Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка є матір'ю їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У квітні 2014 року вона пішла з дому, по телефону повідомила, що син їй не потрібен і вона відмовляється від дитини. Батьківські обов'язки по вихованню та утриманню дитини не виконує з моменту народження. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], а також надала висновок Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Прокурор вважав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] її батьківських прав відносно малолітнього сина підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі (а.с. 7). Дитина мешкає разом з позивачем в [ADDRESS] та знаходиться на повному утриманні позивача. У будинку створено всі необхідні умови для розвитку дитини. (а.с. 13, 14, 29). Позивач мешкає з батьками, дружиною [PERSON] та сином [PERSON], [INFO]. Як і за місцем реєстрації в [ADDRESS], так і за місцем фактичного проживання в [ADDRESS], характеризується позитивно. Спиртним не зловживає. Скарг від сусідів не надходило. Приводів до Іллічівського РВ немає. Дитину виховує самостійно. (а.с. 13, 14, 26, 29, 30, 33). Відповідачка з вересня 2013 по квітень 2014 року мешкала в [ADDRESS]. Зарекомендувала себе негативно. Зі слів сусідів вела аморальний образ життя, неодноразово була помічена у стані алкогольного сп'яніння. Вихованням дитини займається батько [PERSON] (а.с. 25, 27, 31). Дитина спостерігається в амбулаторії №3 Центру первинної медико - санітарної допомоги № 1 м.Маріуполя у лікаря [PERSON] Батько дитини виконує усі рекомендації лікаря. Здоров'ям дитини піклується тільки батько, який і відвідує амбулаторію разом з дружиною [PERSON] (а.с.28). Іллічівська районна адміністрація Маріупольської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації від 14 січня 2015 року № 1 п.7, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним висновком. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається з моменту її народження. Життям дитини відповідачка не цікавиться, з її боку відсутня будь-яка турбота про сина, про його розвиток. Таким чином, з урахуванням переконливих доказів, наданих позивачем, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню сина, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved