Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, посилаючись на те, що проживає за адресою: [ADDRESS] з 01 квітня 1991 року по теперішній час. Майже 28 років тому, у віці 20 років переїхав на постійне місце проживання до України з Республіки Узбекистан. Після проголошення незалежності України, за особистими обставинами, паспорт громадянина України не отримав. Наразі має паспорт громадянина СРСР, однак громадянства вказаної у паспорті Республіки Узбекистан не має. 05.02.2018 року та 27.11.2019 року звертався до Долинського РС УДМС України в Кіровоградській області із заявою про оформлення та надання посвідки на постійне місце проживання в Україні або паспорта громадянина України. Однак у здійснені даного наміру йому було відмовлено. З даною відмовою не згоден, вважаю, що має право в отриманні паспорту громадянина України, оскільки проживає на території України майже 28 років. Для вирішення питання щодо набуття громадянства України необхідно рішення суду, яким підтверджується факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, тобто на час оголошення Україною власної незалежності. Дані обставини змусили заявника звернутися до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи : Долинський районний сектор Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить відмовити у задоволенні заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що заявник з квітня 1991 року безперервно проживав в с.Гурівка, Долинського району Кіровоградської області, з 2005 року працювали разом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що заявник з весни 1991 року проживав в с.Гурівка, Долинського району Кіровоградської області. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно із п.7 ІІ Розділу Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», умовами прийняття до громадянства України є безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч.2 ст.256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Метою встановлення факту для заявника має юридичне значення та необхідне йому для отримання громадянства України. Судом установлено, що згідно копії паспорту громадянина Союзу Радянських Соціалістичних республік [PERSON] народився [INFO] у місті Алмалик, Ташкентська область національність молдованин (а.с.4-7) Згідно копії акту від 05 лютого 2019 року слідує, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що [PERSON] , [INFO] дійсно проживає за адресою : [ADDRESS] з 01 квітня 1991 року по теперішній час без реєстрації (а.с.8) Згідно копії довідки Посольства Республіки Узбекістан в Україні від 09.08.2011 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Алмалик, Ташкентська область громадянином Республіки Узбекістан не являють (а.с.9) Згідно копії довідки виданої виконкомом Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області від 06.02.2019 року за вих. № 179 слідує, що [PERSON] , [INFO] проживав на території Гурівської сільської ради без реєстрації з 01 квітня 1991 року по теперішній час (а.с.10) Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991 року, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved