Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнених аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2009 року по 24.12.2011 року. Від спільного життя сторони мають дитину, [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства. Також позивачка зазначила, що 07.12.2011 року рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області на її користь були стягнуті аліменти з відповідача на утримання їх спільної дитини в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.09.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак на даний час збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також у звязку з тим, що дитина є інвалідом та має захворювання, яке вимагає постійної медикаментозної підтримки. Позивачка зазначила, що зверталась до відповідача з проханням збільшити розмір аліментів, які він сплачує, на що отримала відмову. Позивачка також зазначила, що їй дуже складно самостійно утримувати дитину інваліда, а відповідач є працездатним та платоспроможним але в добровільному порядку відмовляється допомагати власній дитині, тому вона була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд змінити розмір аліментів, визначених Бердянським міськрайонним судом Запорізької області від 07.12.2011 року справа №2-4305/2011 та стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, також позивачка просила суд стягнути на її користь сплачену нею суму в розмірі 200,00 грн. за надання їй правової допомоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] була присутня, підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду частково визнав позовні вимоги, вказавши, що він в змозі та бажає виплачувати аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісячно. Щодо сплати витрат на правову допомогу заперечував. Листи, що надійшли на адресу суду за його підписом просить не враховувати, оскільки написані вони та надіслані його матірю, що є людиною похилого віку. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за №2-4250/11, сторони перебували в шлюбі, який був розірваний 14.12.2011 року. Відповідно до свідоцтва про народження від 11.10.2011 р., яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області серії І-ЖС №184172, сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.12.2011 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини на користь позивачки в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.09.2011 року до повноліття дитини. Згідно наданого суду висновку МСЕК №83 від 16.02.2011 року, медичного висновку №316 та посвідчення серії ААБ №176163, малолітня [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства, перебуває на медичному обліку з діагнозом: Вроджена щілина твердого та мякого піднебіння, двостороння туговухість. Вказане підтверджує, що дитина є хворою та потребує додаткових матеріальних витрат, оскільки при перелічених хворобах, потрібна щоденна медикаментозна підтримка. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції « Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка діє в Україні з 20.07.1991р., держави учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізіологічного, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя необхідних для розвитку дитини. Батько і мати мають рівні права та обовязки у відношенні своїх дітей. Зобовязання утримувати дітей лежить на обох батьках. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно п. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України у 2017 році» вбачається, що станом на 01.01.2017 року, прожитковий мінімум з розрахунку на 1 місяць на дітей віком від 6 до 18 років з становить 1689,00 грн. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. У тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв'язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з утриманням дитини. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, що має можливість та зобовязаний утримувати свою дитину. [PERSON] частково визнав позовні вимоги, а також судом встановлено, що на утриманні у відповідача ніхто не знаходиться. Збільшення розміру аліментів обумовлено збільшенням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Беручи до уваги, що аліменти за своїм характером та суттю\~це кошти, що забезпечують нормальні повсякденні матеріальні умови життя дитини, обидва батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням сукупності усіх вищевказаних обставин, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів в сумі 844,00грн. щомісячно, починаючи із дня набрання цим рішенням законної сили, і до повноліття дитини. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006року №3, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд вважає, що вимога позивачки про зміну розміру аліментів з моменту подання до суду цього позову не ґрунтується на вимогах діючого законодавства. Доводи позивачки про необхідність визначення аліментів в розмірі 1000,00грн. щомісячно, на думку суду, не відповідають вищевикладеним фактичним обставинам, які враховані судом при визначенні розміру аліментів. Крім того, у відповідності до норм ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи міститься квитанція №б/н від 12.12.2016 року, видана адвокатом [PERSON] [PERSON] в тому, що остання сплатила 200,00 гривень за складання їй позовної заяви про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені [PERSON] витрати на юридичну допомогу.

Outcome: partial