Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стокмастер», що діє за рахунок та в інтересах Венчурного пайового інвестиційного фонду «Київщина-Житло» (надалі по тексту - ТОВ «КУА «Стокмастер») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просив: -визнати право власності ТОВ «КУА «Стокмастер» на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 126,2 кв. м, житловою площею 56,7 кв. м. - визнати право власності ТОВ «КУА «Стокмастер» на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 161,4 кв. м, житловою площею 82,1 кв. м. - визнати недійсним свідоцтво про право власності ТОВ «Роммакс» на квартиру [ADDRESS] , яке видане 30.03.2015р. Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, індексний № 35667303. - визнати недійсним свідоцтво про право власності ТОВ «Роммакс» на квартиру [ADDRESS] , яке видане 30.03.2015р. Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, індексний № 35667303. - визнати недійсним результати аукціону з продажу майна ТОВ «Роммакс», проведеного 20.11.2015р. ТОВ «Універсал», в частині продажу квартир № 69 , [ADDRESS] . - витребувати від [PERSON] і передати ТОВ «КУА «Стокмастер» квартиру [ADDRESS] . - витребувати від [PERSON] і передати ТОВ «КУА «Стокмастер» квартиру [ADDRESS] . - стягнути судовий збір. Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що між Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією, КП «Печерськ-Інвест» (сторона 1) і ВАТ Автомобільною компанією «Укртранс» (сторона 2), правонаступником якої є ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» 12.09.2003 р. укладено договір № 315 участі в будівництві житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями для паркування машин) на розі вулиць Димитрова та А. Барбюса у Печерському районі м. Києва (далі - договір № 315), предметом якого є співробітництво по будівництву вказаного будинку. За своєю правовою природою договір № 315 є договором про інвестиційну діяльність. На підставі договору № 315 ВАТ «АК «Укртранс» (виконавець) 07.06.2004 р. уклав з ТОВ «Роммакс» (інвестор) договір № 1 про інвестування будівництва житла, відповідно до якого інвестор зобов`язався здійснити інвестування будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями паркування машин) на земельній ділянці, що розташована на розі вулиць [ADDRESS] у Печерському районі м . Києва (далі - будинок), а виконавець зобов`язався здійснити капітальне будівництво будинку своїми або залученими силами за власні або залучені кошти і надати інвестору всі необхідні документи для оформлення у власність об`єкту інвестування, визначеного п. 2.1. даного договору, за умови виконання інвестором інвестиційних зобов`язань за договором в повному обсязі (п. 1.1.). На виконання п.п. 2.1., 2.2., 2.3 договору № 1 від 07.06.2004 р. ТОВ «Роммакс» внесено на рахунок ВАТ «АК «Укртранс» авансовий платіж на інвестування будівництва житла згідно з договором № 1 від 07.06.2004р. в сумі 5 721 284 грн., в т.ч. ПДВ 953 547,33 грн. Додатковою угодою № 1 від 15.11.2005р. до договору № 1 від 07.06.2004 р. інвестор має право здійснювати передачу своїх майнових прав і зобов`язань окремим договором третім особам відповідно до чинного законодавства України. 05.05.2005 р. між ТОВ «Роммакс» (товариство), АКБ «Київ» (повірений) та [PERSON] (інвестор) були укладені інвестиційні договори, в тому числі договори № 3-ДБ і № 4-ДБ, відповідно до яких інвестор за рахунок власних та/або залучених грошових коштів здійснює інвестування будівництва квартири (далі - об`єкт) у будинку, що будується на розі вулиць [ADDRESS] з метою отримання права власності на об`єкт після введення будинку в експлуатацію. Товариство самостійно або з покладанням своїх обов`язків на третіх осіб зобов`язується здійснювати всі необхідні заходи, пов`язані із створенням об`єкта та передачею його у власність інвестора (п. 1.2.). Повірений за дорученням товариства бере на себе виконання обов`язків щодо залучення від імені товариства коштів інвестора на акумулювання цих коштів на рахунках повіреного. Повірений зобов`язується перерахувати кошти товариству для реалізації останнім п. 1.2. даного договору (п. 1.3.). Об`єктом інвестування сторони визначили квартири № 18 / 3-В , загальною площею 153,61 кв. м., і 18/4, загальною площею 155,80 кв. м, відповідно. У договорах сторони визначили, що ціна 1 кв. м загальної площі Об`єкту на момент укладення договорів становить 4 300 грн. 00 коп., в т. ч. ПДВ 20 % - 716, 67 грн., і коригуванню не підлягає (п. 2.1). Остаточна загальна вартість об`єкту буде визначена після введення будинку в експлуатацію (п. 2.3.). Інвестор здійснює інвестування Об`єкту шляхом перерахування грошових коштів на рахунок повіреного в строк за 30 днів до введення будинку в експлуатацію (п. 2.4.). ВАТ «Укртранс» (Виконавець) і ТОВ «Роммакс» (Інвестор) 15.11.2006 р. уклали додаткову угоду № 2 до договору № 1 про інвестування будівництва житла від 07.06.2004 р., згідно з якою визначили, що предметом даного договору є інвестиційна діяльність, яка проводиться сторонами відповідно до Закону України «Про інвестиційну діяльність». Об`єктом інвестування є квартири, розподіл яких визначено в додатку № 1, загальною площею 1 553,90 кв. м, що будуються в будинку на перетині [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.4.2 інвестор має право здійснювати передачу своїх прав і зобов`язань за договором третім особам відповідно до чинного законодавства. 01.02.2007р. ТОВ «Роммакс», АКБ «Київ» і [PERSON] додатковими угодами до інвестиційних договорів № 3-ДБ, № 4-ДБ змінили об`єкти інвестування, визначивши, що такими є квартира № 162 на 13 поверсі , яка складається із 3 кімнат, загальною площею 118,90 кв. м, вартістю 511 270,00 грн., і квартира [ADDRESS] . Києва. [PERSON] [PERSON] 01.03.2007 р. перерахувала у встановленому порядку відповідні суми коштів, про що 01.03.2007 р. отримала довідки про інвестування загальної площі квартир № 162 і [ADDRESS] , та як наслідок набула майнові права на об`єкти інвестування. 02.03.2007 р. [PERSON] (первісний кредитор) за договорами № 1 за участю ТОВ «Роммакс» (товариство), АКБ «Київ» (банк) відступила [PERSON] .І. (новий кредитор) право вимоги на отримання у власність квартири № 162 і [PERSON] - квартири [ADDRESS] . Таким чином, припинилася дія інвестиційних договорів № 3-ДБ, № 4-ДБ від 05.05.2005р., а обсяг і зміст прав між новим кредитором, товариством і банком визначились договорами про відступлення права вимоги. 19.11.2007 р. в акті прийому-передачі майнових прав на квартири та у додатку № 1 до договору № 1 від 07.06.2004 р. сторони визначили перелік із 11-ти квартир, загальною площею 1 379,00 кв. м, які передані від ВАТ «АК «Укртранс» до ТОВ «Роммакс», що стало підставою для зміни нумерації квартир та укладання додаткових угод до інвестиційних договорів № 3-ДБ, № 4-ДБ. Додатковою угодою № 2 від 20.12.2007р. між ТОВ «Роммакс», АКБ «Київ» та [PERSON] внесені зміни до інвестиційного договору № 3-ДБ від 05.05.2005р., у зв`язку з чим об`єктом інвестування визначена трикімнатна квартира № 150 на 13 поверсі, загальною площею 124,30 кв. м. Додатковою угодою № 2 від 20.12.2007р. між ТОВ «Роммакс», АКБ «Київ» і [PERSON] внесені зміни до інвестиційного договору № 4-ДБ від 05.05.2005р., у зв`язку з чим об`єктом інвестування визначена трикімнатна квартира № 69 на 15 поверсі, загальною площею 153,90 кв. м. АКБ «Київ» (банк) та [PERSON] (боржник) 06.02.2009 р. з метою погашення позичальником заборгованості за договором про надання кредиту № 36 від 02.03.2007 р., укладеним між банком та боржником, уклали угоду про передачу майнових прав на квартиру № 150 , а також АКБ «Київ» (банк) і [PERSON] (боржник) 06.02.2009 р. уклали угоду про передачу майнових прав на квартиру № 69 . Сторонами 06.02.2009 р. складені акти приймання-передачі майнових прав на квартири, у зв`язку з чим з 06.02.2009р. АКБ «Київ» отримав право на отримання у власність квартир № 69, [ADDRESS] . 07.08.2009 р. ПАТ «АКБ «Київ» (сторона 1) (правонаступник АКБ «Київ») уклав із АТ «Київська пересувна механізована колона -2» (правонаступником якого є ПрАТ «Київська пересувна механізована колона - 2») (сторона 2) договір міни, відповідно до якого сторона 1 зобов`язалася взамін переданого їй майна - квартир - передати стороні 2 у власність належні їй майнові права на нерухоме майно: нежитлові приміщення та квартири, в тому числі які вказані у п. 1.3.9., 1.3.11, а саме: трикімнатну квартиру за № 150 на 13 поверсі 3 секції, загальною площею 124,30 кв.м, і трикімнатну квартиру за [ADDRESS] , які належать стороні 1 на підставі угод про передачу майнових прав в рахунок погашення боргу від 06.02.2009р., укладених між АКБ «Київ» та [PERSON] і [PERSON] , відповідно, і актів приймання-передачі майнових прав від 06.02.2009 р. Актами № 16, 18 від 12.08.2009р. сторони підтвердили факт приймання-передачі квартир. За договорами про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.04.2014 р. ПрАТ «КПМК-2», як майновий поручитель виконання ТОВ «Київщина-Інвест» (боржник) зобов`язань за договором позики № 1 від 10.12.2009р., передав у власність ТОВ «КУА «Стокмастер» (іпотекодержатель), майнові права на квартири [ADDRESS] . У подальшому позивач дізнався, що додатковою угодою № 5 від 21.02.2011 р. до договору № 1 від 07.06.2004 р. ВАТ «АК «Укртранс» і ТОВ «Роммакс» визначили, що після введення об`єкта в експлуатацію виконавець проводить його технічну інвентаризацію. інвестор, в свою чергу, зобов`язується протягом 5-ти робочих днів з часу введення об`єкту в експлуатацію надати виконавцю список інвесторів (п. 2.5). 06.04.2012 р. будинок прийнято в експлуатацію. Додатковою угодою № 6 від 10.10.2012 р. до договору № 1 від 07.06.2004 р. ВАТ «АК «Укртранс» та ТОВ «Роммакс» визначили перелік та детальну характеристику об`єкту інвестування: 11 квартир, - в тому числі квартира № 69 на 15 поверсі, яка складається із 3 кімнат, житловою площею 82,10 кв.м, загальною площею 161,40 кв. м; квартира № 150 на 13 поверсі, яка складається із 3 кімнат, житловою площею 57,40 кв.м, загальною площею 126,20 кв.м. Розпорядженням Печерської районної державної адміністрації в м. Києві від 24.01.2013р. № 34 присвоєна поштова адреса закінченому будівництвом об`єкту: м. Київ, вул. Димитрова, 2-Б. ТОВ «Роммакс» 30.03.2015 р. Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві видані свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . За наслідками проведення аукціону в процесі реалізації майна у рамках ліквідаційної процедури банкрутства ТОВ «Роммакс» 20.11.2015 р. за актами № 3, 4 право власності на квартири [ADDRESS] передано [PERSON] . Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за договором купівлі-продажу від 11.08.2017 р. власником квартири № 69 на сьогодні є [PERSON] , а за договором купівлі-продажу від 06.10.2016 р. власником квартири № 150 на сьогодні є [PERSON] . Позивач вважає, що за ланцюгом наведених правочинів, у нього виникло право власності на майнові права на об`єкт інвестування - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 124,30 кв.м. та квартиру [ADDRESS] , загальною площею 161,40 кв.м. Водночас, позивач не може реалізувати свої права на спірне майно у зв`язку із наявністю претензій до цього майна зі сторони відповідачів у справі. Ухвалою суду 7 грудня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 6 березня 2019 року (а.с. 141). 7 лютого 2019 року від представника відповідача [PERSON] подано відзив на позов (т. 1. А.с.154-161), відповідно до якого позовні вимоги не визнає. Зазначає, що позивач вводить суд в оману щодо обставин справи, які позивачу, як учаснику судових проваджень, зокрема, господарської справи № Б8/198-10/24 про банкрутство ТОВ «Роммакс» було відомо. Позивачем заявлено вимоги до ТОВ «Роммакс», як першого власника квартир № 69 , 150, які згодом у рамках справи про банкрутство були відчужені з аукціону за правилами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» фізичній особі [PERSON] . Крім того, постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 р. у справі № Б8/198-10/24 про банкрутство ТОВ «Роммакс» скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 10.11.2014 у справі № Б8/198-10/24 в частині задоволення скарги ТОВ «КУА «Стокмастер» на дії ліквідатора: виключення з ліквідаційної маси банкрута ТОВ «Роммакс» квартири № 69 , квартири № 150 , зобов`язання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Мілютіну Л.В. виключити з ліквідаційної маси банкрута квартири № 69 та квартири № 150 та в цій частині відмовлено у задоволенні скарги. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 р. у справі № Б8/198-10/24 встановлено, що після укладання договору міни від 07.08.2009 року стороною інвестиційних договорів № 3-ДБ та 4-ДБ від 05.05.2005 року, а також додаткових угод до них стало ПрАТ «КПМК-2. Під час розгляду скарги ТОВ «КУА «Стокмастер» в суді першої інстанції ПрАТ «КПМК-2» визнавало себе інвестором за інвестиційними договорами № 3-ДБ та № 4-ДБ від 05.05.2005 року. Суд апеляційної інстанції вважав вказане повідомлення ліквідатора належним доказом на підтвердження позиції боржника щодо розірвання інвестиційних договорів № 3-ДБ та № 4-ДБ від 05.05.2005 року, у зв`язку з чим колегія судів дійшла висновку, що станом на дату здійснення відповідних платежів ПрАТ «КПМК-2», інвестиційні договори № 4-ДБ та № 3-ДБ від 05.05.2005 року вже були розірвані боржником відповідно до п. 5.5 їх положень і відповідно вчинення дій, направлених на виконання таких договорів є безпідставним. У зв`язку з чим, представник відповідача вважає, що на час звернення з цивільним позовом до суду позивач не був власником майнових прав та квартири № 150 , 69 . Після ухвалення судового рішення ліквідатор ТОВ «Роммакс» організував проведення аукціону з продажу даного майна, результати якого не були оспорені. Вказане, є підставою для відмови у задоволенні позову. Також у відзиві зазначається, що основні вимоги позивача спрямовані до ТОВ «Роммакс», яке ліквідовано. Питання щодо правомірності включення майнових прав на квартири № 69 , 150 до ліквідаційної маси ТОВ «Роммакс» було вирішено ще у 2015 році. Своїм правом щодо подання скарги на дії ліквідатора саме у рамках справи про банкрутство № Б8/198-10/24 позивач скористався, у задоволенні якої судом відмовлено. Щодо вимог про визнання права власності та витребування квартир, то представник відповідача зазначив, що вони є похідними. Враховуючи, що позивач ніколи не набував ні майнових прав, ні права власності на квартири відповідно до порядку такого набуття, встановленого нормами чинного законодавства України, то і підстав для задоволення цих вимог немає. Просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог позивача. 19 лютого 2019 року від представника позивача Татарчук Т.А. надійшла відповідь на відзив (т. 1 а.с. 185-190), відповідно до якого підтримує позовні вимоги та зазначає, що Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 р. у справі № Б8/198-10/24 не перевірялись доводи позивача, викладені в позові та не встановлювались обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, а тому преюдиційного значення немає. У справі проведено підготовче судове засідання, за результатами якого ухвалою суду від 2 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 10 вересня 2019 року (т. 1 а.с. 234). Під час розгляду справи представником позивача [PERSON] надано письмові пояснення що відсутності підстав пропуску позовної давності. У судовому засіданні представники позивача Розваляєва Т.С., Орлов В.В. підтримали позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заперечив щодо їх задоволення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`явились. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справ, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 12.09.2003 р. між Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією, КП «Печерськ-Інвест» (сторона 1) і ВАТ Автомобільна компанія «Укртранс» (сторона 2) (правонаступником якої є ПрАТ « АК «Укртранс») укладено договір № 315 участі в будівництві житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями для паркування машин) на розі вулиць Димитрова та А. Барбюса у Печерському районі м. Києва (т. 1 а.с. 30-33). Відповідно до п. 2.3.1 сторона 1, як замовник, функції якого покладаються на КП «Печерськ-Інвест», оформлює у встановленому порядку право користування земельною ділянкою для будівництва об`єкту, забезпечує будівництво об`єкта погодженою у встановленому порядку проектно-кошторисною документацією, супроводжує будівництво і веде технічний нагляд, приймає закінчені роботи і разом із стороною 2 передає експлуатуючій організації завершений будівництвом і введений в експлуатацію об`єкт. Сторона 2, як генеральний інвестор, забезпечує фінансування робіт по виготовленню проектно-кошторисної документації, по знесенню існуючих будівель з території забудови, по будівництву об`єкту в повному обсязі з оформленням права власності на квартири та нежитлові приміщення після введення об`єкту в експлуатацію (п. 2.3.2.). Фінансування будівництва здійснюється шляхом залучення коштів від юридичних та фізичних осіб стороною 2 (п. 2.3.4). Загальні площі об`єкту будівництва (площа квартир, нежитлових приміщень та гаражів) розподіляється наступним чином: сторона 1 отримує у власність або для виконання своїх зобов`язань 7% від загальної площі об`єкту будівництва, а сторона 2 - 93% від загальної площі об`єкту будівництва. Одночасно в розділі 3.2 сторона 2 зобов`язалась забезпечити залучення інвестиційних та дольових коштів, заключати договори дольової участі (п. 3.2.1); вивчати ринок реалізації та призначати ціну будівельної продукції (п. 3.2.2); здійснювати фінансування всіх витрат, пов`язаних з будівництвом та експлуатацією об`єкта в процесі будівництва (п. 3.2.8). Законом України «Про інвестиційну діяльність» (від 18.09.1991р. № 1560-ХІІ), який діяв на час укладення договору № 315 від 12.09.2003 р. вбачається, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, в тому числі кошти; суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути юридичні особи України; інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, відповідно до законодавчих актів України. Основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності. Інвестиційна діяльність може здійснюватись за рахунок власних фінансових ресурсів інвестора (прибуток, амортизаційні відрахування, відшкодування збитків від аварій, стихійного лиха, грошові нагромадження і заощадження громадян, юридичних осіб тощо); позичкових фінансових коштів інвестора (облігаційні позики, банківські та бюджетні кредити); залучених фінансових коштів інвестора (кошти, одержані від продажу акцій, пайові та інші внески громадян і юридичних осіб). Умови договорів, укладених між суб`єктами інвестиційної діяльності, зберігають свою чинність на весь строк дії цих договорів Отже за своєю правовою природою договір № 315 між Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією, Комунальним підприємством «Печерськ-Інвест» і ВАТ «АК «Укртранс» є договором про інвестиційну діяльність. На підставі договору № 315 ВАТ «АК «Укртранс» (виконавець) 07.06.2004 р. уклало з ТОВ «Роммакс» (інвестор) договір № 1 про інвестування будівництва житла (т. 1 а.с. 34-35), відповідно до якого інвестор зобов`язався здійснити інвестування будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями паркування машин) на земельній ділянці, що розташована на розі вулиць [ADDRESS] . Барбюса у Печерському районі м. Києва, а виконавець зобов`язався здійснити капітальне будівництво будинку своїми або залученими силами за власні або залучені кошти і надати інвестору всі необхідні документи для оформлення у власність об`єкту інвестування, визначеного п. 2.1 даного договору, за умови виконання інвестором інвестиційних зобов`язань за договором в повному обсязі (п. 1.1.). Згідно із п. 1.2 договору об`єктом інвестування за цим договором є квартири, загальною площею 1 554,00 кв.м., загальна вартість об`єкту інвестування склала 5 721 284 грн., в т.ч. ПДВ 953 547,33 грн. (п. 2.2). На виконання п. 2.1, 2.2, 2.3 договору № 1 від 07.06.2004 р. ТОВ «Роммакс» 14.06.2004 р. внесено на рахунок ВАТ «АК «Укртранс» авансовий платіж в сумі 5 721 284 грн., в т.ч. ПДВ 953 547,33 грн. (т. 1 а.с. 37). Додатковою угодою № 1 від 15.11.2005 р. внесено зміни до п. 3.3 договору № 1 від 07.06.2004 р., відповідно до яких інвестор має право здійснювати передачу своїх майнових прав і зобов`язань окремим договором третім особам відповідно до чинного законодавства України (т. 1 а.с. 37). 05.05.2005 р. між ТОВ «Роммакс», АКБ «Київ» (повірений) та [PERSON] (інвестор) були укладені ряд інвестиційних договорів, в тому числі Договори № 3-ДБ і № 4-ДБ (т. 1 а.с. 50-52, 62-65), відповідно до яких інвестор за рахунок власних та/або залучених грошових коштів здійснює інвестування будівництва квартири у будинку, що будується на розі [ADDRESS] з метою отримання права власності на об`єкт після введення будинку в експлуатацію. Товариство самостійно або з покладанням своїх обов`язків на третіх осіб зобов`язується здійснювати всі необхідні заходи, пов`язані із створенням об`єкта та передачею його у власність інвестора (п. 1.2). Повірений за дорученням товариства приймає на себе виконання обов`язків щодо залучення від імені товариства коштів інвестора на акумулювання цих коштів на рахунках повіреного. Повірений зобов`язується перерахувати кошти товариству для реалізації останнім п. 1.2 даного договору (п. 1.3). Об`єктом інвестування згідно із п. 1.4 договорів сторони визначили квартири № 18 / 3-В , загальною площею 153,61 кв. м., і 18/4, загальною площею 155,80 кв. м, відповідно. У договорах сторони визначили, що ціна 1 кв. м загальної площі об`єкту на момент укладення договорів становить 4 300 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 716, 67 грн., і коригуванню не підлягає (п. 2.1). Остаточна загальна вартість об`єкту буде визначена після введення будинку в експлуатацію (п. 2.3). Інвестор здійснює інвестування об`єкту шляхом перерахування грошових коштів на рахунок повіреного в строк за 30 днів до введення будинку в експлуатацію (п. 2.4.) та зобов`язаний надати товариству копії платіжних документів в підтвердження здійснення платежів (п. 3.1.1), після введення будинку в експлуатацію здійснити остаточні розрахунки (пп. 2.5., 2.6). Товариство зобов`язувалося закріплювати вибір об`єкта за інвестором (п. 3.2.1). При інвестуванні інвестором 100 відсотків загальної площі об`єкта видати «Довідку про інвестування інвестором 100% загальної площі квартири» (п. 3.2.2). Повірений зобов`язувався при інвестуванні інвестором 100% загальної площі об`єкта видати разом із товариством «Довідку про інвестування інвестором 100% загальної площі квартири». Крім того, відповідно до умов договорів № 3-ДБ, 4-ДБ інвестор має право при інвестуванні 100 відсотків загальної площі об`єкта отримати від товариства та повіреного «Довідку про інвестування Інвестором 100 % загальної площі квартири» (п. 4.1.1). Інвестор має право змінити об`єкт (тобто замінити квартиру, поверх, кількість кімнат або розмір житлової площі та інше) згідно з переліком квартир, які є в наявності у товариства (п. 4.1.3), відступити майнові права на об`єкт за даним договором на користь третіх осіб до введення об`єкта в експлуатацію при умові здійснення інвестування 100 відсотків загальної площі об`єкта (п. 4.1.4). Товариство має право вимагати своєчасного перерахування коштів згідно з п. 2.6 даного договору (п. 4.2.1); на отримання від інвестора платіжних документів, що підтверджують факт інвестування у будівництво об`єкту згідно даного договору (п. 4.2.2); перевіряти достовірність наданих інвестором документів (п. 4.2.3). 15.11.2006 р. ВАТ «Укртранс» (виконавець) і ТОВ «Роммакс» (інвестор) уклали додаткову угоду № 2 до договору № 1 про інвестування будівництва житла від 07.06.2004 р. (т. 1 а.с. 39-43), згідно з якою визначили, що предметом договору є інвестиційна діяльність, яка проводиться сторонами відповідно до Закону України «Про інвестиційну діяльність», об`єктом інвестування є квартири, розподіл яких визначено в додатку № 1, загальною площею 1 553,90 кв.м, що будуються в будинку на перетині [ADDRESS]. Інвестор забезпечує своєчасне фінансування об`єкта за рахунок власних та/або кредитних, залучених коштів від юридичних та фізичних осіб. Виконавець здійснює реалізацію інвестиції самостійно або з залученням підрядних організацій шляхом виконання всіх необхідних робіт, пов`язаних з розробленням та узгодженням проекту та проектно-кошторисної документації об`єкта, виконанням всього комплексу будівельно-монтажних робіт, введенням в експлуатацію будинку (п. 1.3). Інвестування здійснюються грошовими коштами за рахунок власних коштів та отриманих кредитних ресурсів шляхом перерахування їх на поточний рахунок виконавця (п. 1.4). Відповідно до п. 1.6 додаткової угоди № 2 за рахунок внесених інвестицій за даним договором інвестор отримує у власність квартири, які є об`єктом інвестування за даним договором. Оформлення права власності на об`єкт інвестування та реєстрація права власності здійснюється в порядку, визначеному в розділі 2 даного договору. Право власності на об`єкт інвестування може бути оформлено як на інвестора, так і на фізичних та юридичних осіб, вказаних інвестором. Відповідно до розділі 2 інвестор здійснює інвестування за даним договором згідно з п. 1.5 до 07.07.2004 р. (п. 2.1); з моменту підписання даного договору виконавець передає, а інвестор набуває майнові права на об`єкт інвестування, інвестор має право розпоряджатися майновими правами на об`єкт інвестування на свій розсуд (п. 2.3); після введення об`єкту в експлуатацію виконавець проводить за свій рахунок технічну інвентаризацію об`єкта та оформлює право власності на об`єкти інвестування на інвестора та/або фізичних, юридичних осіб, вказаних інвестором, з наданням свідоцтва про право власності (п. 2.5). Відповідно до п. 3.4.2 інвестор має право здійснювати передачу своїх прав і зобов`язань за договором третім особам відповідно до чинного законодавства. Так, 01.02.2007 р. ТОВ «Роммакс», АКБ «Київ» і [PERSON] додатковими угодами до інвестиційних договорів № 3-ДБ, № 4-ДБ змінили об`єкти інвестування, визначивши, що такими є квартира № 162 на 13 поверсі , яка складається із 3 кімнат, загальною площею 118,90 кв.м, вартістю 511 270 грн., і квартира № 75 на 15 поверсі, загальною площею 151,80 кв. м, вартістю 652 740 грн , . відповідно , в [ADDRESS] Києва (т. 1 а.с. 53, 65). Також цими договорами змінено п. 1.4 інвестиційних договорів № 3-ДБ, № 4-ДБ та зазначено, що інвестор здійснює інвестування об`єкту шляхом перерахування грошових коштів на рахунок повіреного № [NUMBER] з формулюванням призначення платежу: «Інвестування будівництва квартири на перетині [ADDRESS] , згідно інвестиційного договору № 3-ДБ чи № 4-ДБ відповідно від 05.05.2005 року, в т.ч. ПДВ» в строк за 30 днів до введення будинку в експлуатацію. 01.03.2007 р. [PERSON] перерахувала кошти в сумі 511 270 грн. та 652 740 грн. відповідно (т. 1 а.с. 54, 66), про що 01.03.2007 р. отримала довідки про інвестування загальної площі квартир № 162 і [ADDRESS] (т. 1 а.с. 55, 67), які є невід`ємною частиною інвестиційних договорів № 3-ДБ і № 4-ДБ від 05.05.2005 р. Отже, [PERSON] набула майнові права на об`єкти інвестування відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність». За положенням п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України) Верховний Суд України з приводу відступлення права вимоги в постанові № 6-459цс17 від 06.07.2017р. висловив таку правову позицію. Згідно із нормами чинного законодавства (ст. 512, 513, 514 ЦК України) відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. [PERSON] оплатила 100% вартості об`єктів інвестування. 02.03.2007 р. [PERSON] відповідно до п. 4.1.4 інвестиційних договорів відступила [PERSON] право вимоги на отримання у власність квартири № 162 збільшивши вартість квартири з 511 270 грн. до 534 490 і [PERSON] - квартири [ADDRESS] , збільшивши вартість квартири з 652 740 грн. до 661 770 грн. (т. 1 а.с. 56-57, 68-69). Отже за результатами виконання первісним кредитором і новими кредиторами умов договорів про відступлення права вимоги шляхом повного виконання грошового зобов`язання і отриманням від [PERSON] документів до [PERSON] і [PERSON] , відповідно, перейшли майнові права на об`єкти інвестування. Водночас, у додаткових угодах № 3 від 25.09.2007 р. і № 4 від 19.11.2007 р. до договору № 1 про інвестування будівництва житла від 07.06.2004 р. (т. 1 а.с. 44-45) ВАТ «АК «Укртранс» і ТОВ «Роммакс» домовились скласти та підписати акт прийому-передачі майнових прав на квартири в новій редакції. 19.11.2007 р. в акті прийому-передачі майнових прав на квартири та у додатку № 1 до договору № 1 від 07.06.2004 р. сторони визначили перелік із 11-ти квартир, загальною площею 1 379,00 кв.м, які передані від ВАТ «АК «Укртранс» до ТОВ «Роммакс» (т. 1 а.с. 45-46). У зв`язку із внесенням змін в проектну документацію будівництва об`єкту змінилася нумерація квартир, у зв`язку з чим укладені додаткові угоди до інвестиційних договорів № 3-ДБ, № 4-ДБ. Так, додатковими угодами № 2 від 20.12.2007 р. внесені зміни до інвестиційного договору № 3-ДБ від 05.05.2005 р. - об`єктом інвестування визначена трикімнатна квартира № 150 на 13 поверсі, загальною площею 124,30 кв.м. (т. 1 а.с. 58), внесені зміни до інвестиційного договору № 4-ДБ від 05.05.2005 р. - об`єктом інвестування визначена трикімнатна квартира № 69 на 15 поверсі, загальною площею 153,90 кв. м. (т. 1 а.с. 70). 06.02.2009 р. АКБ «Київ» та [PERSON] з метою погашення позичальником заборгованості за договором про надання кредиту № 36 від 02.03.2007 р., уклали угоду про передачу майнових прав на квартиру № 150 (т. 1 а.с. 59-60) та 06.02.2009 р. АКБ «Київ» і [PERSON] з метою погашення заборгованості за договором про надання кредиту № 40 від 16.03.2007 р., уклали угоду про передачу майнових прав на квартиру № 69 (т. 1 а.с. 71-72), відповідно до п. 1.3 яких заборгованість за кредитним договором погашається шляхом передачі у власність банку заставлених майнових прав. Майнові права переходять до банку з моменту її підписання і передаються за актом приймання-передачі (п. 1.6). З моменту підписання угоди та акту приймання-передачі майнових прав банк набуває права на отримання у власність квартири, а зобов`язання боржника за кредитним договором вважаються повністю виконаними (п. 1.7). 06.02.2009 р. сторонами складені акти приймання-передачі майнових прав на квартири (т. 1 а.с. 61, 73). Отже з 06.02.2009 р. АКБ «Київ» отримав право на отримання у власність квартир [ADDRESS] . 07.08.2009 р. ПАТ «АКБ «Київ» (сторона 1) уклав із АТ «Київська пересувна механізована колона - 2» (сторона 2) договір міни (т. 1 а.с. 74-77), відповідно до якого за сторона 1 зобов`язалася взамін переданого їй майна - квартир передати стороні 2 у власність належні їй майнові права на нерухоме майно: нежитлові приміщення та квартири, в тому числі які вказані у пп. 1.3.9, 1.3.11, а саме: трикімнатну квартиру за № 150 на 13 поверсі 3 секції, загальною площею 124,30 кв.м, і трикімнатну квартиру за [ADDRESS] , які належать стороні 1 на підставі угод про передачу майнових прав в рахунок погашення боргу від 06.02.2009 р., укладених між АКБ «Київ» та [PERSON] і [PERSON] , відповідно, і актів приймання-передачі майнових прав від 06.02.2009 р. Актами № 16, 18 від 12.08.2009 р. сторони підтвердили факт приймання-передачі квартир № 69 , 150 (т. 1 а.с. 78-79). 22.11.2010 між ПАТ «КПМК - 2» (іпотекодавець) та ТОВ «КУА «Стокмастер» (іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ПАТ «КПМК - 2» було передано ТОВ «КУА «Стокмастер» в іпотеку майнові права на нерухоме майно, зокрема, трикімнатну квартиру № 150 та [ADDRESS] , про що внесено запис до Єдиного реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. За договорами про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.04.2014 р. ПАТ «КПМК-2», як майновий поручитель виконання ТОВ «Київщина-Інвест» зобов`язань за договором позики № 1 від 10.12.2009 р., передав у власність ТОВ «КУА «Стокмастер» (іпотекодержатель) майнові права на квартири [ADDRESS] (т. 1 а.с. 80-83). Передача оформлена актами приймання-передачі майнових прав від 02.04.2014 р. (т. 1 а.с. 84-85). Водночас, додатковою угодою № 5 від 21.02.2011 р. до договору № 1 від 07.06.2004 р. ВАТ «АК «Укртранс» і ТОВ «Роммакс» визначили, що після введення об`єкта в експлуатацію виконавець проводить його технічну інвентаризацію. Інвестор, в свою чергу, зобов`язується протягом 5-ти робочих днів з моменту введення об`єкту в експлуатацію надати виконавцю список інвесторів (п. 2.5) (т. 1 а.с. 47). Згідно із сертифікатом серії КВ № 16412053310 від 06.04.2012 р. будинок на перетині вулиць Димитрова та [ADDRESS] прийнято в експлуатацію (т. 1 а.с. 86). Додатковою угодою № 6 від 10.10.2012 р. до д № 1 від 07.06.2004 р. на підставі Сертифіката серія КВ № 16412053310 від 06.04.2012 р., що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта, у зв`язку з проведенням технічної інвентаризації будинку [ADDRESS] , ВАТ «АК «Укртранс» і ТОВ «Роммакс» визначили перелік та детальну характеристику об`єкту інвестування: 11 квартир, в тому числі і квартиру № 69 на 15 поверсі, яка складається із 3 кімнат, житловою площею 82,10 кв. м, загальною площею 161,40 кв.м; квартиру № 150 на 13 поверсі, яка складається із 3 кімнат, житловою площею 57,40 кв. м, загальною площею 126,20 кв.м. (т. 1 а.с. 48). 11.10.2012 р. сторонами у виконання договору № 1 від 07.06.2004 р. складений і підписаний відповідний акт прийому-передачі квартир від ВАТ «АК «Укртранс» до ТОВ «Роммакс», серед яких квартири № 69 і 150 (т. 1 а.с. 49). Розпорядженням Печерської районної державної адміністрації в м. Києві від 24.01.2013 р. № 34 присвоєна поштова адреса закінченому будівництвом об`єкту: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 87-88). Товариству «Роммакс» 30.03.2015 р. Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві видані свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна - квартири № 69 і [ADDRESS] (т. 1 а.с. 89-90). За наслідками проведення аукціону в процесі реалізації майна у рамках ліквідаційної процедури банкрутства ТОВ «Роммакс» 20.11.2015 р. за актами № 3, 4 право власності на квартири [ADDRESS] передано [PERSON] (т. 1 а.с. 98-112). Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за договором купівлі-продажу від 11.08.2017р., виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горіної І. В., власником квартири № 69 на сьогодні є [PERSON] (т. 1 а.с. 113). Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за договором купівлі-продажу від 06.10.2016р., виданим державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Василевською О. А., власником квартири № 150 на сьогодні є [PERSON] (т. 1 а.с. 114). Відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 22 січня 2015 року (т. 1 а.с. 171- 181) вбачається, що ціна, загальна вартість та порядок розрахунків визначені п. 2 інвестиційних договорів № 3-ДБ та 4-ДБ. Відповідно до п. 2.4 інвестиційних договорів з урахуванням додаткових угод інвестор здійснює інвестування об`єкту шляхом перерахування грошових коштів на рахунок повіреного в строк за 30 днів до введення будинку в експлуатацію. Відповідно до п. 2.3 інвестиційних договорів остаточна загальна вартість об`єкту буде визначена після введення будинку в експлуатацію з врахуванням пунктів 2.5, 2.6 цього договору. Згідно з п. 2.5 інвестиційних договорів у випадку, якщо загальна площа об`єкту згідно технічного паспорту, виданого Бюро технічної інвентаризації буде менша, ніж загальна площа згідно даного договору, то ця різниця виплачується товариством через рахунок повіреного інвестору за ціною вимірної одиниці загальної площі об`єкта, встановленої п. 2.1 цього договору, протягом 20-ти календарних днів з моменту проведення технічної інвентаризації об`єкта. Відповідно до п. 2.6 інвестиційних договорів у випадку, якщо загальна площа об`єкту згідно технічного паспорту, виданого Бюро технічної інвентаризації, буде перевищувати загальну площу згідно даного договору, то ця різниця оплачується інвестором через рахунок повіреного товариству за ціною вимірної одиниці загальної площі об`єкта, встановленої п. 2.1 цього договору, протягом 20-ти календарних днів з моменту проведення технічної інвентаризації об`єкта. Пунктами 3.1.3 інвестиційних договорів передбачено, що здійснити остаточні розрахунки згідно з п. 2.6 цього договору та прийняти від товариства об`єкт по акту прийому-передачі інвестор зобов`язаний після введення будинку в експлуатацію. Отже, умовами договорів визначено, що здійснення інвестування об`єкту в розмірах визначених інвестиційними договорами та додатковими угодами до них інвестор зобов`язаний провести в строк за 30 днів до введення об`єкту в експлуатацію, а здійснення остаточних розрахунків відповідно до положень договорів після введення будинку в експлуатацію. Як вбачається з матеріалів справи додатковими угодами № 2 до інвестиційних договорів сторони збільшили загальну вартість квартири [ADDRESS] з 652 740 грн. до 661 770 грн., а вартість квартири за № 150 за вказаною адресою з 511 270 грн. до 534 490 грн. Відповідно до п. 5.5 інвестиційних договорів у випадку, якщо інвестор порушить строки оплати, згідно з п. 2.4 договору більше ніж на п`ять робочих днів товариство (ТОВ «Роммакс») має право розірвати даний договір в односторонньому порядку без компенсації будь-яких збитків. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з сертифікатом серія КВ № 16412053310 від 06.04.2012 року будинок на перетині [ADDRESS] було прийнято в експлуатацію, а розпорядженням Печерської РДА в м. Києві від 24.01.2013 року № 34 «Про присвоєння поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту по [ADDRESS] » будинку було присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . Матеріали справи не містять доказів сплати коштів відповідно до умов додаткових угод № 2 станом на дату введення будинку в експлуатацію. Тому, у зв`язку з порушенням ПАТ «КПМК-2» строків оплати згідно з п. 2.4 інвестиційних договорів більш, ніж на п`ять робочих днів банкрут своїми листами за вих. № 11 від 16.08.2012 року, № 16/2 від 16.08.2012 року, № 16/1 від 01.08.2014, № 16/2 від 16.08.2012 повідомив ПАТ «КПМК-2» про розірвання договорів в односторонньому порядку згідно з п. 2.4 договорів. Ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Отже, за змістом наведеної норми, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі. Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а у разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін (ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України). Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання, тобто зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як убачається з матеріалів справи в п. 5.5 інвестиційних договорів сторонами врегульований випадок, коли в разі порушення інвестором строків оплати об`єкту інвестування більше, ніж на п`ять робочих днів боржник має право розірвати даний договір в односторонньому порядку. Отже, згідно з вказаними пунктами інвестиційних договорів вони можуть бути розірвані в результаті односторонньої відмови від них у повному обсязі, тобто в результаті вчинення боржником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін. В силу ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Досліджуючи докази, надані сторонами колегія суддів Київського апеляційного господарського суду у постанові від 22 січня 2015 року зазначає згідно із сертифікатом серія КВ № 16412053310 від 06.04.2012 року будинок на перетині [ADDRESS] було прийнято в експлуатацію. Відповідно до умов інвестиційних договорів здійснення інвестування об`єкту в розмірах, визначених інвестиційними договорами та додатковими угодами до них, інвестор зобов`язаний провести в строк за 30 днів до введення об`єкту в експлуатацію, тобто сплатити вартість об`єкту інвестування в розмірі, що визначений додатковими угодами № 2 інвестор повинен був в березні 2012 року. Однак, ПАТ «КПМК-2» умов інвестиційних договорів щодо проведення оплати виконано не було. Лише 13.01.2015 року ПАТ «КПМК-2» внесло на депозит нотаріуса кошти для передачі ТОВ «Роммакс» з призначенням в якості виконання зобов`язань за інвестиційними договорами № 4-ДБ та № 3-ДБ від 05.05.2005 року, що свідчить про погодження ПАТ «КПМК-2» з умовами інвестиційних договорів № 3-ДБ та № 4-ДБ щодо необхідності здійснення доплати вартості об`єктів інвестування. Враховуючи, що таку оплату ПАТ «КПМК-2» не здійснив в строк за 30 днів до введення об`єкту в експлуатацію, тобто сплатити вартість об`єкту інвестування в розмірі, що визначений додатковими угодами № 2 інвестор до березня 2012 року, то такі договори є розірваними в силу наведених положень п. 5.5 інвестиційних договорів та в силу наведених положень закону. Таким чином договори № 4-ДБ та № 3-ДБ від 05.05.2005 року є розірваними на підставі листів ліквідатора банкрута ТОВ «Роммакс», що стверджується даними постанови Київського апеляційного господарського суду у постанові від 22 січня 2015 року. Суд звертає увагу, що в самих угодах про передачу майнових прав в рахунок погашення боргу від 06.09.2009 року (п. 1.7) сторонами чітко визначено, що з моменту їх підписання та актів приймання-передачі майнових прав банк стає стороною за інвестиційним договором № 4-ДБ від 05.05.2005 року, за інвестиційним договором № 3-ДБ від 05.05.2005 року додаткових угод до них та договорами про відступлення права вимоги від 16.03.2007 року і набуває прав на отримання у власність квартир, визначених у п. 1.4 цих угод. Тобто, умовами самих угод чітко визначено, що банк стає стороною не тільки інвестиційних договорів № 3-ДБ та 4-ДБ від 05.05.2005 року, а й усіх додаткових угод до них і, як наслідок, набуває прав на отримання у власність квартир, визначених в п. 1.4 цих угод. Як встановлено судом, загальна вартість об`єкту інвестування, що підлягала оплаті відповідно до п. 2.4 інвестиційних договорів збільшена сторонами в додаткових угодах № 2 до них 20.12.2007 року, однією із сторін яких був ПАТ «АКБ «Київ» і відповідно йому було відомо про зміну умов інвестиційних договорів, зокрема і зміну загальної вартості об`єкта інвестування. Крім того, саме ПАТ «АКБ «Київ» був повіреним згідно обох інвестиційних договорів і відповідно всі платежі інвесторів проходили за його відома. Таким чином, ПАТ «АКБ «Київ» знав та повинен був знати про факт невиконання фізичними особами [PERSON] та [PERSON] умов додаткових угод № 2 від 20.12.2007 року, як на дату укладання угод про передачу майнових прав в рахунок погашення боргу від 06.09.2009 року, так і на дату укладення договору міни з ПАТ «КПМК-2». Після укладання договору міни від 07.08.2009 року стороною інвестиційних договорів № 3-ДБ та 4-ДБ від 05.05.2005 року, а також додаткових угод до них стало ПАТ «КПМК-2» та як наслідок за договором про задоволення вимог іпотекодержателя їх власником стало - ТОВ «КУА «Стокмастер». Враховуючи наведене, обставини, встановлені Київським апеляційним господарським судом у постанові від 22 січня 2015 року щодо того, що інвестиційні договори є розірваними з 2012 року у зв`язку з невиконанням умов договорів щодо внесення доплати вартості об`єктів інвестування, що відповідно до положень ст. 82 ЦПК України вони не потребують доказування, то суд погоджується з доводами відповідача [PERSON] - [PERSON] , що позивач не є власником квартир № 69 і [ADDRESS] та ним і не був станом на час подання позову. Крім того, суд враховує, що позивач набув права власності на майнові права на предмет іпотеки - майнові права на квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (ст. 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Правовий аналіз положень ЦК України та Закону України «Про іпотеку» дозволяє дійти висновку про те, що майнове право - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права, а договір іпотеки, якою забезпечено виконання зобов`язання, є правочином щодо розпорядження майновими правами інвестора. Тому, підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності саме на вказані квартири за позивачем на підставі ст. 392 ЦК України відсутні. Крім того, після ухвалення Київським апеляційним господарським судом постанови від 22 січня 2015 року про встановлення факту належності ТОВ «Роммакс» спірних квартир, ліквідатор товариства ТОВ «Роммакс» організував проведення аукціону з продажу цього майна. Дані квартири були продані відповідачу [PERSON] 20 листопада 2015 року. Результати аукціону позивачем не оспорювались, а тому вони є дійсними. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Відповідно до ч. 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З 01.03.2007 р. шляхом видачі довідок ТОВ «Роммакс» і АКБ «Київ» підтвердили факт інвестування [PERSON] загальної площі квартир, у зв`язку з чим суд погоджується з доводами позивача, що з 01.03.2007 р. ТОВ «Роммакс» втратив право розпоряджатися об`єктами інвестування, у зв`язку з виконанням інвестором - [PERSON] своїх зобов`язань за інвестиційними договорами № 3-ДБ, № 4-ДБ від 05.05.2005 р. Тому, свідоцтва про право власності ТОВ «Роммакс» на квартири [ADDRESS] , які видані 30.03.2015р. Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві за індексними №№ 35664676, 35667303, є недійсними, а також як наслідок є недійсними результати проведення аукціону вказаних квартир, у зв`язку з чим підлягають застосуванню положення ст. 387, 388 ЦК України щодо витребування майна. Водночас, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «КУА «Стокмастер» з вимогою про виключення нерухомого майна з ліквідаційної маси банкрута ТОВ «Роммакс» та скасування заходів аукціону звернулось до ліквідатора ТОВ «Роммакс» та Господарського суду Київської області 17 квітня 2014 року (т. 1 а.с. 168-170), з якої вбачається обізнаність позивача про зареєстроване право власності на квартири [ADDRESS] за ТОВ «Роммакс», що надавало йому право на звернення до суду з позовом про оспорення свідоцтв про право власності на ці квартири, їх витребування. Крім того, вказані квартири в порядку проведення аукціону продажу майна банкрута ТОВ «Роммакс» були продані 20 листопада 2015 року, а з позовом ТОВ «КУА «Стокмастер» звернулось до суду 4.12.2018 року (т. 1 а.с. 4), тобто з пропуском встановленого трирічного строку позовної давності, у зв`язку з чим вказані вимоги про визнання неійдсними свідоцтв про право власності на квартири, результатів проведення аукціону, витребування квартир від відповідачів [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 р. у справі № 362/44/17, відповідно до якої статті 387 і 388 ЦК України не вказують на те, що приписи про позовну давність не застосовуються до правовідносин, врегульованих приписами вказаних статей, а стаття 268 цього кодексу не передбачає, що вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння належить до вимог, на які позовна давність не поширюється. Крім того, сутність вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння не виключає застосування до неї позовної давності. У даній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 5 жовтня 2016 року у справі № 916/2129/15 (№ 3-604гс16), а також висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 березня 2018 року у справі № 904/10673/16, про те, що приписи про позовну давність до позовних вимог про витребування майна не застосовуються. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 41 17 грн. 80 коп. (т. 1 а.с. 2) позивачу не відшкодовуються. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В обґрунтування витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. представником відповідача [PERSON] - [PERSON] надано свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги, додаток 3 1 до договору, акт виконаних робіт, ордер (т. 1 а.с. 162-167), а також виписку з рахунку про поповнення [PERSON] рахунку [PERSON] (т. 1 а.с. 204). Відповідно до даних документів зазначено, скільки часу потратив адвокат на вивчення, аналіз, надання правової оцінки позову, написання відзиву та скільки часу відповідачем на це потрачено. Згідно з п. 4.2 договору про надання правової допомоги № 66 від 4.02.2019 року розмір винагороди, умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до договору. Додатком № 1 до договору спосіб сплати гонорару не визначено. Разом з тим, з виписки з рахунку не вбачається, що грошові кошти в розмірі 20 000 грн. сплачені [PERSON] у рахунок договору про надання правової допомоги № 66 від 4.02.2019 року, а вказано про зарахування коштів. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на праву допомогу з позивача, оскільки виписка про зарахування коштів не є безумовною підставою оплати гонорару адвоката та може свідчити лише про зарахування таких коштів.

Outcome: dismissed