Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за навчання. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судові засідання відповідач не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується даними поштових повідомлень та оголошенням зробленим на сайті «Судова влада». Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно з наказом ректора № 304-у від 18.08.2014 [PERSON] була зарахована студентом І курсу медичного факультету №2 з 01.09.2014. Того ж дня між [PERSON] та Вищим державним навчальним закладом України «Українська медична стоматологічна академія» був укладений договір №16/26-2014-п про навчання. За умовами договору Академія зобов`язувалась надати студенту освітню послугу на рівні державних стандартів освіти та галузевих стандартів вищої освіти, а студент зобов`язувалася своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строк, що встановлені цим договором, виконувати у визначені терміни всі види занять, графік навчального процесу, розклад занять, вимоги навчального плану. 21.02.2015 [PERSON] уклала шлюб. Після державної реєстрації шлюбу її прізвище змінилося на « [PERSON] ». Відповідно до витягу з наказу №378-у 08.09.2015, [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною з 01.09.2015 на період до 31.08.2016. Згідно з витягом до наказу №368-у від 31.08.2016 [PERSON] допущено до навчання з 01.09.2016 на 2 курс медичного факультету №2 спеціальність «Педіатрія», форма навчання контрактна, у зв`язку з закінченням відпустки по догляду за дитиною. На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2018 №1586 змінено найменування Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» на Українська медична стоматологічна академія. Відповідно до витягу з наказу №171-у від 03.07.2020 [PERSON] , студентка V курсу 29 групи медичного факультету №2, спеціальність 7.12010002 - педіатрія контрактної форми навчання відрахована зі складу студентів академії з 01.07.2020 за порушення умов Договору про надання освітніх послуг, невиконання індивідуального навчального плану та 42 години пропусків занять. Відповідно до особової картки [PERSON] їй нараховано за отриману освітню послугу за 5 років навчання 70 310 грн з яких сплачено 64 235 грн. На момент відрахування відповідачка мала заборгованість по оплаті за навчання в сумі 6 075 грн і добровільно суму боргу не сплатила. Таким чином [PERSON] не виконала свої зобов`язання своєчасно сплачувати кошти за надану освітню послугу, відповідно до умов договору, що передбачає правові наслідки, встановлені законом та договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язань є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Встановлено ст.611 ЦК України, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є повністю обґрунтованими, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved