overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на наступне. 24.06.2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Після реєстрації шлюбу вона набула прізвище чоловіка - [PERSON]. У шлюбі у неї народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає та після розлучення буде проживати разом з нею. За таких обставин вона просить суд прийняти рішення про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення її позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №207, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 28.10.2015 року. Після реєстрації шлюбу позивач набула прізвище чоловіка - [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис за №549, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 28.10.2015 року. Сімейне життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на наступне. 25.03.2003 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Син проживає та після розлучення буде проживати разом з відповідачем. За таких обставин він просить суд прийняти рішення про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25.03.2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області 03.12.2010 року. Після реєстрації шлюбу відповідач набула прізвище чоловіка - [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №10, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області 10.03.2006 року. Сімейне життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає та після розлучення буде проживати разом з відповідачем [PERSON] За таких обставин суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 17.09.2014 року Подільським районним управлінням юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем. Від шлюбу вони мають дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, постійно виникали сварки та непорозуміння. Це призвело до втрати взаємної любові та поваги один до одного. З 04.12.2015 року вони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися. У звязку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, але надала до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність та вказав, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2014 року про що зроблено актовий запис № 900 Подільським районним управлінням юстиції у м. Києві. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися. Позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 29.10.2011 року в Сухоєланецькій сільській раді Новоодеського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб позивачки з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначила, що причиною розпаду сімї є те, що з відповідачем не знаходили спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету, та в відношеннях один до одного. Відповідач зловживав та зловживає алкогольними напоями, часто ображав її. На підставі цього у них виникають постійні сварки, скандали. У звязку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2011 року що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 076295 за актовим записом № 02 виданим 29.10.2011 року зареєстрований Сухоєланецькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 31.05.1975 року в Клепінівській сільській раді Красногвардійського району Кримської області було зареєстровано шлюб позивачки з відповідачем. Позивачка зазначила, що причиною розпаду сімї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки, бійки. З серпня 2015 року відповідач почав проживати окремо. Забравши всі своє речі. Шлюбні стосунки між ними припинено. Шлюб існує тільки на папері та фактично він розпався. У звязку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.05.1975 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-АП№ 343763 за актовим записом № 13 що зареєстровано Клепінівською сільською радою Красногвардійського району Кримської області. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання позивача про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «Матвєєва».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що 23.08.1990 року в Теплодарській селищній раді виконавчого комітету центральної районної ради м. Одеса було зареєстровано шлюб позивачки з відповідачем. Від шлюбу вони мають дітей не мають. Позивачка зазначила, що причиною розпаду сімї є те, що з відповідачем не знаходили спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету, та в відношеннях один до одного. Шлюб існує тільки на папері та фактично він розпався. Шлюбні стосунки припинилися в 1997 році і відповідач проживає окремо, але розірвати шлюб відмовляється. У звязку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 305855 за актовим записом № 27 виданим 23.08.1990 року в Теплодарській селищній раді виконавчого комітету центральної районної ради м. Одеса. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 17 вересня 2005 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 848. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, оскільки у них різні погляди на життя та ведення фінансових розходів. З 15 січня 2015 року спільно не проживаюсь та сумісного господарства не ведуть. Просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що їх сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Також просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка «Цапій». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 018786, виданого 17 вересня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 17 вересня 2005 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Чаплигіна) [PERSON], актовий запис № 848. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Цапій». Згідно свідоцтва про народження серії І НО № 125152, виданого у липні 2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 18 червня 2007 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 430. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сімя розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої дитини. При цьому суд також приймає до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 01.10.2010 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.10.2010 року у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ міста Києва, актовий запис № 1200. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 03.06.15 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 124 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.06.15 року у Відділі ДРАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 693. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 29.09.07 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.09.07 року Відділом РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1320. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved