Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь період затримки розрахунку по 24.10.2019. Як на підставу заявлених вимог вказала, що 04.07.2019 вона була звільнена на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України, однак в день звільнення відповідач здійснив виплату тільки частини нарахованих коштів в сумі 17708,22 грн., останню частину нарахованих коштів в сумі 26683,02 грн. відповідач виплатив лише 24.10.2019, тобто більше ніж через 3 місяці від дня її звільнення, а це 63 робочі дні. Так як у день звільнення відповідач не провів остаточного розрахунку, відповідно до вимог\~статті 117 КЗпП\~України з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки у розмірі 25399,08 грн.. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.12.2019 позовна заява була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.01.2020 витребувано у відповідача відомості про проведені [PERSON] виплати за останні два календарні місяці роботи. що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню її звільнення з роботи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Записами в трудовій книжці позивача серії [NUMBER] підтверджується, що з 16.11.20004 по 04.07.2019 вона перебувала у трудових відносинах з ОКП «Миколаївоблтеплоенерго». Наказом № 129-к від 04.07.2019 позивач була звільнена на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. Згідно розрахункового листка за липень 2019 року ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» позивачу нараховано до виплати 44 391,24 грн. Відповідно до банківської виписки АТ КБ «ПриватБанк» по надходженням по картці/рахунку від 01.11.2019, 04.07.2019 позивачу було виплачено лише 17 708,22 грн., другу частину нарахованих коштів, у розмірі 26683,02 грн., було виплачено 24.10.2019. Таким чином, період затримки остаточного розрахунку по заробітній платі з позивачем складає\~з 05.07.2019 по 24.10.2019. Згідно довідки ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» від 14.02.2020 №5 середньоденна заробітна плата [PERSON] за останні два місяця роботи, що передували звільненню (травень, червень 2019 року) становить 446,26 грн. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. При здійсненні розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку суд виходить з Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок). Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Так, кількість робочих днів за період з 05.07.2019\~по 24.10.2019 (період затримки розрахунку) становить 78 робочих днів, у зв`язку із чим розмір середнього заробітку за цей період складає 34808,28 грн. (446,26 х 78), сума якого визначена без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів, що є обов`язком роботодавця, як податковим агентом. Між тим, позивач просить стягнути середній заробіток із розрахунку 63 робочих днів у розмірі 25399,08 грн. За таких обставин, враховуючи встановлений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та те, що відповідач у встановлені законом строки не провів розрахунки з виплати заробітної плати при звільненні та відсутність підстав для зменшення розміру середнього заробітку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі вказаному позивачем. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved