Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, в якому просив зняти арешти та заборони відчуження нерухомого майна, належного на праві власності [PERSON], а саме житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку за адресою [ADDRESS], накладені відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, згідно Постанов про відкриття виконавчих проваджень, б/н, 09.07.2009 (номер записів про обтяження - 8914038, 11929066); зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна, належного на праві власності [PERSON], а саме земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний № 010612002583 від 15.09.2006 року, адреса: [ADDRESS], кадастровий номер: 1221486200-05-058-0006 та земельної ділянки сільськогосподарського призначення, реєстраційний № 010612002584 від 15.09.2006 року, адреса: [ADDRESS], кадастровий номер: 1221486200-05-058-0005, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 21960287 від 02.12.2011 року, Красногвардійським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (номер запису про обтяження - 11929324). В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що на підставі постанов про відкриття виконавчих проваджень б/н від 09.07.2009 року ВДВС Дніпропетровського РУЮ 27.07.2009 року накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку за адресою [ADDRESS]. 06.12.2011 постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 21960287 від 02.12.2011 року Красногвардійським ВДВС Дніпропетровського МУЮ обтяжено нерухоме майно: земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: 1221486200-05-058-0006 та земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: 1221486200-05-058-0005. Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.09.2007 року, що укладено між [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] перейшло до [PERSON] Також, відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.09.2007 року, що укладено між [PERSON] та [PERSON] право власності та земельну ділянку площею 0,2009 га у межах згідно з планом, що розташована в [ADDRESS] перейшло до [PERSON]. 27.09.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 0301/0907/71-366 та Іпотечний договір №0301/0907/71-366-2-1, за яким на забезпечення виконання Основного зобов'язання Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS]; також, згідно ст. 6 Закону України «Про іпотеку», право іпотеки поширюється на земельну ділянку, що розташована за адресою [ADDRESS], що належатиме Іпотекодавцю після реєстрації в Дніпропетровському районному відділі земельних ресурсів та отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача/іпотекодержателя за договорами № 0301/0907/71-366 та №0301/0907/71-366-2-1 від 27.09.2007 року. 25.12.2013 року у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області постановлено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за вищезазначеним Кредитним договором. Так як виконання умов Кредитного договору забезпеченого іпотекою, що зазначена вище, ТОВ «Кредитні ініціативи» має намір задовольнити свої вимоги за її рахунок. Проте, реалізувати своє право позивач не може оскільки на іпотечному майні накладено арешт Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ та арешт Відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ. Зазначені арешти накладені значно пізніше, ніж укладено Іпотечний договір та Іпотекодержатель має переважене перед іншими стягувачами право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету Іпотеки. У зв'язку з цим, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за довіреністю Вакула Д.М. надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.41). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управлення юстиції у Дніпропетровській області надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.50). Представник третьої особи Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.93). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до Закону України від 21.04.1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду. Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника. Відповідно до положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту може звернутися особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішень. У судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 09 липня 2009 року ВДВС Дніпропетровського РУЮ Дніпропетровської області, було накладено арешт на нерухоме майно: житловий будинок та земельну ділянку [ADDRESS], про що свідчать реєстраційні номери обтяження № 8914018 та № 8914038 (а.с.8-18). Окрім цього, на підставі постанови про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 21960287 від 02 грудня 2011 року Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, було накладено арешт на нерухоме майно: земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1221486200-05-058-0006 та земельну ділянку призначену для сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 1221486200-05-058-0005, що розташовані по [ADDRESS], про що свідчать реєстраційні номери обтяження № 11929066 та № 11929324 (а.с.8-18). Як вбачається з матеріалів справи, 27 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 0301/0907/71-366. Того ж дня, між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) був укладений Іпотечний договір № 0301/0907/71-366-2-1, за яким на забезпечення виконання основного кредитного зобов'язання [PERSON] передав в іпотеку банку належні йому на праві власності майно: житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.26-30). На підставі Іпотечного договору № 0301/0907/71-366-2-1, до Державного реєстру іпотек 27 вересня 2007 року внесено реєстраційний запис про обтяження будинку [ADDRESS] та земельної ділянки - цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,150 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,0509 га, [ADDRESS], кадастровий номер: 1221486200-05-058-0006, 1221486200-05-058-0005. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу. Разом із тим, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача/іпотеко держателя за договорами № 0301/0907/71-366 та № 0301/0907/71-366-2-1 від 27 вересня 2007 року. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'ктів нерухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Таким чином, за наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку ТОВ «Кредитні ініціативи», має право, у разі не виконання боржником [PERSON] своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно. Державними виконавцями арешт на майно, накладені 09 липня 2009 року та 02 грудня 2011 року, тобто вже після передачі спірного майна в іпотеку, порушує право іпотекодержетеля на звернення стягнення на передане в іпотеку майно. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» має намір задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки, а саме житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS], проте дане право обмежене, через накладені арешти Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ та ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно з ч.1-4 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Згідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», встановлено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. У разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження. Таким чином, аналізуючи наведене, доводи позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved