Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ «БМ Банк» звернулось до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 липня 2012 року позивач уклав з [PERSON] кредитний договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту. За даним договором банк відкрив позичальнику позичковий рахунок та надав кредит на умовах строковості, поворотності та платності шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії 60 000 грн. з терміном остаточного повернення 08 липня 2013 року. Банк виконав свої зобовязання за договором. Натомість відповідач зобов'язання не виконує належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 08 грудня 2015 року за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 25\~703,56 грн.. Тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 25\~703,56 грн. та судовий збір в розмірі 1218 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, окрім того зазначив, що твердження представника позивача про те що відповідачем сплачено борг у повному обсязі не заслуговує на увагу оскільки, відповідачем виконано рішення суду від 25.12.2013 року лише 21.09.2015 року, що підтверджується випискою руху коштів . Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки відповідачем борг сплачений у повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді справи судом встановлено, що 09 липня 2012 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №312911 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту. За даним договором банк відкрив позичальнику позичковий рахунок №2202701545451 та надав кредит на умовах строковості, поворотності та платності шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії 60 000 грн. з терміном остаточного повернення 08 липня 2013 року. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. В силу укладеного кредитного договору відповідач зобов'язаний був повернути кредит в строки і в порядку, передбачені цим Договором. Це передбачено п.п. 2.3.1, 3.1.4 та 3.1.8 Кредитного договору, що укладений між сторонами та врегульовано ст. 1054 ЦК України. Згідно вимог пункту 2.4.1 кредитного договору встановлено, що позичальник повинен не пізніше 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця протягом строку дії кредитного ліміту, повернути 5 процентів від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду та сплатити всі нараховані за розрахунковий період проценти. Відповідно до п. 2.4.3 кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами нараховуються щоденно виходячи із щоденного залишку заборгованості за основним боргом, починаючи з дня виникнення заборгованості (включно) по день повного погашення заборгованості. Пунктом 2.5.5 кредитного договору передбачено, що протягом 45 календарних днів з дня виникнення заборгованості за основним боргом на суму основного боргу розраховуються за ставкою 0,01% річних, виходячи з бази розрахунку процентів «Факт/360». Після закінчення пільгового періоду проценти на суму основного боргу розраховуються за ставкою 30,99 % річних, виходячи з розрахунку процентів «Факт/360». Згідно п.п. 2.4.5, 2.4.6 Кредитного договору, в разі виникнення Овердрафту (дебетове сальдо) за картковим рахунком за користування ним позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 50% річних, виходячи з бази для розрахунку процентів «Факт/360», що нараховуються на суму Овердрафту. Відповідно до п. 4.1.1 договору, у випадку недотримання позичальником строків виконання зобов'язань, а саме прострочення оплати обов'язкового платежу, він зобов'язаний сплатити комісію розрахункового касового обслуговування за переказ коштів на рахунки простроченої заборгованості: при несплаті обов'язкового платежу більш ніж 7 календарних днів - в розмірі 30 грн. без ПДВ, більш ніж 30 календарних днів - 300 грн. без ПДВ. Банк на виконання умов договору надав позичальнику обумовлену договором суму кредиту. Позивач повністю виконав умови договору №312911 від 09 липня 2012 року, натомість відповідач порушив виконання взятих на себе зобов'язань. У встановлений строк відповідач кредит не повернув. 25 грудня 2013 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області з [PERSON] було стягнуто на користь ПАТ «БМ Банк» 58\~794 грн. 88 коп. суми заборгованості за договором від 09 липня 2012 року та також витрати по сплаті судового збору в розмірі 587, 95 грн. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2015 року, боржником [PERSON] борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачені в повному обсязі. Проте відповідно до п. 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє правовідносин кредитного договору,, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов?язання та позбавляє кредитора на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов?язання залишаються не виконаними належним чином відповідно до ст.ст. 526, 599 ЦК України. А тому зважаючи на те, що з моменту винесення рішення до моменту його виконання пройшов значний проміжок часу, тому вимога позивача про стягнення заборгованості у вигляді прострочених відсотків є правомірною. Згідно вимог пункту 3.4.4 кредитного договору передбачено право банку звернутися з позовом до суду про примусове стягнення заборгованості у випадку порушення боржником строків погашення заборгованості за цим договором. Перевіривши подані суду розрахунки, рух коштів по рахунку суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути заборгованість відповідача по простроченим відсоткам складає 25\~703,56 грн. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки він ґрунтується на законних підставах. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні документи за №2219011 від 17 грудня 2015 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1218 грн.. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved