Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

У вересні 2020 року позивач КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення, заборгованості за спожиті послуги з постачання гарячої води, інфляційної складової боргу та 3% річних у розмірі, а також судового збору 2 102 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог сторона позивача посилається на те, що КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач, який проживає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг з централізованого опалення та водопостачання гарячої води. Своє зобов`язання відповідач не виконує належно, внаслідок чого виникла заборгованість з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка становить: до 01.05.2018 року - 50 847,68 грн.; станом на 01.08.2020 року складає 49 247 грн. 43 коп., та підлягає стягненню з відповідача. Також, у зв`язку з простроченням оплати за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідач зобов`язаний сплатити інфляційну складову боргу та 3% річних: за послуги спожиті до 01.05.2018 року - сума інфляції - 3 864,42 грн., 3% річних - 2 670,55 грн.; за послуги спожиті з 01.05.2018 року - сума інфляції - 1 257 грн. 77 коп. та 3% річних у розмірі 1 675 грн. 58 коп. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь виниклу заборгованість, з урахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних, а також сплачений судовий збір за подання даного позову до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься письмова заява від останнього, в якій він вимоги позову підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом діяльності КП Виконавчого органу Київської міської ради «Київтеплоенерго», відповідно до статуту, затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 13.05.2016 року № 323 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 27.06.2019 року № 1160), є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії (п. 2.2.1 статуту). З 01.05.2019 року введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189. Пунктом 3 розділу VI «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договір за правилами цього Закону між позивачем та відповідачем не укладався, а тому діє договір укладений до 01.05.2019 року. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до пункту 8 зазначених Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, виконавцем послуг за якими є позивач. У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем отриманих комунальних послуг, утворилася заборгованість, яка за спожиті послуги станом до 01.05.2018 року складається з: послуги з централізованого опалення в розмірі 39 250,44 грн., заборгованість з централізованого постачання гарячої води у розмірі 11 597,24 грн. інфляційну складову боргу у розмірі 3 864,42 грн. та 3% річних в сумі 2 670,55 грн.; станом на 01.08.2020 року заборгованість відповідача за спожиті послуги становить 49 247 грн. 43 коп., що складається з заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення у розмірі 39 581 грн. 18 коп., заборгованості за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 9 666 грн. 25 коп.), а також, 3% річних у розмірі 1 675 грн. 58 коп., інфляційної складової боргу в розмірі 1 257 грн. 77 коп. Згідно з частиною другою ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною другою ст. 642 Цивільного кодексу України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність відносин між сторонами, а отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Отже, з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Відповідно до частини сьомої ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Договір складений на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та є договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідач є споживачем послуг, що надавалися КП «Київтеплоенерго», а тому зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Позивачем надавались послуги на будинок, в якому проживає відповідач. Доказів протилежного відповідачем надано не було, як і не було надано доказів фактичного не отримання послуг або не проживання відповідача в даній квартирі. Суд звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи розрахунок позивача не спростовано та не заявлено з цього приводу будь-яких клопотань або заперечень. Крім того, відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Зі змісту ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зважаючи на те, що відповідач є споживачем послуг та повинен був здійснювати оплату таких послуг, однак, вчасно та регулярно платежі на оплату послуг не вносив, що призвело до утворення заборгованості, а тому така заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем існують грошові зобов`язання, які відповідачем порушуються, наявна заборгованість підлягає сплаті з урахування трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року у справі № 6-68цс12. Відповідно до ст. 625 ЦК України, нарахована сума інфляції та 3% річних підтверджується відповідним розрахунком, який є належним та допустимим доказом, підтверджує розмір сум, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті за надані послуги. За таких обставин, враховуючи прострочення сплати коштів за користування комунальними послугами з боку відповідача, відсутності будь-яких заперечень щодо позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Крім того, позивачем було понесено витрати за надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 33,00 грн., які у відповідності до норм ст. 133 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved