Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У грудні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПАТ «СК «Українська страхова група») звернулося до суду з позовом та просили стягнути з відповідача 35821,13 грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивували тим, що\~\~14 грудня 2012 року о 12 год. по вул. Пархоменка, 8 у м. Новоград-Волинському Житомирської області\~сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], який керував автомобілем «Skoda Oktavia», державний номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ «Укреколайн», та [PERSON], який керував автомобілем КРАЗ, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 грудня\~\~2012 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. У звязку з тим, що ризик пошкодження автомобіля «Skoda Oktavia», державний номерний знак [NUMBER], було застраховано на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від\~\~11 червня 2012 року № 28-0601-12-00053, укладеного між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Укреколайн», страховик добровільно відшкодував збитки підприємству у розмірі 35 821 грн. 13 коп. У квітні 2013 року відповідачу було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка залишена останнім без належного реагування. Виходячи із наведеного, позивач, посилаючись на ст.993 ЦК України, просив стягнути із [PERSON], який є винним у вчиненні ДТП, виплачене страхове відшкодування у сумі 35821, 13 грн. та понесені судові витрати. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. В судове засідання представник позивача не прибув. В заяві просили справу розглянути без присутності їх представника. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Просили відмовити у задоволенні позову, оскільки [PERSON] в момент ДТП виконував договірні обовязки власника автомобіля [PERSON] Трудовий чи інший договір між ним та [PERSON] не укладався. Керував автомобілем, маючи при собі реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія. В судовому засіданні третя особа [PERSON] при розгляді справи поклалася на розсуд суду. Також повідомила, що на момент вчинення ДТП автомобіль КРАЗ, державний номерний знак [NUMBER], належав їй і керувати ним повинен був водій [PERSON], який прийнятий на вказану посаду з 04.05.2011 року (наказ № 6-к по ПСП «Агро-Шанс»). Чому 14.12.2012 року за кермом автомобіля КРАЗ був [PERSON] пояснити не може. Ніяких договірних чи трудових відносин у неї з відповідачем не було. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомив, що він працював водієм у ПСП «Агро-Шанс», директором якого була [PERSON] у 2011-2012 р.р. Він виконував доручення директора і вивозили тверді відходи з ТОВ «Церсаніт». Рейси відбувалися по необхідності. Того дня він був зайнятий і попросив [PERSON], щоб той його підмінив. Ці питання з [PERSON] він не узгоджував. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом установлено, що 27 червня 2012 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Укроеколайн» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0601-12-00053, за умовами якого застраховано автомобіль «Skoda Oktavia», державний номерний знак [NUMBER], до 27 червня 2013 року включно та страховою сумою\~\~\~224 882 грн. У автомобіля вантажного КРАЗ, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], відсутній поліс обовязкового старування цивільно-правової відповідальності (а. с. 9). 12 грудня 2012 року о 12 год. по вул. Пархоменка, 8 у м. Новоград-Волинському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], який під час виконання трудових обовязків на підставі подорожнього листа (а. с. 7), керував автомобілем «Skoda Oktavia», державний номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ «Укреколайн», та\~\~[PERSON], який керував автомобілем КРАЗ, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 грудня\~\~2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а. с. 10-11). Страховою компанією на підставі заяви ТОВ «Укреколайн» прийнято рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком та виходячи із акта\~огляду\~пошкодженого транспортного засобу від 17 грудня 2012 року, рахунку-фактури від 20 грудня 2012 року № ОП-0003326, страхового акта від 17 січня 2013 року № КА-2618, розрахунку суми страхового відшкодування виплачено страхове відшкодування у сумі\~\~35 821 грн. 13 коп. (а. с. 12-22). 16 квітня 2013 року на адресу [PERSON] ПАТ «СК «Українська страхова група» направило претензію про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Проте відповіді від [PERSON] не надійшло. Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригод не перебував у трудових відносинах з власником автомобіля [PERSON] Також не перебував він і у інших договірних відносинах з [PERSON] Автомобілем «КРАЗ» [PERSON] заволодів з волі водія ПСП «Агро-Шанс» [PERSON], який передав йому реєстраційні документи на вищевказаний автомобіль без відома його власника. Таким чином, страховик ПАТ «СК «Українська страхова група» належним чином та в установленому законом порядку виконав процедуру відшкодування шкоди ТзОВ «Укреколайн». Дані обставини не заперечуються та не спростовуються відповідачем. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України\~встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини першої\~статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Крім того, у п.6 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» міститься розяснення, що особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Заперечення [PERSON], що він фактично працював у гр. [PERSON], яка є власником транспортного засобу, тому він не повинен відшкодовувати завдану шкоду не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Вказане спростувала в судовому засіданні [PERSON] та на підтвердження своїх слів надала копії наказів по ПСП «Агро-Шанс» № 6-к від 04.05.2011 року, № 8 від 21.11.2012 року, згідно яких на посаді водія працював саме [PERSON] Аналогічні показання дав в судовому засіданні і свідок [PERSON], а також і сам [PERSON] в поясненнях суду повідомив, що трудового чи іншого договору між ним та [PERSON] на момент вчинення ДТП не було. Таким чином, достовірно встановлено, що [PERSON] не перебував у трудових відносинах із [PERSON], вона не була його роботодавцем чи замовником на виконання певних послуг, тому відсутні правові підстави для застосування ст. 1172 ЦК України. Оскільки шкода була заподіяна транспортним засобом «КРАЗ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, під час якої правомірно користувався транспортним засобом та не перебував у трудових чи інших договірних відносинах із власником цього автомобіля та страховик ПАТ «СК «Українська страхова група» ? відшкодував шкоду ТОВ «Укреколайн», тому позивач має право на підставі ст. 993 ЦК України одержати страхове відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки, [PERSON] Відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати з відповідача на користь позивача у розмірі 1218 грн. (а.с. 4) по сплаті судового збору.

Outcome: approved