Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У грудні місяці 2014 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частки у квартирі [ADDRESS]. В обгрунтування позову вказувала, що перебувала у шлюбі з [PERSON], який рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року було розірвано. За час перебування у шлюбі ними було набуто спільне майно, а саме на підставі договору купівлі-продажу від 16 листопада 2006 року придбано за спільні кошти квартиру [ADDRESS]. А тому, вважає, що спірна квартира є об'єктом права спільної сумісної власності, оскільки така набута за час перебування у шлюбі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав із підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача проти позову заперечили, проте не послалися на жодні обставини з яких мотивів у задоволенні позову слід було відмовити. За клопотанням представника відповідача про оголошення перерви для ознайомлення із матеріалами справи, представник відповідача не з'явився на судове засідання після завершення оголошеної перерви без зазначення причини неявки, а також не з'явився сам відповідач, тому суд продовжив слухання справи без участі сторони відповідача та його представника. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до переконливого висновку про задоволення позову виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 10 жовтня 2005 року, про що Пиратинською сільською радою Радехівського району Львівської області, було зроблено актовий запис № 03. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року у справі № 451/1368/14-ц (провадження № 2/451/408/14), яке набрало законної сили шлюб між сторонами було розірвано. За клопотанням представника позивача проти задоволення якого не заперечував представник відповідача було витребувано від приватного нотаріуса [PERSON] матеріали справи по укладенню договору купівлі-продажу спірної квартири від 16 листопада 2006 року. Із вказаних матеріалів, а саме договору купівлі-продажу від 16 листопада 2006 року вбачається, що сторонами було придбано квартиру [ADDRESS] (а.с.14). Крім цього у матеріалах справи наявна заява від 16.11.2006 року, із якої вбачається, що спірна квартира є спільною сумісною власністю. Відповідачем та представником відповідача не було подано жодного доказу та будь-яких заперечень підтверджених належними та допустимими доказами на спростування позовних вимог позивача. Таким чином суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] є об'єктом спільної сумісної власності де частка позивача у спільній сумісній власності становить 1/2. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Згідно частин 1,3 статті 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено що договору між сторонами щодо визначення частки у спільній сумісній власності укладено не було, а тому, враховуючи презумпцію рівності часток допоки інше не визначено рішенням суду або договором, частки сторін при поділі майна є рівними. Згідно частини 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Outcome: approved