Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

У грудні 2019 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом в якому просять: встановити факт постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] її дітей [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право на Ѕ частину земельної частки (пай) розміром 7,16 умовних кадастрових гектарів землі без визначення меж цієї ділянки в натурі, що підтверджено сертифікатом серії ХС № 0132130 виданого Великоолександрівською районною державною адміністрацією від 27 червня 1997 року - право на яку належало [PERSON] та було успадковане [PERSON] ; визнати за [PERSON] право на Ѕ частину земельної частки пай розміром 7,16 умовних кадастрових гектарів землі без визначення меж цієї ділянки в натурі, що підтверджено сертифікатом серії ХС № 0132130 виданого Великоолександрівською районною державною адміністрацією від 27 червня 1997 року - право на яку належало [PERSON] та було успадковане [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 5,90 га, яка розташована на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області - право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності серії ХС № 043314 виданого на підставі розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації від 28 лютого 2003 р. № 87, кадастровий номер земельної ділянки 6520984300:05:018:0007; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 5,90 га, яка розташована на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області - право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності серії ХС № 043314 виданого на підставі розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації від 28 лютого 2003 р. № 87, кадастровий номер земельної ділянки 6520984300:05:018:0007. Під час розгляду справи суд, за клопотанням представника, ухвалами суду від 30 жовтня 2019 року витребував від: приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області Гідулян Ірини Юріївни відомості про прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] померлої [INFO] ; Відділу у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відомості щодо належності на праві власності земельної ділянки, сертифікат серії ХС № 0132130 площею 7,16 га та сертифікат серії ХС № 043314 площею 5,90 га; Старосільської сільської ради інформацію про вибуття громадянки [PERSON] на постійне місце проживання в іншу місцевість. На судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пояснивши, що позивачі та відповідачка постійно на момент смерті проживали зі своєю матір`ю, якій на момент смерті належало майно у виді земельної ділянки, що належало особисто останній та права на земельну частку (пай), яке належало останній як таке, що було нею прийнято у спадщину від чоловіка. Відповідач на відповідне майно не претендує, а отже за позивачами має бути визнано право на вказане спадкове майно. На судове засідання відповідачка не з`явилася, надала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. На судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується актовим записом № 15 складеним 30 жовтня 1995 року виконавчим комітетом Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області (повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 2018 року). Відповідно до актового запису № 17 складеного 04 вересня 1955 виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 числа 2005 року вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] у виді належного йому на час смерті майнового права на 7,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. [PERSON] померла [INFO] в м. Кривий ріг, що підтверджується актовим записом № 383 складеним 04 червня 2013 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04 червня 2013 року). Відповідно до актового запису № 3 складеного 27 січня 1969 року Лепетихською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 січня 1969 року) вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] . Відповідно до актового запису № 63 складеного 04 грудня 1962 року Лепетихською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14 грудня 1962 року) та актового запису № 6 складеного 22 лютого 1981 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22 лютого 1981 року) вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області Гідулян Ірини Юріївни від 30 жовтня 2019 року та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та заповіти / спадкові договори) від 30 жовтня 2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до листа Відділу у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 04 лютого 2020 року, 18 березня 2020 року, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0132130 від 27 червня 1997 року та розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області від 06 квітня 2005 року № 213, Державного акту на право власності серії ХС № 043314 виданого на підставі розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації від 28 лютого 2003 р. № 87, на момент смерті [PERSON] належали: право на земельну частку (пай) розміром 7,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, що розташована на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, яке перейшло до останньої на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 лютого 2005 року; земельна ділянка площею 5,90 га, яка розташована на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, кадастровий номер земельної ділянки 6520984300:05:018:0007. Допитана на судовому засіданні як свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] залишивши свій будинок на розборку переїхала проживати до своєї доньки [PERSON] в м. Кривий Ріг, куди також за деякий час до смерті переїхали тимчасово проживати інші її діти [PERSON] та [PERSON] . На той час у [PERSON] були сімейні проблеми і йому ніде було жити, а [PERSON] вийшовши на пенсію та дізнавшись про хворобливий стан матері вирішила приїхати та допомагати. До смерті матері вони всі жили разом. Допитаний як свідок [PERSON] дав суду покази аналогічні зазначеним та додатково пояснив, що на даний час за тією адресою де діти проживали разом з матір`ю проживає [PERSON] . Відповідно до відміток у паспорті [PERSON] вбачається, що вона з 1989 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Старосільської сільської ради від 05 листопада 2019 року № 91 та копії домової книги [PERSON] вибула [INFO] з с. Лепетиха Березнегуватського району Херсонської області. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Зміст позовних вимог, підстави позову та встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу спадкових прав позивача на майно, яке залишилось після смерті спадкодавців, що врегульовані нижченаведеними нормами Цивільного кодексу України (далі- ЦК України), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті матері, шляхом постійного проживання з нею на момент смерті, а отже мають право ставити на вирішення суду питання про перехід прав належних спадкодавцю до них у порядку спадкування. Факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини визнаний відповідачем, підтверджений показами свідків, поясненнями представника позивача, письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] , письмовими доказами. Оскільки позивачі прийняли спадщину після смерті матері на підставі закону слід констатувати прийняття ними у спадщину вказаного права на земельну частку (пай) та права власності на земельну ділянку, в рівних частинах, які належали померлій у відповідності до вищевказаних обставин та не припинилося у зв`язку зі смертю. Належність [PERSON] на момент смерті вказаного права на земельну частку (пай) та можливість переходу такого права в порядку спадкування, з урахуванням встановлених обставин, вбачається із приписів пункту 17 Перехідних положень Розділу Х ЗК України відповідно до якого, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, позивачі як такі, що прийняли спадщину мають право вимагати визнання за ними права на спадщину, що не була оформлена, при тому, що здійснення останнього не обмежено будь-якими строками. Увалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивачів, які прийняли спадщину у виді права на земельну частку (пай) та права власності, що належало їх матері, так і відповідачів, з яких орган місцевого самоврядування не набув таке право на спірне майно у порядку встановленому законом, а сестра позивачів не заявила про своє право на неї. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивачі будучи спадкоємцями першої черги за законом прийняли спадщину у встановленому законом порядку після смерті матері, у виді вказаних прав, які належали останній на момент смерті на тій підставі, що вона фактично володіла земельною ділянкою та прийняла спадщину після смерті її чоловіка. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивачів, враховуючи при цьому, що право останніх не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідачів, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідачів та учать останніх обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved