Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила суд постановити рішення, яким стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на її користь страхове відшкодування у розмірі 15285 грн. 44 коп., пеню у розмірі 522 грн. 63 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 45 грн., а також судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.162-163), надав суду відповідь на відзив (а.с.95-98). Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.94,128,147,161), надав суду відзив на позов (а.с.111-119), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Встановлено, що 16 березня 2019 року о 19-00 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] у м. Дніпро на перехресті пр. Слобожанського та вул. Тепличної, перевищив встановлену швидкість руху, не вибрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем марки «Seat» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ), в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.9а, 12.11, 13.1 Правил дорожнього руху України. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2019 року (а.с.15). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Seat Leon» державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, чим власнику автомобіля [PERSON] було завдано матеріальну шкоду. Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв?язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. 18 березня 2019 року від імені позивачки, [PERSON] звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» із заявою про виплату страхового відшкодування. Так, між [PERSON] та ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» не була досягнута згода щодо розміру спричиненої шкоди, тому [PERSON] за власний кошт було замовлено проведення незалежної судової експертизи. Згідно висновку експерта автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненої власнику транспортного засобу 2704/19/19 від 16 квітня 2019 року, судового експерта Дроздова Ю.В., який був особисто присутнім під час огляду КТЗ вартість матеріального збитку (тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) завданого власнику автомобіля «Seat Leon» державний реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження складає 64759,78 грн. (а.с.18-52). ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» частково виконав свої зобов`язання, та сплатив лише частину страхового відшкодування у розмірі 47474 грн. 34 коп. (а.с.17) без будь-яких вмотивованих підстав ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» недоплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 15285 грн. 44 коп., що вираховується з наступного: 64759,78 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу відповідно до експертизи) - 47474,34 грн. (фактично сплачене страхове відшкодування відповідачем) - 2000,00 грн. (франшиза). У зв?язку із тим, що страховою компанією без будь-яких пояснень було штучно зменшено відшкодування, [PERSON] звернувся до Нацкомфінпослуг зі скаргою щодо визначення розміру страхового відшкодування і направлення звіту на підставі яких було визначено розмір страхового відшкодування. Нацкомфінпослуг було направлено висновок експерта [PERSON] №04-D/53/9 від 20 квітня 2019 року на підставі якого було визначено розмір матеріального збитку заподіяного в результаті пошкодження майна [PERSON] (а.с.64-72). Відповідно до п.1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільник наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 року №142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Однією із вимог передбачених Методикою є особистий огляд КТЗ оцінювачем (експертом), про що зазначено в п.5.1 Методики, а саме Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ: його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» було виплачено страхове відшкодування на підставі висновку експерта Яремчука В.В. № 04-D/53/9 від 20 квітня 2019 року, який виконаний із суттєвими порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а отже не може бути визнаний належним доказом з огляду на таке. Особистий огляд пошкодженого транспортного засобу «Seat Leon» державний реєстраційний номер [NUMBER] від імені ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» здійснював [PERSON] який не є судовим експертом, а при виплаті страхового відшкодування було взято за основу висновок № 04-D/53/9 від 20 квітня 2019 року. Таким чином, Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» при виплаті страхового відшкодування було взято за основу висновок, який складено із порушенням вимог п.5.1 Методики, а саме огляд пошкодженого транспортного засобу експертом, який безпосередньо складав висновок про оцінку майна на замовлення страховика взагалі не здійснювався. Згідно листа Міністерства юстиції України №611/Л-7729/6.4 від 22 липня 2020 року, щодо розгляду скарги, яка подавалася [PERSON] щодо визначення страховиком розміру страхового відшкодування на підставі висновку експерта [PERSON] , який особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб, а визначав розмір матеріальної шкоди на підставі фотографій. Рішенням №4 дисциплінарної палата Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України щодо порушення експертом [PERSON] вимог п.п.5.1, 7.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме складання висновку без особистого огляду пошкодженого транспортного засобу застосовано до експерта дисциплінарне стягнення у вигляді призупинення дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта до закінчення терміну його дії та зобов`язано судового експерта [PERSON] пройти підготовку за відповідними програмами підготовки та повторно пройти атестацію. Оскільки, по даній справі Страховик при виплаті страхового відшкодування керувався висновком експерта [PERSON] , який визначав розмір заподіяної матеріальної шкоди на підставі фотографій то, що дане рішення дисциплінарної палата Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України додатково підтверджує, що експертом [PERSON] було невірно визначено розмір матеріальної шкоди заподіяної майну [PERSON] , що в свою чергу призвело до заниження розміру страхового відшкодування, а також підтверджує, що висновок експерта [PERSON] не є належним та допустимим доказом в розумінні статей 77, 78 ЦПК України. Судом встановлено, що судовий експерт [PERSON] був особисто присутнім під час огляду транспортного засобу, а тому його висновок №2704/19/19 від 16 квітня 2019 року складено у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, тому саме він є належним доказом вартості матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Seat Leon» державний реєстраційний номер [NUMBER] , тим більше п.34.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право потерпілого па самостійне залучення аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору. Статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страховою відшкодування та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст. 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страховою відшкодування (регламентної виплат). Пунктом 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом період), за який нараховується пеня. За інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» 25 березня 2019 року Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» отримав від [PERSON] заяву про виплату страхового відшкодування. Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 24 червня 2019 року включно. Тобто, за період з 25 червня 2019 року по 31 липня 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» повинен сплатити пеню в розмірі 522,63 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення ст. 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком е відповідальність страховика (ст. 992 ЦК України). Пунктом 21 вищевказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України). У зв?язку із невиконанням ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» зобов`язань щодо виплати [PERSON] страхового відшкодування в повному розмірі, з огляду на положення ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 625 ЦК України, з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» підлягають стягненню три проценти річних. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №149/344/15-ц. Оскільки, сума основного зобов`язання складає 15853,07 грн., то за період з 25 червня 2019 року по 31 липня 2019 року з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» підлягають стягненню 3% річних в розмірі 45 грн. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь [PERSON] недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 15285,44 грн., пеню у розмірі 522,63 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 45 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved