Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначала, що перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини між ними не досягнуто, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначає, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 10.03.2017 року розірваний (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , актовий запис № 1371, виданим 17.07.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Сторони разом не проживають, спільна дитина сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у випадку задоволення судом позову про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи установлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved