Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 14 серпня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати із позивачем. В останній час спільного проживання їх погляди на життя стали різними, а тому спільне проживання виявилося неможливим і вони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Причиною припинення сімейних відносин стала відмова від продовження подальших шлюбних відносин. Спільне життя не склалося, втрачено почуття кохання, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї є неможливим. З вересня 2015 року проживають окремо. Спільне господарство не ведуть, сім'я носить формальний характер. Майновий спір відсутній. Спільних інтересів крім дитини між ними не має. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2010 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №530, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане повторно 26 серпня 2010 року (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13 листопада 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1170 (а.с.7) . Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають протилежні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з листопада 2016 року, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,21 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved