Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти, на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , 2001 року народження, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення 23 років, за умови, якщо вона продовжуватиме навчання. В обґрунтування позову зазначила, що їх повнолітня донька навчається у Львівському державному коледжі харчової і переробної промисловості Національного університету харчових технологій (далі - Коледж), на денній формі навчання, і повністю знаходиться на її утриманні, однак для продовження та здобуття освіти потребує значних матеріальних витрат та допомоги. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка навчається на І курсі відділення готельно-ресторанної справи денної форми навчання за спеціалізацією «Готельно-ресторанна справа» на бюджетній основі у Коледжі, де отримує ступінь освіти «Бакалавр». Строк навчання з 01.09.2018 по 28.02.2021. На період навчання [PERSON] проживає в гуртожитку за місцем розташування навчального закладу у м. Львів. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків. Домовленості про утримання доньки сторони не досягли. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, повнолітня донька сторін [PERSON] безкоштовно навчається у Коледжів м. Львів, їй не виповнилось 23 років та вона додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків, оскільки обов`язок по утриманню дорослої доньки, після досягнення нею 18 років, не може бути покладений виключно на одну матір. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату слухання справи, в судове засідання не прибув та не надав жодних відомостей щодо свого місця роботи та заробітку або заперечень проти позову, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою аліментів. Враховуючи визначений розмір прожиткового мінімуму на одну особу (з 01.07.2019 - 1 936 грн., ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»); відсутність у доньки [PERSON] інших джерел фінансування, окрім матеріальної допомоги з боку батьків та потребу позивачки у фінансовій допомозі від відповідача, який є людиною працездатного віку 44 років, - суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Це відповідатиме як інтересам повнолітньої доньки, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітньої доньки, яка навчається, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача аліментів до досягнення донькою 23 років, то суд вважає, що в цій частині її позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки право повнолітніх сина, доньки на утримання діє протягом їх навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, вони втрачають право на утримання. З матеріалів справи вбачається, що термін закінчення навчання [PERSON] - 28.02.2021. Відтак, аліменти з відповідача слід стягувати до закінчення навчання, тобто до 28.02.2021. Відтак, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 03 червня 2019 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial