Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення донькою навчання. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог вказала, що з 1998 року по 2001 рік вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається на 2-му курсі Київського університету культури ВП «Дніпровський факультет менеджменту і бізнесу КУК», заочної форми навчання за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа», знаходиться на утриманні позивачки. Третя особа [PERSON] самостійного джерела засобів існування не має, тому потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Термін закінчення навчання 30 червня 2020 року. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Третя особа у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов'язком. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої [PERSON], яка навчається на 2-му курсі Київського університету культури ВП «Дніпровський факультет менеджменту і бізнесу КУК», заочної форми навчання за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа». Сторони сімейні відносини припинили, спільне господарство не ведуть. Добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. Позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки добровільно не надає, є працездатним, але не працює. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 20 грудня 2017 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved