Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У грудні 2013 року Полтавський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції успірних відносинах - Решетилівська районна державна адміністрація Полтавської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна інспекція сільського господарства в Полтавській області в якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 01.11.2012р. укладений між [PERSON] та Решетилівською райдержадміністрацією, зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку та привести її у попередній стан у зв'язку з порушенням земельного законодавства. Позов обґрунтовував тим, що [PERSON] в порушення вимог чинного законодавства та умов договору оренди від 01.11.2012р., без затвердженого проекту землеустрою щодо підвищення родючості ґрунтів, самостійно провів роботи по глибокому рихленню ґрунтового покриву дисковим глибинорозрихлювачем на земельній ділянці наданій для сінокосіння та випасання худоби та засіяв дану ділянку кукурудзою, чим порушив вимоги ст.37 Закону України «Про охорону земель». Прокурор позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області позов підтримав просив задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна інспекція сільського господарства в Полтавській області, в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву в якій прохали слухати справу без її участі. Суд заслухавши сторони, оцінивши надані докази ґрунтуючись на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Решетилівської районної державної адміністрації від 11.07.2012р. №521 [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 70 га. для сінокосіння та випасання худоби на території Решетилівської селищної ради (а.с.10). На підставі цього розпорядження відповідачем [PERSON] було замовлено, а ПП «Алан-зем» виготовлено проект землеустрою (а.с. 12-36) Розпорядженням голови Решетилівської районної державної адміністрації від 29.10.2012р. №792 було затверджено відповідний проект відводу та передано [PERSON] земельну ділянку в довгострокову оренду строком на 49 років 11 місяців (а.с.11). На підставі дозвільних документів 01 листопада 2012 року між Решетилівською районною державною адміністрацією в особі голови Колесніченка Володимира Володимировича та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 70 га. яка розташована на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, строком на 49 років 11 місяців з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання (сінокосіння та випасання худоби). (а.с. 44-48) Частина 1 статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Пункт 3 частини 3 статті 22 ЗК України встановлює, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; Актом обстеження земельної ділянки від 25.06.2013 року №54 було зафіксовано, що [PERSON] самовільно провів роботи по глибокому рихленню грунтового покриву та засіяв земельну ділянку площею орієнтовно 80 га. кукурудзою (а.с. 53), складено протокол про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2013 року №000367 (а.с. 58) та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 05 вересня 2013 №374 за статтею 53 КпАП України стосовно [PERSON] у розмірі 170 грн. (а.с. 61). Доказів вручення [PERSON] перелічених документів та сплати штрафу прокурором не надано. Суд дослідивши надані докази приходить до висновку про їх неналежність, оскільки вони не доводять, що на час проведення перевірок встановлено факт нецільового використання земельної ділянки, також вони не містять інформацію щодо предмета доказування, а саме яким чином було встановлено глибину розорення, та невідповідність його заходам підвищення родючості ґрунтів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 35 Закону України «Про охорону земель» покладає на власників і землекористувачів, в тому числі орендарів, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності обов'язок, зокрема підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо. Відповідачем на підтвердження законності своїх дій було надано розпорядження голови Решетилівської районної державної адміністрації від 05.12.2012р. №957 яким [PERSON] було надано дозвіл на розробку робочого проекту землеустрою щодо підвищення родючості грунтів площею 70 га. (сінокоси) на території Решетилівської сільської ради (а.с.92). На виконання розпорядження було виготовлено робочий проект землеустрою щодо покращення малопродуктивних природних кормових угідь на території Решитилівської селищної ради, яким було встановлено, що в наслідок неправильного використання дані грунти характеризуються низькою продуктивністю і потребують поліпшення шляхом дискування в два сліди на 6-8 см., культивації з боронуванням у 2 сліди, висівання багаторічної трави з внесенням добрива в грунт, коткування на площі 70 га. Термін виконання робіт встановити 4 роки (а.с. 87-114). Частина 1 статті 60 ЦПК України покладає обов'язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 1 статті 212 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Стаття 141 Земельного кодексу України однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, чого матеріалами справи доведено не було. Суд дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки відповідач надав докази, які спростовують твердження прокурора про самовільність проведення робіт з глибокого рихлення ґрунтового покриву, довівши необхідність проведення меліоративних робіт та отримання на це спеціального дозволу. Твердження про засівання земель кукурудзою не підтверджено жодними належними доказами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed