Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 30.01.2010 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис №12 . Від шлюбу позивач із відповідачем мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, а шлюб виявився невдалим. Протягом останнього року між позивачем та відповідачем виникають постійні сварки та конфлікти, які створюють напружену обстановку у сім'ї. З травня 2015 року сторони припинили сумісне житті та не проживають однією сім'єю. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу із відповідачем стало неможливим. Тому звернулась до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. 22.12.2015 року ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу на час перебування відповідача у складі Збройних Сил України було зупинено. 07.10.2016 року ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюб було поновлено та призначено справу до судового засідання. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 30.01.2010 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зроблений відповідний актовий запис №12. Від шлюбу позивач із відповідачем мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб позивача з відповідачем виявився невдалим. З травня 2015 року позивач з відповідачем припинили сумісне життя. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та подальше спільне життя між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved