Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] про захист прав споживача, про стягнення збитків за невиконання договору про організацію виготовлення та передачі у власність пластикових вікон. В обґрунтування позову зазначивши, що 27 вересня 2015 року вона уклала договір на виготовлення та передачу у власність пластикових вікон для будинку. При підписанні договору в офісному приміщені ФОП [PERSON] сторону виконавця представляв [PERSON] , який вказав себе як директор ФОП [PERSON] З ним було погоджено умови договору на виготовлення та передачу у власність пластикових вікон, та всчі істотні умови договору. Оговорена вартість товару склала 9550 гривень. Згідно з умовами договору (п.2.2), вона сплатила завдаток в розмірі 500,00 гривень ,який віддала [PERSON], але квитанції за внесені кошти він їй не надав, мотивуючи зазначене тим, що про внесення завдатку зазначається в самому договорі безпосередньо. Саме з [PERSON] було погоджено і інші умови договору щодо технічного креслення № СМ934, де зазначена дата вимірювання 27.09.2015 року, яке зі сторони виконавця договору підписав саме він. Згідно укладеного договору (п.3.2) після внесення коштів в повному обсязі, виконавець передає замовнику виготовлені вікна. Строк виконання замовлення на протязі 40 робочих днів з моменту укладення договору. Коли в обумовлений у договорі строк вона прийшла до офісу виконавця договору, щоб внести залишок коштів, там їй повідомили, що залишок коштів необхідно буде вносити при отриманні замовлення, та вказали на очікування дзвінка по телефону. Вона ще зверталася до офісу з приводу даного ж питання, проте безрезультатно. Пізніше їй стало відомо, що на час підписання договору з нею директор [PERSON] не мав повноважень на укладення такого договору. Останній, що безпідставно представився як керівник ФОП [PERSON], що був розташований у м. Дніпропетровську по вул. Савченко, 26, всупереч законодавству, отримавши передоплату у розмірі 6500 грн., не перерахував отримані кошти виробнику замовленої продукції та ввів її в оману. В звязку з викладеним просить суд стягнути з ФОП [PERSON] понесені нею збитки у розмірі 6500 грн. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надавала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторонами по справі [PERSON] та ФОП [PERSON] 27 вересня 2015 року було укладено договір СМ-934 по організації роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця. На виконання умов даного договору позивач передав відповідачу готівкою в рахунок внесення завдатку 6500,00 грн. (п.2.2 договору). Відповідно до п. 3.2 договору сторона виконавця - ФОП [PERSON] зобовязалася передати у власність замовника виготовлені вироби в строк сорока робочих днів з моменту укладення договору. Замовник, в свою чергу, зобовязується внести різницю вартості виробу та внесеного завдатку. Вказаний пункт договору відповідачем належним чином виконаний не був, у встановлений договором термін у власність замовника готові виготовлені вироби передані не були, що являється порушення виконання зобовязань зі сторони виконавця (ФОП [PERSON]А.). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів»\~ продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно вимог ч.4\~ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавством про захист прав споживачів. Відповідно до ч.4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Оскільки відповідачем умови договору виконані не були, з урахування наведеного нормативного обґрунтування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved