Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтований тим, що в провадженні Жовтневого ВДВС ММУЮ знаходиться виконавче провадження №30375226, відкрите на підставі виконавчого листа 2-535, виданого 10.03.2011 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по кредитному договору №014/11-155/061 від 04.07.2007 року в розмірі 803 912,63 грн., держмито в розмірі 1700 грн., витрати на ІТО в розмірі 120 грн., а всього на суму 805 732,62 грн. В ході примусового виконання був складений акт опису та арешту майна від 13.04.2012 року відносно нежилого домоволодіння за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду від 27.12.2012 року було скасоване рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.12.2006 року, яким було визнано право власності на арештований будинок, оскільки останній є самовільно зведеним. Після чого БТІ м. Маріуполя було видано позивачу нову технічну документацію на будинок, відповідно до якої вищевказане домоволодіння є жилим будинком. Таким чином нежиле приміщення за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS] відсутнє, у зв'язку з чим право власності на нього не зареєстроване. Крім того в ході виконавчого провадження між ВДВС Жовтневого району м. Маріуполя та Філіалом 05 ПП«НИВА-В.Ш.» був укладений договір про надання послуг по організації та проведенню публічних торгів по реалізації арештованого майна №051216 від 20.08.2012 року. Так в п.1.3 договору вказано майно, яке підлягає реалізації: нежитлове приміщення загальною площею 302.5 кв.м., розташоване за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS], право власності на яке належить позивачу на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.12.2006 року. Тому на підставі вищевикладеного, ст.651 ЦК України, того, що в договорі зазначена інформація, яка не відповідає дійсності, позивач просить суд змінити до п.1.3 вищевказаного договору: «Найменування майна, яке передається на прилюдні торги: нежитлове приміщення загальною площею 302.5 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS], власником якого є [PERSON] ([ADDRESS]). Правовстановлюючі документи: рішення суду №2-5397, видане 28.12.2006 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя», шляхом внесення наступних змін «Найменування майна, яке передається на публічні торги: жилий будинок площею 232,6 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS]. Правовстановлюючі документи: рішення Апеляційного суду Донецької області від 27.12.2012 року. Будівля суперечить вимогам надійності та безпеки ДБН В.1.2-14-2009 та має неприродний технічний стан, відповідно до експертного дослідження №275». Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надавши суду заяву з проханням про розгляд справи в їх відсутність та задоволенням позивних вимог. Відповідачі повідомлялись про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не спрямували, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя №2-5397 від 28.12.2006 року було визнано право власності за [PERSON] на нежитлове приміщення за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS]. Проте рішенням Апеляційного суду Донецької області від 27.12.2012 року, на підставі експертного дослідження №275, зазначено рішення було скасовано. Дані обставини відповідачами відповідно до положень ст.57-60 ЦПК України не спростовані. Так відповідно до експертного дослідження №275 від 12.07.2012 року нежиле приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS], суперечить вимогам надійності та безпеки ДБН В.1.2-14-2009 та має непридатний технічний стан. Згідно довідки начальника БТІ м. Маріуполя на №В-2 від 30.07.2013 року, за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS] на земельній ділянці площею 467 кв.м. державного акту про право власності на земельну ділянку ЯГ №357893 від 06.04.2006 року, належний [PERSON], розташований жилий будинок літ.А-2 загальною площею 232,6 кв.м., жилою площею 98,0 кв.м. На домоволодіння правові документи не оформлені, жилий будинок зі всіма будівлями та спорудами є самовільно зведеним. Аналогічні відомості містить і технічна документація на жилий будинок, розташований за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS], видана [PERSON] 11.07.2013 року, зокрема: технічний паспорт та характеристика будинку, господарських будівель та споруд. В той час як 20.08.2012 року між Жовтневим ВДВС Маріупольського міського управління юстиції та Філіалом 05 Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» був укладений договір №0512516 про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки). Так в п.1.3 вищезазначеного договору вказано, що найменування майна, яке передається на прилюдні торги: «Нежитлове приміщення загальною площею 302.5 кв.м., що розташована за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS], і є власністю [PERSON] ([ADDRESS]). Правовстановлюючі документи: рішення суду №2-5397, виданого 28.12.2006 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя». Крім того на звернення [PERSON] начальником Жовтневого ВДВС Маріупольського міського управління юстиції 08.08.2013 року за вих..№4651/3.1-42 була надана відповідь, відповідно до якої вбачається, що на виконанні у виконавчій службі знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-535, виданого 10.03.2011 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції по кредитному договору №014/11-155/061 від 02.04.2007 року, заборгованості в розмірі 803 912,63 грн., держмито в розмірі 1700 грн., витрати на ІТО в розмірі 120 грн., а всього на суму 805 732,62 грн., стягнення 528021,07 грн. та 509874,00 грн.. 12.04.2011 року складено акт опису та арешту майна, яке належить боржнику а саме нежитлову будівлю, загальною площею 302,5грн., що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS]. Постановою від 17.04.2012 року призначено суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні. Відносно питання, щодо зняття майна з реалізації, то даний спір вирішується в судовому порядку. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Скориставшись даним правом позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача. У відповідності до ст. ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.1,2ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. В той час відповідно до ч.1,2,4 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Сама ж ч.4 цієї статті передбачає, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Так у відповідності до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 6 постанови Пленуму верховного суду України №6 від 30.03.2012 Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) закріплено, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність істотної зміни обставин. Так укладаючи договір 20.08.2012 року Жовтневий ВДВС ММУЮ та Філіал 05 Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» досягли згоди, що об'єктом договору, що є істотною його умовою, є нежитлове приміщення загальною площею 302.5 кв.м., що розташована за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS], власником якого є [PERSON] на підставі рішення суду від 28.12.2006 року. В той час як прийнятим рішенням Апеляційного суду Донецької області від 27.12.2012 року, скасовано рішення суду про визнання права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення, та в подальшому визнано це приміщення як житлове, яке суперечить вимогам надійності та безпеки ДБН В.1.2-14-2009, має непридатний технічний стан, та є самовільне зведеним, без оформлених на нього правових документів, тому право власності на нього [PERSON] не набув. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо внесення змін до договору №0512516 від 20.08.2012 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved