Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 02.12.2005 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 229 -41 /12 -2005 А, відповідно до умов якого Банк надав кредит Позичальнику в національній валюті в сумі 60 490,00 грн. терміном по 02 грудня 2010 року та з оплатою 15,00 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, Позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк», яке в свою чергу змінило своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], 02.12.2005 р. укладено Договір поруки № 229 - 41/12 - 2005А. Однак, Позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь Банку не повернув. В останній редакції позовних вимог просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним зобов'язанням в розмірі 2 641,20 грн. та судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні представник позивача Бояринцева Вікторія Вікторівна позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволені відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена за місцем реєстрації, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. 02.12.2005 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] (надалі - Відповідач 1, Позичальник) було укладено кредитний договір № 229 -41 /12 -2005 А (надалі - Кредитний договір) (а.с. 5-9). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк надав кредит Позичальнику в національній валюті в сумі 60 490,00 грн. терміном по 02 грудня 2010 року та з оплатою 15,00 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, Позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк», яке в свою чергу змінило своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], 02.12.2005 р. укладено Договір поруки № 229 - 41/12 - 2005А. Відповідно до п. 1.1 Договорів поруки, Поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 229 - 41/12 - 2005А від 02.12.2005 р., як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3 Договорів поруки, Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в Кредитному договорі. Відповідно до п. 1.4. відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, суд, дослідивши матеріали справи вважає, що зобов'язання [PERSON] за договором поруки від 05.12.2010 р., повинен бути припиненим з наступних підстав. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов 'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В порушення умов Кредитного договору Позичальник не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим Позивач звернувся до суду з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з Відповідачів, в результаті чого Дарницьким районним судом м. Києва 28 вересня 2007 року винесене рішення про стягнення заборгованості, станом на 11.04.2007 р. за кредитним договором в розмірі 53 521,84 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 5 337,90 грн., за прострочення сплати відсотків 267,68 грн., пеню за прострочення повернення кредиту 1 434,24 грн., судовий збір в розмірі 605,62 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн., а всього 61 197,28 грн. (а.с. 71 -72). Рішення суду не виконано повністю. Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ч. 2 п. 17 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року передбачено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родові ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому Позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановлено в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не ввстановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом року від дня укладення договору поруки. Судом встановлено, що Позивач звертався до суду з позовом як до основного боржника так і до поручителя. Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2007 року позов було задоволено у повному обсязі. Отже, суд приходить до висновку, що зобов'язання щодо забезпечення Кредитного договору порукою є припиненими. У зв'язку з невиконанням умов Кредитного договору сума заборгованості становить 2 641,20 грн., з яких сума заборгованості за кредитом - 0 грн. 00 коп., сума заборгованості за відсотками - 2 641,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 70). Судом встановлено, що Відповідач - 1 [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним належним чином не виконує. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у справі, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, приходить до висновку, що зобов'язання щодо Кредитного договору порукою є припиненими на підставі закону, а отже позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволений позовних вимог, отже з Відповідача-1 на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial