Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що у жовтні 2020 року йому стало відомо, що на його рахунки накладено арешт згідно постанови приватного виконавця Мукореза О.Л. про арешт коштів боржника від 15 жовтня 2020 року. Він звернувся до приватного виконавця для з`ясування обставин, де йому було повідомлено про те, що приватним виконавцем 22 вересня 2020 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 43537\~грн 93\~коп. згідно виконавчого напису № 1351, виданого 30 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. Зазначає, що цей виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки був вчинений з порушенням вимог закону. Крім того, його ніхто не повідомляв про наявну заборгованість по кредитному договору у вказаному у виконавчому написі розмірі. Також зазначає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено щодо суми, яка є спірною, так як строк дії кредитного договору закінчився 22 жовтня 2016 року, тому вимоги відповідача про стягнення процентів за період з 29 січня 2019 року по 10 березня 2020 року не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. До того ж, виконавчий напис приватного нотаріуса було вчинено без урахування строку позовної давності. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати виконавчий напис № 1351 від 30 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» грошових коштів в сумі 43537 грн 93\~коп. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 26 січня 2021 року на 16-годину 30 хв. У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову. При цьому, зазначає, що кредитний договір №\~R53700351341В від 22 жовтня 2013\~року був укладений між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого за договором відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №270815нв від 27 серпня 2015 року є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а в подальшому 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором №R53700351341В від 22 жовтня 2013\~року. Як зауважив відповідач, він належним чином направляв позивачу вимогу про наявну заборгованість та необхідність у її оплаті. Оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними та допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою та не надав доказів часткового або повного погашення заборгованості, тому відповідач вважає, що заборгованість є безспірною та обґрунтованою (а.с. 33-44). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15\~березня 2021 року на 13-годину 30 хв. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» просить розгляд справи проводити без участі його представника. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. та приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши думку представника позивача про задоволення позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 жовтня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір №\~R53700351341В, відповідно до якого товариство надало позичальнику грошові кошти в розмірі 40000 гривень на строк по 22 жовтня 2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних ( а.с. 4-5). 13 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим\~О.О. вчинено виконавчий напис за № 1351, за яким було запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором №R53700351341В від 22 жовтня 2013 року, укладеним з ПАТ «ВТБ БАНК», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», на загальну суму 43537 грн 93\~коп. (а.с. 6). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. від 22\~вересня 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису №\~1351, виданого 30 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим\~О.О. (а.с. 7). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону. Вказує, що виконавчий напис приватного нотаріуса було вчинено щодо суми, яка є спірною. Здійсненню виконавчого напису не передувало звернення відповідача до позивача з письмовою вимоговою про добровільну сплату заборгованості, а також виконавчий напис приватного нотаріуса було вчинено без урахування строку позовної давності у три роки. За загальним правилом статей 15, 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.\~1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 30 квітня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально (а.с. 4-5), тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Крім того, заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною, так як строк дії кредитного договору був визначений сторонами до 31 січня 2016 року (а.с. 4-5). Отже, з дня виникнення у відповідача права вимоги за кредитним договором минуло більше трьох років, що виключає наявність правових підстав для вчинення виконавчого напису нотаріусом. Однак, на зазначене порушення нотаріус уваги не звернув та вчинив оспорюваний виконавчий напис, у тому числі, з пропуском трирічного строку з дня виникнення у відповідача права вимоги. Таким чином, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки спір вирішено на користь позивача, тому з відповідача на його користь підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 840 грн 80 коп. (а.с. 10). На підставі викладеного,

Outcome: approved