Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

У вересні 2020 року Повне товариство «Ломбард Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Капітал і компанія» (далі - ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал і компанія») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину. Позовна заява мотивована тим, що наказом ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал і компанія» від 27 серпня 2019 року № 461 [PERSON] призначено на посаду експерта-оцінювача у ВП № 27 м. Київ ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал і компанія». Цього ж дня, [PERSON] уклала з ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал і Компанія» договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, при цьому набула статус матеріально-відповідальної особи, та згідно якого, при виконанні роботи вона бере на себе повну матеріальну відповідальність за правильну оцінку та збереження цінностей, довірених їй ломбардом, зобов`язується здійснювати оцінку предметів застави згідно з Методикою по оцінці виробів з дорогоцінних металів та електронної техніки, користуватися технічними засобами під час прийому товарно-матеріальних цінностей, не приймати біжутерію, як вироби з дорогоцінних металів, бережно та дбайливо поводитись з переданим їй на зберігання або для інших цілей матеріальними цінностями і вживати заходи щодо запобігання шкоди. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року (справа №755/3567/20-ц) [PERSON] , визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 191, частиною третьою статті 191 КК України і призначено їй остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями та грошовими коштами строком на 1 рік. На підставі статей 75,76 КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку у вигляді 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Зазначають, що своїми умисними діями відповідач вчинила привласнення чужого майна, що перебувало у їх віданні чим спричинила позивачеві майнову шкоду у розмірі 22 154 грн 90 коп. Ураховуючи викладене, ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і Компанія» просило суд стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду у розмірі 22 154 грн 90 коп. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. У передбачений частиною сьомою статті 279 ЦПК України строк, сторони не звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачемдо суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому остання належним чином повідомлялася про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення. У відповідності до статті 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд вважав за можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно статті 280 ЦПК України. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із частиною п`ятою статті 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Наказом ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал і компанія» від 27 серпня 2019 року № 461 [PERSON] призначено на посаду експерта-оцінювача у ВП № 27 м. Київ ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал і компанія». 27 серпня 2019 року між [PERSON] та ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і Компанія» укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, при цьому відповідач набула статус матеріально-відповідальної особи, та згідно якого, при виконанні роботи вона бере на себе повну матеріальну відповідальність за правильну оцінку та збереження цінностей, довірених їй ломбардом, зобов`язується здійснювати оцінку предметів застави згідно з Методикою по оцінці виробів з дорогоцінних металів та електронної техніки, користуватися технічними засобами під час прийому товарно-матеріальних цінностей, не приймати біжутерію, як вироби з дорогоцінних металів, бережно та дбайливо поводитись з переданим їй на зберігання або для інших цілей матеріальними цінностями і вживати заходи щодо запобігання шкоди. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року (справа № 755/3567/20-ц) [PERSON] , визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 191, частиною третьою статті 191 КК України і призначено їй остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями та грошовими коштами строком на 1 рік. На підставі статей 75,76 КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку у вигляді 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Зазначеним судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено, що 08 жовтня 2019 року [PERSON] знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за адресою: м. Київ, бул. Перова, 25, розробила план з привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належить ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і Компанія». Маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави на паспорт [PERSON] , предметом застави в якому вказала сережки з золота вартістю 3 550 грн. Предмет застави до ломбарду не надійшов, а грошові кошти [PERSON] , які вона взяла із каси, привласнила собі. По закінченню строку договору застави грошові кошти [PERSON] . Крім того, 20 жовтня 2019 року [PERSON] , знаходячись на робочому місці у відділенні ломбарду за адресою: м. Київ, бул. Перова, 25, розробила план з повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віданні та належить ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і Компанія». Маючи доступ до бази даних клієнтів ломбарду, використовуючи паспортні дані [PERSON] , [PERSON] склала договір застави предметом якого був ланцюжок, який [PERSON] ніби то заклала до ломбарду, при цьому, [PERSON] вказала у договорі, що вартість ланцюжка складає 4 063 грн 50 коп. Зазначені грошові кошти [PERSON] взяла з каси ломбарду, привласнивши їх собі та в подальшому розпорядилася вказаними грошовими коштами на власний розсуд. та не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала. 26 жовтня 2019 року [PERSON] , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходились в її віддані та належали ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і Компанія», знаходячись на робочому місці, за вищевказаною адресою, маючи доступ до бази даних клієнтів ломбарду, використовуючи паспортні дані [PERSON] , [PERSON] склала договір застави предметом якого була каблучка, яку [PERSON] ніби то заклала до ломбарду, при цьому, [PERSON] вказала в договорі, що вартість каблучки складає 1336 грн 50 коп. Зазначені грошові кошти [PERSON] взяла з каси ломбарду, привласнивши їх собі та в подальшому розпорядилася вказаними грошовими коштами на власний розсуд. 07 листопада 2019 року [PERSON] , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і Компанія», знаходячись на робочому місці, за вищевказаною адресою маючи доступ до бази даних клієнтів ломбарду, використовуючи паспортні дані [PERSON] , склала договір застави, предметом якого був ланцюжок, який [PERSON] ніби то заклав до ломбарду, при цьому, [PERSON] вказала в договорі, що вартість ланцюжка складає 3 395 грн 30 коп. Зазначені грошові кошти [PERSON] взяла з каси ломбарду, привласнивши їх собі та в подальшому розпорядилася вказаними грошовими коштами на власний розсуд. 24 листопада 2019 року [PERSON] , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходились в її віддані та належали ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і Компанія», знаходячись на робочому місці, за вищевказаною адресою маючи доступ до бази даних клієнтів ломбарду, використовуючи паспортні дані [PERSON] , склала договір застави предметом якого був ланцюжок, та підвіска які [PERSON] ніби то заклав до ломбарду, при цьому, [PERSON] вказала в договорі, що вартість ланцюжка складає 6 091 грн, 50 коп., а вартість підвіски 3 719 грн 10 коп. Зазначені грошові кошти [PERSON] взяла з каси ломбарду, привласнивши їх собі та в подальшому розпорядилася вказаними грошовими коштами на власний розсуд. Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлявся. Згідно із частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини). Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків (стаття 130 КЗпП України). Пунктом 3 частини 1 статті 134 КЗпП України встановлено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Тобто, за змістом пункту третього частини першої статті 134 КЗпП України працівник несе повну матеріальну відповідальність не тільки у випадках, коли щодо нього винесений обвинувальний вирок, але і тоді, коли наявний склад кримінального правопорушення в його діях установлено органами досудового розслідування. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівника гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі організації винними протиправними діями ( бездіяльністю) працівника. Крім того, за положеннями статті 137 КЗпП України суд, при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, суд вважає установленим, що розмір шкоди, який підлягає відшкодуванню становить 22 154 грн 90 коп., оскільки саме такий розмір шкоди, заподіяної з вини [PERSON] підприємству, встановлений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року.

Outcome: approved