Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, в якому поставлено питання про визнання неукладеним договору кредитування комерційного автотранспорту №197/КАМК/39/2008/980 від 16.05.2008р., укладеного із публічним акціонерним товариством «Комерційний банк Надра», а також договору про внесення змін та доповнень №2 від 31.10.2011р. до вищевказаного кредитного договору. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 16.05.2008р. між ним та відповідачем було укладено Договір «Кредитування комерційного автотранспорту» №197/КАМК/39/2008/980, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надати йому кредитні кошти в розмірі 397817,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19% річних, строком повернення до 15.05.2013р. Зазначає, що 31.10.2011р. між ним та відповідачем було укладено Договір про внесення змін та доповнень №2 до Договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №197/КАМК/39/2008/980 від 16.05.2008р., відповідно до умов якого банк зобов'язався надати йому кредитні кошти у розмірі 130810,76грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,1% річних, строком повернення до 31.10.2013р. При цьому, позивач стверджував, що з дати підписання вказаних договорів кредитні кошти банком йому надані не були. За таких обставин, вважає, що у зв'язку з невиконанням банком своїх зобов'язань за договорами та закінчення терміну користуванням кредитом, просив суд визнати вказані договори неукладеними. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. При цьому пояснив, що з часу підписання кредитного договору, банком кредитні кошти позивачу не були надані. Також, зазначав, що платежі позивачем здійснювалися під впливом помилки, як полягала у тому, що позивач автотранспортний засіб, для придбання якого брався кредит, від продавця отримав, а тому, вважав, що повинен за це сплачувати кредит. Однак, кредитні кошти відповідно до умов кредитного договору та у спосіб, передбачений кредитним договором позивачу банком не були видані. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Вказував, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором виконані у повному обсязі, видано позивачу у встановлені договором строки кредитні кошти у вказаній сумі, що підтверджується меморіальними ордерами, які містяться в матеріалах справи. При цьому, зауважував, що позивачем часткового погашалася заборгованість за кредитним договором, а, також, заборгованість декілька разів було реструктуровано, що є, також, підтвердженням видачі банком кредиту. Також, зазначав, що відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів НТ-10 №2322 від 22.10.2010р., укладеним між ЗАТ «Український Страховий Дім» та [PERSON], вигодонабувачем є банк. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 16.05.2008р. між [PERSON] (далі-позивач/позичальник) та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі-відповідач/банк) було укладено Договір «Кредитування комерційного автотранспорту» №197/КАМК/39/2008/980 (далі-кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надати позивачу кредитні кошти в розмірі 397817,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19% річних, строком повернення коштів до 15.05.2013р. (а.с.4-9). Як вказував у судовому засіданні представник позивача, з часу підписання кредитного договору, банком кредитні кошти позивачу не були надані. Водночас, судом встановлено, що надання банком кредитних коштів у встановленому кредитним договором порядку та розмірі підтверджується копією меморіального ордеру №67 від 16.05.2008р. (видача банком позивачу кредиту за договором) та копією меморіального ордеру №1 від 16.05.2008р. (комісія за видачу кредиту) (а.с.63-64). Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості позивача (а.с.66-69), позичальником здійснювалось часткове погашення заборгованості за кредитним договором, що, також, є підтвердженням отримання позичальником кредитних коштів за кредитним договором. Також встановлено, що 22.10.2010р. позичальник звернувся до банку із заявою про незастосування стосовно нього штрафних санкцій за невиконання умов кредитного договору (а.с.57). Згідно даної заяви позичальник зобов'язався належним чином виконувати зобов'язання відповідно до додаткової угоди №1 від 22.10.2010р. до кредитного договору (а.с.36-49), за якою сторони погодили зміни графік погашення кредиту та суму мінімальних щомісячних платежів за кредитним договором, що фактично є реструктуризацією боргу. Крім цього встановлено, що 31.10.2011р. між сторонами був укладений Договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору, відповідно до умов якого сторони погодились викласти кредитний договір в новій редакції, згідно якої сторони встановили новий графік погашення кредиту, відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 20,1% річних та остаточну дату повернення кредиту не пізніше 31.10.2013р. (а.с.10-21). Так, відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як було встановлено судом, позивач та відповідач уклали кредитний договір, який містить усі встановлені законом істотні умови, що підтверджується підписами сторін на кредитному договорі, а, також, частковим виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, згідно із розрахунком заборгованості позивача, станом на 25.04.2014р. (а.с.66-69). При цьому, твердження позивача про те, що сплата платежів за кредитним договором здійснювалась ним під впливом помилки не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому є безпідставними. Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на вище викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та зважаючи на те, що обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх позовних вимог, не знайшли свого підтвердження, оскільки, не ґрунтуються на вимогах закону та положеннях кредитного договору, а, тому, суд дійшов висновку, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed