Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначав, що 10 серпня 2013 року вони уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, актовий запис за № 9, та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Сімейне життя у подружжя не склалося, сторони мають різни погляди на життя та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникають непорозуміння. З квітня 2014 року сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо й спільного бюджету не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, до початку розгляду справи подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить слухати справу за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 10 серпня 2013 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, актовий запис за № 9, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11). Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Судом також з'ясовано, що від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Крім того, судом встановлено, що сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки вони мають різни погляди на життя та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникають непорозуміння. З квітня 2014 року й на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та мають окремий бюджет. Шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 також передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим, суперечить інтересам позивача та шлюб носить формальний характер. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved