Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

У вересні 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем фактично вже давно припинив існування, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що протягом останнього часу сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, фактично не є однією сім`єю, відсутні спільні інтереси з відповідачем, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Шлюб носить лише формальний характер, тому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 31 серпня 2002 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 1274. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 21). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про місце, час та дату його проведення повідомлялась належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи по суті подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, справу просив розглядати за його відсутності. Обставини справи, що встановлені судом 31 серпня 2002 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1274. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с. 11). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, вбачається, що у сторін [INFO] народився син - [PERSON] (а.с. 13). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 12-13). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За змістом ч. 2 ст. 114 у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що ведення спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинені. Проти зазначеного не заперечував і відповідач, оскільки подав заяву про визнання позову. З урахуванням того, що жоден із подружжя не бажає примиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити їх інтересам. Щодо судових витрат У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на вищевикладені норми чинного законодавства, беручи до уваги задоволення позову, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 115 СК України,

Outcome: approved