Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У грудні 2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив стягнути із відповідача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 10 152,53 грн., 3% річних в сумі 970 грн., індекс інфляції в сумі 1864,12 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, правом подачі відзиву на позов не скористався За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Судом встановлено, що Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» з 01 квітня 2012 року надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. У період з 01 липня 2008 року по 31 березня 2012 року включно, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надавались комунальним підприємством «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарства Кіровоградської міської ради». Шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство зобов`язалось надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , а відповідач своєчасно їх оплачувати. Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (водопостачання, опалення та ін.), а відповідач отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. Статтею 162 ЖК України, передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно розрахунку, борг відповідача перед позивачем за період з 01 грудня 2015 року по 31 серпня 2020 року становить 10 152,53 грн. Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином не виконує. Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення сума боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 10 152,53 грн. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних та індекс інфляції нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved