Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

У грудні 2018 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON], в обґрунтування якої остання посилається на те, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі між сторонами часто виникали непорозуміння та конфлікти, у звязку з чим вони вирішили припинити шлюбні відносини. 22.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. З того моменту відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Син проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. [PERSON] має постійну роботу, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. За таких обставин, позивач звернулася із даним позовом, в якому просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Крім того зазначає, що їхній син має проблеми зі здоровям та є дитиною-інвалідом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. У прохальній частині позовної заяви просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги щодо стягнення із нього аліментів на утримання дитини визнав частково у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу). При прийнятті рішення просив врахувати той факт, що у нього є ще один син, на утримання якого ним уже сплачуються аліменти у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу). Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 128187 вбачається, що 17 лютого 2012 року виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини «Бойко» (а. с. 4). Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії І-ОК № 213692, виданого 22 червня 2012 року виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області. Батьком записаний [PERSON] (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], є дитиною інвалідом до 18-ти років. Його законним представником (опікуном) є [PERSON], що підтверджується копією посвідчення серії ААГ № 142781, виданого УСЗН Броварської районної державної адміністрації (а.с. 6). Згідно копії довідки за № 41 від 29.02.2016 р., [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], кім. 41. Разом з нею проживає і прописаний її син [PERSON] (а.с. 7). 06 грудня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, за яким вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 24). У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~При визначені\~розміру аліментів\~суд,\~враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. У відповідності Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1\~січня 2019\~року -\~1626\~гривень,\~з 1\~липня -\~1699\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1779\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, має на утриманні ще одного сина та сплачує на його користь аліменти у розмірі ј частини від\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу), суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності\~до ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладені норми чинного законодавства, та враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial