Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору та повернення грошових коштів. В обґрунтування позову вказав, що 29.06.2013 року він уклав з ФОП [PERSON] договір №1867 купівлі-продажу та встановлення меблів на загальну суму 8700 грн. 00 коп. Відповідно до п.п. 2.2. Договору ним на час підписання договору була внесена передоплата у розмірі 5000грн. 30.06.2013 року була ще внесена сума передоплати в розмірі 2000грн. У п. 3.2. договору на придбання меблів зазначено, що після повної оплати продукції виконавець зобов'язується виготовити та доставити товар протягом 25 робочих днів. На неодноразові звернення до відповідача про виконання умов договору, відповідач до теперішнього часу їх не виконав. 22.09.2013 року відповідач написав розписку, що затримується з виготовленням меблів та зобов'язався виконати в розумні строки тобто до 05.10.2013 року. Добровільно відповідач не бажає розірвати договір та повернути гроші. Також просить стягнути з [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 1000 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився двічі, про слухання справи сповіщався належним чином, про що у матеріалах справи є докази. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка юридичним особам та фізичним особам- підприємцям направляється за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Як вбачається з договору від 29.06.2013 року місцезнаходженням відповідача [PERSON] є: [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Повістки з викликом до суду відповідачеві направлялися судом і за місцезнаходженням фізичної особи- підприємця і за місцем його реєстрації, за вказаною вище адресою, про що у матеріалах справи є докази. У судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 29.06.2013 року [PERSON] з ФОП [PERSON] уклав договір №1867 купівлі-продажу та встановлення меблів на загальну суму 8700 грн. 00 коп. з доставкою. Умовами п.1.1 договору передбачено, що замовник поручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи по виготовленню та доставці меблів згідно розцінок виконавця. У п.1.1. договору передбачено, що загальна вартість меблів складає 8700 грн. В якості попередньої оплати [PERSON], 29.06.2013 року сплатив завдаток у розмірі 5000 грн., 30.06.2013 року сплатив ще 2000 грн., що підтверджується договором №1867 (а.с.2). Пунктом 3.2. вказаного договору відповідач зобов'язався виготовити та доставити меблі 25 денний строк від моменту підписання договору. 22.09.2013 року відповідач надав позивачу розписку, в якій зобов'язався у строк до 05.10.2013 року виконати свої зобов'язання, вказав,що причиною невиконання умов договору №1867, стала затримка у виробничому процесі. Як вказано позивачем , на теперішній час взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, у свою чергу відповідач заперечень у цій частині суду не надав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На підставі ст.. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу. Відповідно з ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає не можливим. Відповідно до ст.. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На підставі ч. 1 ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Як вбачається, зобов'язання передбачені договором №1867 від 29.06.2013 року відповідач [PERSON] до теперішнього часу не виконав, тому, суд вважає за необхідне розірвати зазначений договір та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачені кошти на виготовлення та поставку меблів у сумі 7000 грн. Діями відповідача, який своєчасно не виконав взяті на себе зобов'язання, порушено право позивача як споживача на отримання замовленого товару у строк, встановлений договором, внаслідок чого він зазнав моральних страждань. На підставі ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.ч. 1,2 ст.. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволені вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Оскільки відповідачем не виконанні зобов'язання перед [PERSON],у вказані строки у Договорі №1867 від 29.06.2013 року та розписці від 22.09.2013 року , меблі не виготовлені та встановлені, що виразилось погіршенні здоров'я та його моральних стражданнях, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 1000 грн . Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved