Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду та після уточнення позовних вимог просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у розмірі 24750,00 грн.,завдані матеріальні збитки спричинені внаслідок залиття його квартири, а також моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на факт залиття 13.10.2013 року його квартири [ADDRESS] власником якої він є мешканцем квартири [NUMBER] за зазначеною адресою, а також посилається на акт, яким встановлений цей факт і на кошторис виготовлений позивачем. Моральну шкоду обґрунтовує переживаннями його та його сім'ї спричиненими таким залиттям. Від сплати судового збору просить його звільнити як інваліда 2-ї групи. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечує. Посилаючись на визнання факту залиття квартири позивача з квартири [ADDRESS] заперечує розмір шкоди за недоведеністю його розміру, а також на невідповідність акту про таке залиття встановленим законодавчим вимогам, на складення кошторису позивачем особисто, що є не належним доказом у справі, на недоведеність спричинення позивачу моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 17.09.2015 року (а.с.2). Із пояснень позивача вбачається, що 13.10.2013 року відбулося залиття його квартири [ADDRESS]. Представник відповідача цього факту не заперечує. На підтвердження даного факту та розміру спричинення матеріальної шкоди його квартирі позивач надає акт від 18.10.2013 року затверджений директором КП «РЕО-4» складений комісією у складі інженера [PERSON], майстра т/д 9 [PERSON], майстра р/д [PERSON] згідно якого залиття квартири позивача відбулося за причини прориву крану подачі води до пральної машини встановленої самостійно мешканцями квартири [ADDRESS], що знаходиться поверхом вище його квартири (а.с.3) та особисто позивачем складений кошторис виконання відновлювальних робіт на суму 24750,00 грн. (а.с.5). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наданий позивачем акт складений без участі мешканців квартири [ADDRESS] та без зазначення в ньому інформації щодо огляду зазначеної квартири. Представником відповідача зазначено про невідповідність інформації в акті щодо самостійного встановлення відповідачем машини. На спростування доводів позивача надає талон сервісного обслуговування Домотехніка-Сервіс з інформацією про встановлення приладу (а.с.42). Суд відмовляє позивачу у задоволенні його вимоги про стягнення матеріальної шкоди оскільки позивачем не доведено, який збиток та у якому розмірі завданий залиттям. Кошторис наданий позивачем складений ним особисто на підставі приблизних цін на будівельні матеріали та свідчить про власні припущення позивача щодо вартості матеріального збитку, а тому не можу бути взятий до уваги судом як належний доказ. Отже, враховуючи вищевикладене, вимоги щодо стягнення матеріальних збитків є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди за причини похідної природи даної вимоги від вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у задоволенні якої позивачу відмовлено.

Outcome: dismissed