Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У грудні 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту спільного проживання визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири, який неодноразово уточнювала. В уточненому позові від 03 жовтня 2013 року позивачка посилається на те, що вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який помер [INFO] року. Спадкоємцем померлого є тільки позивачка. Покійний чоловік позивачки був власником ? частини квартири [ADDRESS]. Власником іншої ? частини квартири був його син - [PERSON], який помер ще за життя свого батька [INFO] року. Чоловік позивачки через похилий вік та стан здоров'я не зміг належним чином оформити спадщину після смерті сина. Просила визнати встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] та визнати за позивачкою право власності на спадкове майно , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: 1 - корило 4,8 кв. м., 2- санвузол 2,8 кв. м., 3- кухня - 5,5 кв. м., 4 - житлова кімната 16,7 кв. м., 5 - кладова 0,6 кв. м., загальна площа квартири 30,4 кв. м., з яких 16,7 кв. м. - житлова, після померлого [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що [PERSON] не був зареєстрований у спірній квартирі, однак проживав разом із батьком. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, показання свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.05.2001 року. Згідно довідки КЖЕП № 26 у даній квартирі був зареєстрований тільки [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Після його смерті [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 21.02.2011 року [PERSON] було відмовлено у прийняття заяви про прийняття спадщини за законом після смерті сина - [PERSON], померлого [INFO] року, в зв'язку зі спливом строку для подачі заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. [PERSON] 17 лютого 2011 року склав заповіт , за яким заповідав все своє майно [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER]. У встановлений законом строк позивачка звернулася до Шостої державної нотаріальної контор із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та отримала 25.07.2012 року Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири [ADDRESS]. Частинами 1,3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину , якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] - син [PERSON], зловживав алкогольними напоями, спочатку проживав разом із ними у квартирі, але потім пішов із квартири і на момент його смерті разом [PERSON] не проживав. Із постанови нотаріуса про відмову у прийняття заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті сина - [PERSON] вбачається, що на момент смерті сина [PERSON] постійно із ним не проживав. Позивачка не надала суду доказів того, що [PERSON] звертався до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті сина чи заявою про встановлення факту постійного проживання із сином на час відкриття спадщини. Таким чином, позовні вимоги позивачки не обґрунтовані та не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed