Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні нею, вселення та відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. [PERSON] у листопаді 2013 року заявила до [PERSON] зустрічний позов (а.с. 31-33), змінивши вимоги якого (а.с. 84-86), просила суд припинити право [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS] (далі по тексту рішення - квартира, спірна квартира) та визнати право власності на цю частку за нею. Ухвалою суду від 28 листопада 2013 року (а.с. 43) позови об»єднані в одне провадження. [PERSON] суду пояснив, що він успадкував ? частку спірної квартири, користуватися якою не може через те, що інший співвласник квартири [PERSON], якій належить ? частки квартири, чинить йому перешкоди у користуванні квартирою, перешкоджає його вселенню, що завдає йому моральних страждань. Домовитися про спільне користування квартирою або продаж квартири та поділ грошових коштів між ними відповідно до часток кожного у спільній власності він з [PERSON] не зміг. Вважав, що можливо встановлення порядку користування спірною квартирою, відповідно до якого йому надається у користування одна ізольована житлова кімната площею 7,0 кв.м., дві інші суміжні житлові кімнати площею 14,6 кв.м. і 8,8 кв.м. надаються [PERSON] Веранда та інші підсобні приміщення залишаються у спірному користуванні сторін. Проти зустрічного позову [PERSON] заперечував, пояснюючи, що за запропоновані нею кошти в сумі 48763,90грн. він іншого житла собі не придбає; погоджувався отримати компенсацію в сумі 60 000 грн. [PERSON] не визнала позовні вимоги [PERSON], пояснивши, що спільне володіння та користування квартирою між ними є неможливим через вкрай неприязні стосунки між ними. Запропонована нею компенсація в сумі 48 763,90 грн. відповідає ринковій вартості частки, яка визначена експертом, і покладена нею на депозитний рахунок суду. Аргументи [PERSON] про його неодноразові намагання вселитися в квартиру та ті перешкоди, які вона нібито чинила йому, заперечила. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить право власності на ? частку спірної квартири, як спадкоємцю [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 8); [PERSON] належить право власності на ? частки спірної квартири на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 34-37). Спірна квартира розташована на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 7,0 кв.м., 8,8 кв.м. та 14,6 кв.м. Сторони не доводяться один одному родичами, стосунки між ними є вкрай неприязними. За клопотанням сторін суд призначив у справі судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до висновку якої (Висновок № П-15 від 25 лютого 2014 року, а.с. 69-76) ринкова вартість квартири на момент проведення експертизи становить 195 055,50 грн. Ринкова вартість ? частки дорівнює 48 763,90 грн. Виділити 1/4 частку, яка належить [PERSON], неможливо через те, що площа, яка припадає на неї, є набагато меншою за мінімальну норму. Експертом запропонований один варіант можливого встановлення порядку користування спірною квартирою, відповідно до умов якого пропонується [PERSON] виділити у користування житлову кімнату під №8 площею 7,0 кв.м., [PERSON] пропонуються житлові кімнати під №6 та №7 відповідно площею 14,6 кв.м. та 8,8 кв.м., а вхід з верандою та інші підсобні приміщення мають залишитися у спільному користуванні сторін. У власності сторін є й інші житлові приміщення: так, [PERSON] на праві спільної сумісної власності з донькою [PERSON] належить двохкімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 90-91); у свою чергу [PERSON] разом із своєю мамою [PERSON] є співвласниками двохкімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 96). За зазначеними адресами сторони фактично постійно проживають та зареєстровані. Спірною квартирою переважно у літній період користується сім»я доньки [PERSON] [PERSON] не надав суду доказів того, що він намагався вселитися, а [PERSON] чинила йому перешкоди у користуванні спірною квартирою. Згідно з частиною першою статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: - частка є незначною і не може бути виділена в натурі; - річ є неподільною; - спільне володіння і користування майном є неможливим; - таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. У частині 2 статті 365 ЦК України зазначена обов»язкова умова попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду для припинення права особи на частку у спільному майні. Як вбачається з матеріалів справи позивачка попередньо внесла на депозитний рахунок суду вартість 1/3 частини спірного житла у сумі 48 763,90 грн. (квитанція, а.с. 83). Підсумовуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що частка [PERSON] у спірній квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі; квартира є неподільною, спільне володіння і користування квартирою є неможливим через вкрай неприязні стосунки, які склалися між сторонами. [PERSON] має у власності інше житло, де постійно проживає, ніяких витрат по сплаті комунальних послуг чи витрат на підтримання квартири в належному технічному стані він не здійснював. Отже, припинення права власності [PERSON] на ? частку спірної квартири не завдасть істотної шкоди його інтересам. На підставі викладеного, відповідно відповідно до статей 215-218 ЦПК України,

Outcome: approved