overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

У вересні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - 8442,43 грн. заборгованість з постачання теплової енергії за період з 01.01.2014 р. по 01.03.2019 р., та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 6, 7, 8-12), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.01.2014 р. до 01.03.2019 р., мають заборгованість: - 8442,43 грн. з постачання теплової енергії. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

У вересні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в грудні 2019 р., та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : - 14998,02 грн. з централізованого опалення за період з 01.01.2015 р. по 01.03.2019 р., та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 7, 8, 9-12) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.01.2015 р. до 01.03.2019 р.: - 14998,02 грн. з централізованого опалення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 625 ЦК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

У вересні 2019р. представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: 3 876,40 грн. судового збору, 740 531,59 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 20 000,00 грн. витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, 3 300,00 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справі чи підготовки до її розгляду, а всього 767 707,99 грн. В судовому засіданні представник позивача заяву підтримала та просила задовольнити, представник відповідача просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки в задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019р. позов [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації; спростування недостовірної інформації; відшкодування моральної шкоди - залишено без задоволення. Звертаючись до суду з вказаною заявою, сторона позивача зазначала, що нею додатково були понесені судові витрати у розмірі 767 707,99 грн. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За змістом ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що рішенням суду від 05 грудня 2019р. в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що подана заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

У вересні 2019 р. представник ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 35864,73 грн., 10326,81 грн. 3% річних, інфляційну складову боргу та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ПрАТ «ДТЕК «Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго». Відповідач, що мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі». За результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, але в не повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно внаслідок чого заборгованість станом 01.08.2019 р. за спожиту електричну енергію складає 35864,73 грн. Також, у зв`язку з простроченням оплати за спожиту електричну енергію відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних, інфляційну складову боргу у розмірі 10326,81 грн. та судовий збір. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.09.2019 р. відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

У вересні 2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 18.11.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем. [INFO] в шлюбі у сторін народився син [PERSON] . Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що сім`я фактично розпалася, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть,між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім`ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою від 16.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач відзиву на позов не подав. Інших клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

У вересні 2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 2010 року перебувала у фактично шлюбних відносинах з відповідачем. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . 18.03.2017 року між сторонами укладено шлюб, про що Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зроблено актовий запис № 138. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що сім`я фактично розпалася у липні 2020 року, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть,між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім`ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою від 16.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач відзиву на позов не подав. Інших клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

У вересні 2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 07.06.2008 року. Від шлюбу сторони мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що сім`я фактично розпалася у червні 2020 року, сторони хоча не проживають окремо, проте спільного господарства не ведуть,між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім`ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою від 16.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач відзиву на позов не подав. Інших клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

у вересні 2020 до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2020 за підсудністю, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 431490 грн 92 коп. та судові витрати по справі у розмірі 6472 грн 36 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 24.05.2019 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №6/738534 відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 40000 грн 06 коп. терміном до 23.05.2024, а відповідач зобов`язався повертати кредит частинами щомісячно згідно з викладеним графіком погашення, а оскільки відповідач визнав надані позивачем умови даного договору, тарифи та правила банку та приєднався до них у повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

У вересні 2020 заявники звернулися до Святошинського районного суду м. Києва зі спільною заявою про розірвання шлюбу між подружжям, яке має спільну дитину, посилаючись на те, що 17.10.2009 вони уклали шлюб, мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони зазначають, що спільне життя між ними не склалось, з 2013 року не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами, мають окремий бюджет, подружніх стосунків не підтримують, вважають, що збереження шлюбу, так само, як і примирення не є можливим. Крім того, заявники вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно здійснення батьківських прав, виконання обов`язків та сплати аліментів на дитину, що підтверджується нотаріально посвідченим договором від 14.06.2017 року. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам заявників, просять суд задовольнити заявлені вимоги та розірвати шлюб. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 02.10.2020 у цивільній справі було відкрито провадження (а.с. 21). Заявники в судове засідання не з`явились, подали заяви, в яких підтримали подану ними спільну заву про розірвання шлюбу, просили суд її задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Враховуючи подані заяви, суд вважає за можливе розглянути цивільну справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 17.10.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1417 (а.с.10). Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Сторони досягли згоди стосовно місця проживання дитини, участі у його вихованні та утриманні, що підтверджується нотаріально посвідченим договором від 14.06.2017 (а.с.12). Згідно зі ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

У вересні 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.06.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 627. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Стосунки у сторін розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен зі сторін живе окремим життям та своїми інтересами. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків. Ухвалою від 19.10.2020 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Сторони просили провести судове засідання у їх відсутність. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.06.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 627. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнала позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У вересні 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.08.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1041. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , який проживає з позивачем. Протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння. З квітня 2020 р. сім`я фактично припинила своє існування, оскільки позивач та відповідач проживають окремо. 19.10.2020 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте до суду він не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.08.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1041. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що з квітня 2020 р. шлюб існує формально: разом сторони не проживають, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У вересні 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.02.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 122. [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] , яка залишається проживати з матір`ю. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Ухвалою від 05.10.2020 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Сторони просили провести судове засідання у їх відсутність. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.02.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 122. Подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved