Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнень, до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван Клік» (далі - ПАТ СК «Ван Клік»), третя особа - [PERSON] , про відшкодування майнової шкоди. Позовна заява мотивована тим, що 13 грудня 2015 року о 10 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Лексус», номерний знак [NUMBER] , по вул. Братиславській, 2 у м. Києві, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечно, не дав дорогу транспортним засобам, що рухаються у попутному напрямку, по тій смузі на яку він перестроювався, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes», номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , номерний знак [NUMBER] , чим порушив пункти 10.1, 10.3 ПДР України, у результаті чого автомобілі зазнали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року (справа №755/4125/16-ц) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Позивач вказує, що розмір майнової шкоди, завданої автомобілю «Mercedes», номерний знак [NUMBER] , який належить йому на праві приватної власності, внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13 грудня 2015 року, становить 224 778 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автотранспортного засобу марки «Mercedes», номерний знак [NUMBER] , на момент скоєння ДТП була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра-Україна», правонаступником якої є ПАТ СК «Ван Клік». Ураховуючи викладене, [PERSON] просив суд стягнути [PERSON] на свою користь 124 778 грн та з ПАТ СК «Ван Клік» - 100 000 грн на відшкодування майнової шкоди, а також вирішити питання розподілу судових витрат. У квітні 2019 року від приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна», правонаступником якої є ПАТ СК «Ван Клік», до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що ДТП сталося 13 грудня 2015 року, а із заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся лише 02 лютого 2018 року. Посилаючись на підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить у частині заявлених до них позовних вимог відмовити. Ухвалою Дніпровського міського суду м. Києва від 12 березня 2020 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПАТ СК «Ван Клік», третя особа - [PERSON] , про відшкодування майнової шкоди, передано до Деснянського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 квітня 2020 року прийнято до провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПАТ СК «Ван Клік», третя особа - [PERSON] , про відшкодування майнової шкоди та призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просив її задовольнити. Представник ПАТ СК «Ван Клік» позов не визнавав, просив відмовити у його задоволенні. [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 13 грудня 2015 року о 10 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Лексус», номерний знак [NUMBER] , по вул. Братиславській, 2 у м. Києві, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечно, не дав дорогу транспортним засобам, що рухаються у попутному напрямку, по тій смузі на яку він перестроювався, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes», номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , номерний знак [NUMBER] , чим порушив пункти 10.1, 10.3 ПДР України, у результаті чого автомобілі зазнали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року (справа №755/4125/16-ц) визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (том 1, а. с. 4-6). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року (справа № 755/4125/16-ц) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статті 124 КУпАП, щодо [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (том 1, а. с. 7). Цивільно-правова відповідальність власника автотранспортного засобу марки «Mercedes», номерний знак [NUMBER] , на момент скоєння ДТП була застрахована, у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра-Україна», правонаступником якої є ПАТ СК «Ван Клік». Згідно зі звітом про оцінку вартості майнового збитку, складеного товариством з обмеженою відповідальністю експертно-асистуюча компанія «Довіра», вартість ремонту автомобіля «Mercedes», номерний знак [NUMBER] , складає 224 778 грн 57 коп. (том 1, а. с. 34-63). Щодо заявлених позовних вимог до ПАТ СК «Ван Клік» Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра-Україна», правонаступником якої є ПАТ СК «Ван Клік», не є деліктними, отже Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону. У пункті 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 37.1.4. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Визначаючи обов`язок страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплатити страхове відшкодування законодавцем у положеннях статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування. Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП. Відтак, право отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань виникає виключно за умови подання потерпілим у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків. При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18). Ухвалюючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову [PERSON] у частині стягнення страхового відшкодування з ПАТ СК «Ван Клік», оскільки вищевказане ДТП сталася 13 грудня 2015 року, а позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування лише 02 лютого 2018 року, тобто після пропуску строку на звернення з заявою про страхове відшкодування, встановленого пунктом 37.1.4. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 753/5293/16-ц (провадження № 14-310цс18). Щодо заявлених позовних вимог до [PERSON] . Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, усунувши із судового розгляду все що не має значення для вирішення справи по суті суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог до [PERSON] щодо відшкодування майнової шкоди у розмірі 124 778 грн., враховуючи межі позовних вимог [PERSON] .

Outcome: partial