Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У грудні 2019 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачі по справі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивачем надаються відповідачам послуги централізованого опалення, за користування якими проводяться нарахування згідно до встановлених тарифів. Між тим, в порушення чинних законодавчих та нормативних актів, оплата за надані послуги відповідачами не здійснювалась, в результаті чого за період з 01 жовтня 2013 року по 01 липня 2019 року утворилася заборгованість у сумі 41147,09 грн. Відповідачі були повідомлені про наявність заборгованості та необхідність її сплати, проте до теперішнього часу оплату наданих послуг здійснено не було. Крім того, відповідачам нараховано до сплати суму інфляційних витрат за весь час прострочки зобов`язання, яка складає 9931,19 грн. та 3% річних, які складають 2245,13грн. 27 серпня 2019 року позивач вже звертався до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачів заборгованості на наданими послугами централізованого опалення, проте ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2019 року у видачі судового наказу було відмовлено у зв`язку з перевищенням строку позовної давності. Таким чином, сума, яка підлягає стягненню з відповідачів, становить 53623,41 грн., крім того, позивач просить стягнути з відповідачів витрати з оплати судового збору в розмірі 1728,90грн. Представник позивача Літвін Б.Г., в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, своєчасно подала відзив на позовну заяву, за яким позовні вимоги визнала частково, просила застосувати позовну давність у 3 роки. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та застосування строку позовної давності. В поданому 18.02.2021 до суду відзиві, підписаному представником від імені відповідачів [PERSON] , зазначається, що відповідачі вважають неправомірною вимогу позивача про стягнення на загальну суму за період з 01.10.2013 р. по 01.07.2019 р., адже існує строк позовної давності, та відповідачі заявляють про скасування строку, що перевищив строк позовної давності. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За загальним правилом ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.901 ЦК за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам. За ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг відносяться послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. На підставі п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас. За п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначає, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради від 04.01.2021року за №13. Вказаній адресі відповідає особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий на [PERSON] . Згідно з роздруківкою особового рахунку за особовим рахунком № [NUMBER] , наданого ВО «Костянтинівкатепломережа», заборгованість за користування тепловою енергією за адресою: [ADDRESS] за період з 01 жовтня 2013 року по 01 липня 2019 року становить 41147,09грн. За вимогами ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Так на підставі розрахунків позивача 3% річних та інфляційних витрат відповідно до ст.625 ЦК за період прострочення погашення заборгованості відповідачами, вбачається, що останні заборгували за спірний період ВО «Костянтинівкатепломережа» 3% річних в розмірі 2245,13грн. та інфляційні витрати в розмірі 9931,19грн. Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст.253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За ч.1,5 ст.261 ЦК перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідачі зобов`язані щомісячно сплачувати послуги позивача з надання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, зважаючи на наявність відповідної заяви з боку сторони відповідачів, в сенсі ч.4 ст.267 ЦК України суд приходить до висновку про обґрунтованість позову лише в межах строку позовної давності, тобто за останні три роки, що передують його зверненню до суду. При цьому на підставі ст.266 ЦК зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, якими в даному випадку є вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат постачальника послуг. Суд зазначає, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК, за весь час прострочення, тобто право на позов про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Отже, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2019 року по справі № 127/15672/16-ц. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення заборгованості, суми інфляційних витрат та 3% річних за період з 01 жовтня 2013 року по 01 липня 2019 року. З наданих позивачем розрахунків до особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що заборгованість за користування тепловою енергією у межах строку позовної давності за період, зазначений позивачем у позовних вимогах, з 01 жовтня 2016 року по 01 липня 2019 року становить 30251,92 грн., сума інфляційного нарахування на суму боргу у вказаний період складає 3828,28 гривень, 3% річних від простроченої суми 1251,69 гривень. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення пред`явленого позову та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у загальній сумі 35331,89 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial