overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У грудні 2015 року заявник звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності заповіту. В обґрунтування своїх вимог в заяві заявник та в ході судового засідання, просила суд встановити факт належності їй заповіту - [PERSON], померлій [INFO] року у м. Дніпропетровську, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко І.М. 20.02.1999 року за реєстровим № 2-581. У судовому засіданні заявник вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Суд, вивчивши матеріали справи та надані заявником докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] яка залишила заповіт на [PERSON] та [PERSON] померлої [INFO] року. Встановлено що, в свідоцтві про смерть [NUMBER], виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 20.09.2011 року, допущено описку у прізвищі [PERSON], а саме: «[PERSON]», а у заповіті зазначено прізвище «[PERSON]». Також при складанні заповіту, було допущено описку у записі [PERSON] прізвища та ім'я, а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]». Так, факт належності заповіту [PERSON], померлої [INFO] року у м. Дніпропетровську, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори Черненко І.М. 10.02.1999 року за реєстровим № 2-581 підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, виданою державною податковою адміністрацією в Амур-Нижньодніпровському районі 24.12.1998 року, посвідченням «Ветеранів війни-учасників війни», виданим Відділом соціального захисту населення серія [NUMBER] від 01.10.1997 року, посвідченням «Ветеранів праці», виданим Відділом соціально захисту населення серія [NUMBER] та підтвердженням помилки у заповіті [PERSON], померлої [INFO] року у м. Дніпропетровську, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори Черненко І.М. 10.02.1999 року за реєстровим № 2-581, є паспорт серії [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У грудні 2015 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що 23 травня 1995 року придбав житловий будинок в с. Євдокіївка вул. Нахімова, 7-а Магдалинівського району Дніпропетровської області. 16 січня 1996 року отримав Державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 744. Заявник зазначає, що в державному акті неправильно вказано його прізвище «Трохименко», хоча правильно відповідно з усіма іншими документами «Трофименко». Вказані протиріччя позбавляють заявника можливості користуватися і розпоряджатися майном. Тому заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Заявник в судове засідання не зявився, надано до суду заяву, в якій він прохав розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП від 19 січня 1996 року виданий на імя [PERSON], на підставі рішення Шевченківської сільської ради від 15 вересня 1995 року у тому, що йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку (а. с. 9). У паспорті та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, договорі купівлі-продажу житлового будинку, технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду прізвище заявника «Трофименко». (а. с. а. с. 3, 4-5, 6-8). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявникові встановлення факту належності правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю має значення для можливості користуватися і розпоряджатися майном.Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

У грудні 2015 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,800 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] від 20 серпня 2002 року, вказане ім`я заявника - «[PERSON]», але вірно - «[PERSON]». Даний факт не дозволяє здійснити виготовлення технічної документації та отримання кадастрового номера. Тому заявник змушена звертатися до суду та прохає встановити факт розташування земельної ділянки. Заявник в судове засідання не з'явилася, надано до суду заяву, в якій вона прохала розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяви, в якій прохають розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20 серпня 2002 року виданий на ім'я [PERSON], на підставі рішення розпорядження голови Магдалинівської районної державної адміністрації № 497-р від 01 серпня 2002 року, виданий у тому, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,800 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Пролетарської сільської ради. Землю передано для ведення особистого селянського господарства. (а. с. 6). У паспорті серії [NUMBER], виданого 05 квітня 2001 року Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, вказано дані заявника - «[PERSON]». (а. с. 4-5). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що земельна ділянка, передана [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, фактично передана [PERSON].Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

у грудні 2015 року заявник звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що 05.12.2011 року Оболонськими районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна»та стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 442521, 05 грн. та судовий збір у розмірі 1820 грн. Заявник вважає ухвалене рішення необґрунтованим, судом не було всебічно з'ясовано обставини справи та представник був позбавлений можливості надати суду докази, якими він заперечує проти позову, оскільки не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Посилаючись на зазначені обставини заявник, просив суд, скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2011 року та призначити справу до розгляду. Заявник в судове засідання не з»явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Свої інтереси в судді довірив представляти представнику [PERSON] Представник заявника в судове засідання не з»явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав до суду заяви без його участі, просив скасувати заочне рішення від 05 грудня 2011 року та призначити справу до розгляду. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна»в судове засідання не з»явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.12.2011 року задоволено позовні вимоги задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна»та стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 442521, 05 грн. та судовий збір у розмірі 1820 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У грудні 2015 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною її доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи це тим, що вона перебуває на обліку у Київській міській психоневрологічній лікарні №2, не може усвідомлювати своїх дій, їх наслідки, керувати ними. На підставі викладеного, вимушена звернутися до суду з даною заявою, просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник повністю підтримала свої вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні підтримала заяву, вважає можливим призначити заявника опікуном. Вислухавши пояснення учасників, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], страждає на хронічне психічне захворювання. Вищевикладене підтверджується також Висновком судово-психіатричної експертизи № 250 від 01.04.16 року, згідно якого [PERSON] страждає стійким психічним розладом у вигляді Важкої розумової відсталості і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява в частині визнання [PERSON] недієздатною підлягає задоволенню. Що стосується вимог про призначення опікуном, то судом встановлено наступне. Відповідно до п. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до п. 3 ст. 67 ЦК України опікун вчинює правочин від імені та в інтересах підопічного. У поданні органу опіки та піклування №102/03/34-2033 від 11.03.16 року зазначено, що в разі визнання [PERSON] недієздатним, просять призначити опікуном [PERSON]. Враховуючи те, що ніяких протипоказань вказана особа для встановлення опікунства не має, тому суд вважає за можливе задовольнити її вимоги щодо призначення її опікуном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У грудні\~2015\~року заявник звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу і свої доводи обґрунтовує тим, що згідно паспорту ії прізвище зазначено як «Семьонова», а при отриманні земельної ділянки площею 1,69 га для ведення особистого селянського господарства, відповідно до розпорядження голови Троїцької районної державної адміністрації №722 від 02.10.2006 року заявниці було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №170194 від 18.04.2008 року з зазначеним прізвищем «Сємьонова». В поточному році виникла необхідність складення договору оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. На підставі ст..24 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені підстави відмови проведення державної реєстрації у разі невідповідності вимогам наданих документів, а в даному випадку прізвище вказане у паспорті з призві щем вказаним у правовстановлюючому документі. Заявниця в судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву про розгляд її справи за її відсутності і просить задовольнити у повному обсязі її вимоги. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився , але був повідомлений належним чином Суд дослідивши матеріали справи вважає за доцільне задовольнити вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У грудні 2015 року заявник звернулася до суду з дійсною заявою. В обґрунтування вимог зазначила, що її син [PERSON] інвалід з дитинства. 09.04.2002 року [PERSON] визнаний інвалідом 1 групи безстроково, з вказівкою на те, що він потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] перебуває на утриманні матері, за станом здоров'я останній позбавлений можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому потребує постійного стороннього нагляду.\~ Просила визнати її сина\~[PERSON], [INFO], недієздатним\~ та призначити її опікуном над останнім. Представник заявника у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи підтримала заявлені вимоги, просить суд задовольнити заяву [PERSON] в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є матірю\~ [PERSON], [INFO], про що 09.04.1986 року відділом РАГС м. Сєвєродонецька Ворошиловградської області в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис № 573 (а.с.6). Згідно висновку судово-психіатрічного експерта № 1 від 04.01.2016 року, [PERSON] страждає стійким психічним розладом у вигляді: важкої розумової відсталості. Епісиндром (згідно з МКХ-10 F72.1). Виявлений дефект психічної діяльності настільки виражений, що позбавляє здатності [PERSON] розуміти значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] потребує встановлення над ним опіки (а.с. 36-38). Згідно висновку органу опіки та піклування Сватівської міської ради Луганської області № 2175/4 від 17.12.2015 року, заявник за станом свого здоровя та фінансовим можливостям, житлово-побутовими умовами може здійснювати обовязки опікуна, та органи опіки та піклування вважають доцільним призначити опікуном [PERSON] над сином [PERSON] в разі визнання [PERSON] недієздатним (а.с. 3). Згідно ч.1\~ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до\~ст.60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], внаслідок свого стійкого психічного розладу, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому може бути визнаний недієздатним і потребує встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Заявник є близьким родичем, а саме\~матірю; за станом свого здоровя, матеріального становища та житловопобутових умов має можливість виконувати опікунські обовязки у відношенні [PERSON], тому перешкод для визнання останнього недієздатним та призначення заявника опікуном над [PERSON]\~не встановлено, та відповідає інтересам [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

у грудні 2015 року заявник звернулася до суду, посилаючись на те, що під час здійснення реєстрації онуки за її місцем проживання, було виявлено у свідоцтві на право власності на житло від 24.05.1993 року помилку в написанні прізвища, а саме: неправильно «Скідан» замість правильного «Скидан». Орган, який видав свідоцтво про право власності на житло від 24.05.1993 року та допустив помилку, позбавлений можливості виправити її. У зв'язку з цим, заявник просить суд встановити факт належності їй - [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме \~свідоцтва про право власності на житло від 24.05.1993 року, виданого відділом приватизації житла Полтавської міської ради. У судове засідання заявник та заінтересована особа не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 24.05.1993 року відділом приватизації житла на ім'я [PERSON] та «Скідан Антоніни Карпівни» видано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Із наданих копій свідоцтва про одруження, копії паспорту,довідки ЖЕО №2 від 10.12.2015 року вбачається, що анкетні дані заявника вказані як [PERSON]. Згідно пункту 6 частини 1 ст. 256 ЦПК України - суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по - батькові, місце і час народження якої зазначено в документі, не збігається із прізвищем, ім'ям, по - батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню, оскільки в свідоцтві про право власності на житло від 24.05.1993 року, виданого відділом приватизації житла Полтавської міської ради помилково зазначено «Скідан Антоніна Карпівна», натомість згідно даних паспорта правльне написання прізвища є [PERSON]. Заявник [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS], на її імя видано відділом приватизації житла Полтавської міської ради свідоцтво про право власності на житло від 24.05.1993 року. Орган, який видав свідоцтво про право власності на житло від 24.05.1993 року та допустив помилку, позбавлений можливості виправити її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У грудні 2015 року заявники звернулись до суду в порядку цивільного судочинства із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 30 квітня 1999 року. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що ухвалою Мінського районного суду м. Києва від 30 квітня 1999 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], в порядку забезпечення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору квартири купівлі-продажу недійсним. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2003 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. За таких обставин, посилаючись на положення ст. 154 ЦПК України, заявники просять скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Мінського районного суду м. Києва від 30 квітня 1999 року. Заявники в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як убачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ухвалою Мінського районного суду м. Києва від 30 квітня 1999 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], в порядку забезпечення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору квартири купівлі-продажу недійсним. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28 травня 2003 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою від 22 травня 1998 року. Такі дані підтверджується інформаційною довідкою, виданою Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 22 жовтня 2015 року. (а.с.7) Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 04 грудня 2015 року квартира [ADDRESS] перебуває під арештом. (а.с.4) За правилами ст. 154 ЦК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Приймаючи до уваги те, що рішенням суду в задоволенні позову відмовлено, судове рішення набрало законної сили, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву [PERSON], [PERSON] та ухвалює скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Мінського районного суду м. Києва від 30 квітня 1999 року.

Outcome: approved