overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що у шлюбі з відповідачем перебуває з 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], 2011 року народження. Сімейне життя з [PERSON] не склалось, в них постійно виникають сварки. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 11 червня 2011 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №178. У підготовче судове засідання позивачка не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Просила суд задоволити позов та розірвати шлюб. У підготовче судове засідання відповідач не з'явивсь. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Просив суд задоволити позов та розірвати шлюб. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 11 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №178. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, не проживають разом тривалий час, тому шлюб між ним ними може бути розірваним. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що у шлюбі з відповідачем перебуває з 2014 року.Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки в них різні характери, ставлення до життя. З відповідачем разом не проживають. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 16 травня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 58. У судове засідання позивач не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Просила суд задоволити позов та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу районного суду не надходило. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду iз заявою пpо встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що [PERSON], який помер 04 квітня 2010 року був її чоловіком. Заяву мотивує тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на земельні ділянки, що розташовані на території Сахнівської (Ленінської) сільської ради Менського району Чернігівської області. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після його смерті, їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту. Встановлення даного факту надасть заявнику можливість оформити спадщину. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просив їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заслухавши пояснення заявника, свідків, представника заінтерисованої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер 04 квітня 2010 року в с. Ленінівка Менського району Чернігівської області (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження ЯЛ № 622215 від 04 листопада 1954 року [PERSON] народилася 17 червня 1931 року (а.с. 6). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії ЯФ № 155315 від 18 листопада 1954 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу прізвище дружини «Федченко» (а.с. 7). Згідно довідки № 1081 від 13.12.2017 року виданої виконкомом Сахнівської сільської ради Менського району [PERSON] проживав спільно з дружиною [PERSON] в с. Сахнівка по вул. Вербова, 25 з 1963 року (а.с. 14). Згідно довідки № 1083 від 13.12.2017 року виданої виконкомом Сахнівської сільської ради Менського району спадкоємцем першої черги після померлого 04.04.2010 року [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с. 28). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, засвідчили той факт, що [PERSON] є чоловіком [PERSON]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сукупністю досліджених доказів обєктивно підтверджується, що [PERSON], який помер 04 квітня 2010 року в селі Сахнівка (Ленінівка) Менського району Чернігівської області є чоловіком [PERSON], яка народилася 17 червня 1931 року в селі Сахнівка (Ленінівка) Менського району Чернігівської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, вона із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2010 року. У провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на утриманні позивача. Позивач вказує на те, що відповідач вихованням дитини не займається, грошових коштів на утримання неповнолітньої дитини дає нерегулярно, також зазначає, що відповідач працює за трудовим договором, має постійний дохід та інших утриманців у нього немає. Посилаючись на вищевикладені обставини, [PERSON] просила суд стягнути із [PERSON] на свою користь, на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Зазначивши, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду заяву, в якій не заперечував проти позовних вимог та просив розглянути справи без його участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 07.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №471, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб. (а.с. 3). [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4), згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 183 СК України суд визначає розмір аліментів у розмірі ? частини від усіх доходів відповідача [PERSON], таким чином задовольняючи позовні вимоги позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що у неї з [PERSON] [INFO] року народилася спільна донька [PERSON]. На час народження дитини позивач не перебувала у шлюбі і мала прізвище «[PERSON]». 22.04.2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила своє прізвище. На даний час донька [PERSON] перебуває на утриманні позивача, при цьому батько дитини не надає кошти на її утримання, а добровільні виплати носять нерегулярний характер. Таким чином, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини отримуваних відповідачем доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований за № 1707 від 29.09.1999 року виданого на [PERSON] належить [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), на яку виданий державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований за № 1707 від 29.09.1999 року. Вона являється спадкоємцем, однак не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю вказане прізвище «[PERSON]», замість «[PERSON]», тому змушена звертатися до суду про встановлення вказаного факту. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 01.12.2017 року, якою заяву підтримала, просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Миротинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист від 18.12.2017 року, яким заявлені вимоги просив задовольнити, просив розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обгрунтовою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вказаний факт підтверджується копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] виданого Здолбунівським РВ УМВС України в Рівненській області, копією свідоцтва про народження [PERSON] від 17.05.1979 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] від [INFO], довідкою Миротинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 19.07.2017 року № 723. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], відповідно до договору дарування квартири від 26 липня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 7381. У зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO], який з 2015 року в зазначеній квартирі не проживає, його особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, відповідач більше року без поважних причин квартирою не користується, витрат по утриманню квартири не несе. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 26 липня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 7381. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до акту КП «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради від 07.12.2017 року встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], який з 2015 року в зазначеній квартирі не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що згідно акту КП «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради від 07.12.2017 року, [PERSON], [INFO], з 2015 року не проживає у квартирі [ADDRESS], особистих речей його у квартирі немає, витрат по утриманню квартири відповідач не несе, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з квітня 2017 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, та що спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2018 року справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засідання за правилами загального позовного провадження. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач 08.02.2018 року звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи без його участі, в тексті якої вказав, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 905; від шлюбу сторони малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2017 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя з відповідачем та збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечило б їх інтересам та інтересах їхніх дітей. В своїй адресованій суду письмовій заяві позивач вказала, що строк для примирення їм не потрібен. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 24.09.1994 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24.09.1994 року у міському Палаці шлюбів м. Полтава. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у міському Палаці шлюбів м. Полтави, про що відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 24.09.1994 року, зроблений актовий запис № 1915. З червня 2017 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 24 лютого 1994 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Воєводською сільською Радою народних депутатів, за актовим записом № 4. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозумінні між ними, внаслідок чого між ними виникли неприязні стосунки, які призводили до сварок. Протягом десяти років вони проживають окремо, дитина проживає разом з нею. Спільного господарства сторони не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини не має, на примирення не згодна. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кулєшова». Позивач та її представник у судове засідання не зявились. Представник позивача надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за їх відсутності,позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає наявними одночасне існування всіх умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив, відзив (заперечення) на позов не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши з їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку,

Outcome: approved