Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 19 липня 2016 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого він передав [PERSON] грошові кошти в сумі 9000 гривень, а останній зобов`язався повернути їх до 19 серпня 2016 року. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач написав йому боргову розписку від 19 липня 2016 року. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 9000 гривень боргу, 4500 гривень штрафу згідно п. 6 договору, 92 гривні 95 копійок трьох процентів річних, 11340 гривень пені за несвоєчасне виконання боржником зобов`язання та сплачений судовий збір. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. [PERSON] позовну заяву з додатками отримав (а.с. 16), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 9000 гривень, а останній зобов`язався повернути їх до 19 серпня 2016 року (а.с. 5). На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] написав [PERSON] розписку про отримання коштів від 19 липня 2016 року (а.с. 6). Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що відповідно до договору позики від 19 липня 2016 року [PERSON] має повернути [PERSON] 9000 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 9000 гривень, тобто стягненню з відповідача підлягає зазначена сума. [PERSON] також просить стягнути з відповідача штраф у сумі 4500 гривень та пеню за несвоєчасне виконання боржником зобов`язання в розмірі 11340 гривень. Відповідно до п. 6 договору позики в разі прострочення повернення позики позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 50 % від неповерненої суми позики, а також позикодавець вправі нараховувати пеню в розмірі 1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення. Вбачається, що сума позики становить 9000 гривень, таким чином стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 4500 гривень (50 % від неповерненої суми позики). Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 3 цієї статті передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Період прострочення повернення позики становить з 20 серпня 2016 року по 23 грудня 2016 року. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня за несвоєчасне повернення позики в розмірі 11340 гривень (9000 х 0,01 х 126 = 11340). Позивач також просить стягнути з відповідача три проценти річних з простроченої суми за період з 20 серпня 2016 року по 23 грудня 2016 року в сумі 92 гривні 95 копійок. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних. Термін прострочення за договором позики складає 126 днів. Отже, сума 3 % річних складає 93 гривні 20 копійок (9000 х 0,03 = 270 : 365 = 0,73 х 126 = 93,20). Позивач просить суд стягнути з відповідача меншу суму - 92 гривні 95 копійок нарахованих трьох процентів річних. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 92 гривні 95 копійок. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved