Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

У грудні 2019 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власницею квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі, окрім позивачки, зареєстровані її син, а також відповідачі по справі, які за місцем реєстрації не проживають. Вказує, що відповідачі не сплачують за комунальні послуги та не беруть участі в утриманні квартири. Реєстрація [PERSON] , [PERSON] за зазначеною адресою перешкоджає позивачці повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги. У зв`язку з викладеним, просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, а також надала копію паспорта громадянина України з відміткою Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про зняття з реєстрації з місця проживання з 13.02.2020 року. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] /а.с. 17-18/. Згідно Довідки № 14432 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 20/. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у вказаній квартирі фактично не проживають, що також встановлено та підтверджується відповідними актами про не проживання від 11.12.2019 року, 08.10.2018 року, 09.10.20198 року, затверджених головами ОК ЖБК № 221 /а.с. 22, 23, 24, 25/. Також в ході судового розгляду справи було встановлено та підтверджено відповідною відміткою у паспорті громадянина України, що відповідачка [PERSON] 13.02.2020 року в добровільному порядку знялася з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що на вимогу власника сервітут може бути припинений за рішенням суду, за наявності обставин, що мають істотне значення. Тому, суд погоджується із запропонованим позивачкою шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial