Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-08 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON], Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області за участі третьої особи - реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, про скасуваня рішення виконавчого комітету Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності, посилаючись на те, що 07 квітня 2012 року в с. Яланець Томашпільського району Вінницької області помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка позивач звернулась до Томашпільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де дізналася, що житловий будинок, який належав її чоловіку переоформлено на його брата [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 35 від 19 липня 2012 року. 20 липня 2012 року Яланецькою сільською радою на імя [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №882143 зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 жовтня 2012 року. Позивач зазначила, що видачею зазначеного свідоцтва Яланецька сільська рада порушила її права та інтерси як спадкоємця після смерті чоловіка. В звязку з чим позивач вимушенна звернутися до суду з позовом, в якому просить сасувати рішення виконавчого комітету Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 35 від 19 липня 2012 року про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 882143, видане Яланецькою сільскою радою Томашпільського району Вінницької області 20 липня 2012 року на імя [PERSON] про право власності на житловий будинок, розташований в с. Яланець вул. Пирогова, 12 Томашпільського району Вінницької області; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 липня 2012 року серії САА №882143 на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, видане Яланецькою сільскою радою Томашпільського району Вінницької області 20 липня 2012 року на імя [PERSON] про право власності на житловий будинок, розташований в с. Яланець вул. Пирогова, 12 Томашпільського району Вінницької області; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, розташований в с. Яланець вул. Пирогова, 12 Томашпільського району Вінницької області, зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 жовтня 2012 року на підставі свідоцтва про прво власності на нерухоме майно серії САА № 882143. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON], позовну заяву підтримали, посилаючись на обставини зазначені в ній. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представник відповідача секретар Яланецької сільської ради [PERSON] судовому засіданні позов визнала, пояснила, що рішення виконавчого комітету Яланецької сільської ради було видано на піставі заяви [PERSON] Представник реєстраційної служби Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча завчасно повідомлявся про час і місце слухання справи, свідченням чому є поштові повідомлення про вручення судових повісток. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує права або інтереси. Згідно із частиною першою\~статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІУ\~(з наступними змінами та доповненнями) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 цього ж Закону\~державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього\~Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Частиною 2 ст. 26 Закону передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до за писів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. №3502/5, передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, «заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили»; У п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~Постановою КМУ від 26.10.2011 р. № 1141, визначено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстрато ра про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Судом встановлено, що 07 квітня 2012 року в с. Яланець Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується з копію свідоцтва про смерть серії І-АМ № 246350 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області 18 вересня 2012 року (а.с. 12). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 35 від 19 липня 2012 року про оформлення права власності на житловий будинок [PERSON] виконавчий комітет Яланецької сільської ради вирішив: оформити право особистої власності на житловий будинок в с. Яланець по вул. Пирогова № 12 за [PERSON]; видати свідоцтво про право власності згідно даного рішення; провести виготовлення в Могилів-Подільському інвентар бюро реєстрації права власності (а.с. 10). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №882143, виданого Яланецькою сільською радою Томашпільською сільською радою від 20 липня 2012 року зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 жовтня 2012 року житовий будинок з росподарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Яланець вул. Пирогова, 12 Томашпільського району Вінницької області на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.8) З оглянутої в судовому засіданні погосподарської книги вбачається, що власником житлового будинку, розташованого по вул. Пирогова, 12 в с. Яланець Томашпільського району Вінницької області був покійний [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії V-БМ № 348617, повторно виданого 10 серпня 1988 року міським відділом РАЦС м. Кишинів Республіки Молдова 12.06.1971 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно залишилась позивач, тому підстав видавати свідоцтво про право власності на імя [PERSON] Яланецька сільська рада не мала права. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності та приймаючи до уваги, що позов відповідачами визнано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved