Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення його сестри, [PERSON], від права на спадкування за законом після смерті їхнього батька, [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року помер його батько, [PERSON], у зв'язку з чим відкрилась спадщина на нерухоме майно, що складається з житлового будинк[ADDRESS] земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,5га, розташовану на території с.Терсянка Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, та земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,98га, розташовану на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, які належали померлому на праві власності. Спадкоємцями за законом першої черги залишився він, його мати, яка відмовилася від прийняття спадщини на його користь, та його сестра, [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. За життя батько хворів на цукровий діабет, в нього були ампутовані ноги, він лежав і позивач доглядав його. Відповідач по справі не приїжджала до нього, не допомагала ні матеріально, ні фізично, ні морально. Поховання батька здійснив він. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили усунути відповідача від права спадкування за законом, а також визнати право власності на спадкове майно. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася відповідно до ст. 74,76, ЦПК України за останнім відомим місцем проживання - місцем реєстрації належним чином, конверт з усіма документами повернувся на адресу суду із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає сім'ю [PERSON] ще з дитинства, з позивачем товаришу. Кожного тижня приїжджає до с.Терсянка до батьків, заходить у гості і до [PERSON]. Жодного разу вже на протязі багатьох років він не бачив сестру [PERSON]. Майже за півроку до смерті батькові [PERSON] ампутували ноги, він був лежачим, і його син доглядав за ним. Також він сам здійснив поховання батька. Свідок [PERSON] пояснив суду, що останні 5 років він допомагає [PERSON], раз на тиждень приходить до нього, і за всі ці роки жодного разу не бачив йог сестру. Позивач разом з дружиною доглядали за батьком та поховали його. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою сім'ї [PERSON] вже протягом більше 10 років, кожного дня спілкується з ними. Батько хворів, потім йому ампутували ноги, він був лежачим, і позивач разом з дружиною доглядали його. Сестру позивача знає, але останні 9 років вона до батьків не приїжджала. Свідок [PERSON] пояснила суду, що дружить із сім'єю Алексєєнків сім'ями. Син доглядав батька, а сестру [PERSON] вона бачила один раз, та приїжджала на похорон батька. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 27.10.1967 року та серії [NUMBER] від 22.11.1973 року (арк.с. 6, 44). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії[NUMBER], виданого 07.11.2011 Привільненсьою сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 15 (арк.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва № 73 про право особистої власності на житловий будинок, виданого 19.10.1990 виконавчим комітетом Привільненської сільської ради народних депутатів трудящих Вільнянського району Запорізької області (арк.с.10), земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,5га, розташованої на території с.Терсянка Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 003611, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №65, виданого головою Привільненської сільської ради народних депутатів 30.09.1996 (арк.с. 15), та земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 3,98га, розташованої на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 040576, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1582, виданого головою Привільненської сільської ради народних депутатів 05.04.2001 (арк.с. 11). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 39160796 від 12.12.2014 року, отриманої на запит суду, вбачається, що спадкодавець [PERSON] заповіту не складав, а тому до правовідносин з прийняття спадщини мають застосовуватись положення глави 86 ЦК України (а.с. 31-32). Згідно зі ст. 1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців за законом відносяться: дружина померлого [PERSON] - [PERSON], дочка - [PERSON] та син - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у шестимісячний строк подали до Вільнянської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (арк.с.23, 41). Дружина померлого [PERSON] - [PERSON] від прийняття спадщини після чоловіка відмовилася на користь сина, [PERSON], шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви (арк.с. 26). Таким чином, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] є такими, що прийняли спадщину після померлого [PERSON] Судом встановлено, що підтверджено поясненнями свідків, що дочка померлого [PERSON], не здійснювала піклування про нього, не здійснював ніякої підтримки та ухилялася від надання останньому будь-якої допомоги (матеріальної та моральної). Разом з цим, позивач протягом хвороби свого батька на цукровий діабет, коли він знаходився у лежачому стані після ампутації ніг (довідка Вільнянської ЦРКЛ від 16.12.2014 № 2432), постійно доглядав його та піклувалася про нього, допомагав вести домашнє господарство. Положеннями статей 1216, 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У частині першій статті 172 і частині першій статті 202 СК України гарантовано право батьків на піклування про них, проявлення про них турботи та надавання їм допомоги з боку дитини, повнолітньої дочки, сина. Повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У своїх роз'ясненнях Пленум Верховного Суду України, викладених у постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, вказав (п. 6), що факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи із викладених обставин та доказів у їх сукупності та кожного окремо, суд вважає позовні вимоги в частині усунення відповідача від права на спадкування за законом та визнання права на спадкове майно доведеними, законними та обґрунтованими, внаслідок чого підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved