Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 05.07.2003 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини фактично припинені з березня 2007 року. Подальше перебування в шлюбі та його збереження неможливо. Спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Тому, позивач просив суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 05.07.2003 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинником О.Ф. від 24.01.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 31.05.2018 року. У відповідності до розпорядження Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2018 року, здійснено перерозподіл даної справи на підставі доповідної помічника судді Малинникова О.Ф. від 06.06.2018 року, відповідно до якої суддя Малинников О.Ф. з 02.04.2018 року перебуває на довготривалому лікарняному, строк якого може перевищувати два місяці, що свідчить про неможливість продовження розгляду даної справи раніше визначеним суддею в строки, встановлені законом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В. від 14.06.2018 року призначено в порядку загального позовного провадження підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 19.09.2018 року. У підготовче судове засідання 19.09.2018 року позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання 19.09.2018 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. У матеріалах справи міститься заява відповідача від 12.12.2017 року в якій зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги та просить їх задовольнити. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2011 року було заяву [PERSON] та [PERSON] про встановлення режиму окремого проживання подружжя задоволено, встановлено режим окремого проживання подружжя [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з бажанням проживати окремо одне від одного. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України). Судом встановлено, що 05.07.2003 року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що відповідачка при укладенні шлюбу прізвище не змінювала.

Outcome: approved