Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

У вересні позивач звернувся до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що він є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі - продажу будинку з відстрочкою платежу від 04.10.2014 року та заявою про здійснення розрахунку, укладених між позивачем та [PERSON], посвідчених приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Шумейко І.Ю. З 26.07.1988 року у даному домоволодінні зареєстровано місце проживання [PERSON] (на той час прізвище - [PERSON]). Двічі, у зв'язку зі міною прізвища та паспорта відповідач перереєстровував реєстрацію, востаннє - 29.03.2017 року. З 1997 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується довідкою голови вуличного комітету та поясненнями свідків, які проживають по сусідству. Після придбання будинку у брата відповідача, позивач неодноразово звертався до останнього із проханням знятися з реєстрації місця проживання, однак відповідач відмовляється. 25.12.2017 року направлено на адресу місця фактичного проживання відповідача рекомендованим листом заяву з вимогою про зняття з реєстраційного обліку, яку 22.01.2018 року було повернуто у зв'язку із відмовою в отриманні. 13.01.2018 року [PERSON] звертався до Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про зобов'язання [PERSON] знятися з реєстраційного обліку, однак за результатами розгляду вказаної заяви було відмовлено та запропоновано звернутися до суду. Реєстрація місця проживання у вищевказаному будинку відповідача перешкоджає вільному розпорядженню своєю власністю. Крім того, позивач не може оформити державну допомогу у вигляді субсидії на опалювальний період, у зв'язку із реєстрацією в будинку сторонньої особи. В зв'язку з цим, позивач змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду представником позивача, адвокатом [PERSON] надано заяву про розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, на адресу його місця реєстрації направлявся рекомендований лист. За таких підстав, суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне. Із копії договору купівлі-продажу будинку з відстрочкою платежу від 04.10.2014 р. слідує, що [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою : [ADDRESS] (а.с. 4-5). Із копії довідки посвідченою секретарем Долинської міської ради Кіровоградської області від 12.07.2018 р. слідує, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], але фактично з 1998 року не проживає (а.с. 9). Із копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку [ADDRESS], слідує, що [PERSON], [INFO] зареєстрований у вказаному домоволодінні з 29.03.2007 року (а.с.9-11). За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачають право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. За змістом ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вищевказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, як спосіб усунення перешкод у користуванні власністю. Враховуючи вище викладене встановлено, що власником будинку [ADDRESS] є позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 586 приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Шумейко І.Ю. Відповідач зареєстрований в даному будинку, однак там не проживає з 1998 року, тобто понад рік без поважних причин відсутній за місцем проживання, домовленостей між ним та власником житла з приводу користування житлом не виникало, відповідно відповідач є таким, який втратив право користування спірним житловим приміщенням. З огляду на встановленні обставини, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача на його користь у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved