Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просив: - визнати будинок за адресою: [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя; - визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , який зареєстрований на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 18 жовтня 2010 року, виданий виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області; - стягнути із відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначається про те, що 05 червня 1959 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2019 року шлюб між ними розірвано (справа № 361/6884/19). Між сторонами виник спір щодо поділу спільного сумісного майна колишнього подружжя. За час спільного ведення господарства [PERSON] набула у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Це нерухоме майно відповідно до Реєстру прав власності на нерухоме майно належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 18 жовтня 2010 року, виданим виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області. Оскільки спірний житловий будинок було набуто під час шлюбу, то він є спільним сумісним майном та підлягає поділу між позивачем та відповідачем й при цьому частки співвласників повинні бути рівними та складати по Ѕ частині кожному. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року відкрите провадження у справі. Прийняте рішення проводити розгляд справи за загальними правилами позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. 11 лютого 2020 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , у якому вона просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову. У відзиві зазначається про те, що відповідач є власником житлового будинку [ADDRESS] відповідно до договору дарування, який укладений між нею та її сином [PERSON] . У спірному житловому будинку проживала вона із сином. [INFO] її син [PERSON] помер. [PERSON] із [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із 05 червня 1959 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2019 року. Житловий будинок [ADDRESS] був подарований їй сином [PERSON] . Цей будинок є її особистою приватною власністю, а тому не є об`єктом спільного сумісного майна подружжя й не підлягає поділу. Під час розгляду справи, а саме [INFO] позивач [PERSON] помер. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2020 року провадження у справі зупинене на підставі пункту 1 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до залучення до участі у справі правонаступника. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2020 року поновлено провадження у справі. Призначене підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Бурбан Т.М. спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року залучено до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2020 року закрите підготовче провадження у справі й призначено її до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Маковій В.В. підтримав заявлені позовні вимоги й просить їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник адвокат Кузнєцова С.О. не визнали позов [PERSON] й просять у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача в обґрунтування позову, заперечення відповідача та її представника, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 червня 1959 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що 05 червня 1959 року виконавчим комітетом Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області зроблено відповідний актовий запис за № 19 (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 26 вересня 2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 червня 1959 року у виконавчому комітеті Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис № 19 (справа № 361/6884/19, провадження № 2/361/3554/19). Як вбачається із матеріалів справи, 27 жовтня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування житлового будинку, який посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Лісковець Н.П. та зареєстрований у реєстрі за № 1966. За умовами цього правочину [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] . Будинок дерев`яний, обкладений цеглою, позначений на плані літарами «А-1», жилою площею 50,4 кв.м., з надвірними будівлями: сарай - Б, вбиральня - В, погріб - Г, гараж - Д, огорожа - №. Дар оцінений сторонами на - 31592 грн. Інвентаризаційна оцінка - 31592. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 190874520; дата та час формування: 29.11.2019 13:45:25), - житловий будинок [ADDRESS] (реєстраційний номер майна: 9587503) належить на праві приватної власності [PERSON] . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, б/н, 18.10.2010, виконком Броварської міської ради. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 жовтня 2010 року, виданим виконкомом Броварської міської ради, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Частка: 1/1. Опис об`єкта: - житловий будинок (р. п. 1947, реконструйований 2005 ), А-1, загальна площа 113,6 кв.м., житловий площа 60,1 кв.м.; - сарай, Б; - погріб, Г; - гараж, Д; - вбиральня, Ж; - гараж, З; - гараж, И; - огорожа, №. Підстава: рішення. Дата: 12.10.2010. Номер: 545. Із копії витребуваної спадкової справи № 7/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , видно, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Бурбан Т.М. звернулася [PERSON] . У заяві про прийняття спадщини [PERSON] зазначено про те, що [INFO] помер її рідний дядько [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 березня 1968 року, - [PERSON] народилася [INFO] . Батько: [PERSON] . Мати: [PERSON] . Відповідно до копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00027797141 від 15 вересня 2020 року, - [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] . Актовий запис № 00095427934 від 20 лютого 2013 року. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] - « [PERSON] ». Згідно із копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00027797178 від 15 вересня 2020 року: Відомості про актовий запис: номер актового запису: 3; дата складання: 11 січня 1962р.; Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області. [PERSON] . Дата народження: [INFO] . Місце народження: Овруцький р., Ігнатпіль. Відомості про батька: [PERSON] . Відомості про матір: [PERSON] . Матеріали спадкової справи не містять даних щодо актового запису про народження та копії свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] . У цій справі 08 лютого 2021 року після виходу суду до нарадчної кімнати було поновлено судовий розгляд у частині з`ясування обставин щодо існування дійсних родинних відносин позивача [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] . Запропоновано представнику позивача [PERSON] - адвокату Маковію В.В. надати до суду підтведжуючі документи з наголошеного питання. Судове засідання відкладено. Представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано до суду копію довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 09 лютого 2021 року № 14/9/62, з якої видно, що згідно із погосподарським обліком Ігнатпільського старостинського округу (погосподарська книга № 2, особовий рахунок [NUMBER] ) в домогосподарстві зареєстровані: [PERSON] , 1910 року народження, - голова сім`ї; [PERSON] , 1915 року народження, - дружина; [PERSON] , 1937 року народження, - син; [PERSON] , 1942 року народження, - син. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] пояснив, що наданий ним доказ повністю підтверджує родинні відносини між батьком позивача та спадкодавцем. Інших доказів для з`ясування цих обставин не потрібно. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1266 ЦК України визначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтями 4, 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктами 23, 26, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 передбачено, що, розглядаючи і вирішуючи цивільні справи на засадах змагальності та диспозитивності, суди відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК повинні роз`яснювати особам, які беруть у ній участь, їх права та обов`язки, попереджувати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей 58, 59 ЦПК про належність і допустимість доказів. Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК. Статтями 2, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI) визначено, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складання актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України (Закон № 2398-VI). Порядок державної реєстрації актів цивільного стану діяв й на час народження спадкодавця [PERSON] . Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають через недоведеність її родинних відносин із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , а відтак й на правонаступництво належних останньому прав щодо поділу спільного сумісного майна колишнього подружжя. Надана представником позивача довідка виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 09 лютого 2021 року № 14/9/62 не є належним та допустим доказом для підтвердження обставин родинних відносин між позивачем [PERSON] , а відтак і її батьком [PERSON] , із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: dismissed