Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка обґрунтована тим, що сімейне життя у сторін не склалося в зв`язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки та не проживають разом. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 23.12.2021. 08.12.2021 від позивача надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. У судове засідання 23.12.2021 сторони не з`явились. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 2014 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 702, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.08.2014. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не проживають разом,примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved