувача торгівельного центру [PERSON], в результаті чого останній спричинено тілесні ушкодженні середнього ступнею тяжкості. Згідно листа Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 224 від 07.02.2012 року вартість лікування [PERSON] в даній лікарні за період з 07.04.2011р. по 23.05.2011р. складає 6 377 грн. 44 коп. (а.с. 4). Таким чином, [PERSON] повинен відшкодувати Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги вартість лікування потерпілої [PERSON] на стаціонарне лікування за період з 07.04.2011р. по 23.05.2011р. у розмірі 6377 грн. 44 коп. Проте, [PERSON] вказаних коштів не сплатив. Відповідно до ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України збитками зокрема являються втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1206 Цивільного Кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно статті 14 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011р., особи, на яких поширюється дія цього Закону, звільненню від додаткових видів покарань не підлягають. Амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду. Статтями 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» захист і представництво інтересів держави покладено на органи прокуратури. Згідно ст. 45 ПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку що, зобов'язання не виконані з вини відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь держави повинна бути стягнено судовий збір в розмірі 637,74 грн.

Outcome: approved