overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 03.12.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградської райдержадміністрації м. Києві (актовий запис № 1064) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі (а.с.9). Позивач у судове засідання не зявилася, через канцелярію Святошинського районного суд м.Києва позала заяву, що позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує , після розірвання шлюбу просить не змінити прізвище, залитити «[PERSON]» (а.с.17). Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.12.1994 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградської райдержадміністрації м. Києві, зроблено актовий запис № 1064 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] зашитити прізвище набуте в шлюбі «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 07.12.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1946) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі (а.с.11-12). У судовому засіданні позивача позов підтримує та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2007 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, зроблено актовий запис № 1946 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище, а саме «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 06.03.2004 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору між ними не має. Оскільки відповідачка відмовляється оформити розлучення в органах РАЦС, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися. \~ \~ \~ \~Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, та своєчасно, причину неявки суду не повідомила. \~ \~ \~ \~Враховуючи те,\~що від\~відповідачки заперечення\~та заява\~про розгляд\~справи у\~її відсутність\~не надходила,\~то суд\~зі згоди\~позивача ухвалює\~рішення при\~заочному розгляді\~справи у\~відповідності до\~положень ст.\~280-282\~ЦПК України,\~на підставі\~наявних в\~справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~06.03.2004\~ року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у м. Миколаєві, Україна, актовий запис № 51. Від даного шлюбу дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 серпня 2006 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №567 розірвати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обовязки, ведення спільного господарств. Фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2015 року. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 серпня 2006 року (арк.с.8). Відповідно до довідки Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області від 09.02.2018 року [PERSON] зверталась до Дніпропетровського РВП ДВП з заявою про спричинення їй тілесних ушкоджень громадянином [PERSON] 04.09.2015 року матеріали кримінального провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (у звязку зі зверненням [PERSON] від 01.09.2015 року про те, що в даній ситуації розібралася самостійно та обвинувачення у формі приватного обвинувачення відносно [PERSON] підтримувати відмовляється) (арк.с.29). Таким чином, судом на підставі вивчених матеріалів справи встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з травня 2015 року та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 11.10.2008 між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Павлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області. Разом з відповідачем проживав однією сім'єю до 2016 року, після чого шлюбні відносини фактично було припинено. Від шлюбу вони мають четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають разом з позивачем. Примирення між сторонами не можливе, наміру на зберігання шлюбу не має, спору про подіял майна немає. У зв'язку з цим просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, зазначивши, що з 27.12.2017 відповідач проживає з іншим чоловіком. Представник позивача пояснив, що на теперішній час діти проживають разом з [PERSON], питання про місце проживання дітей буде вирішуватися в суді. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про визнання позову, зазначивши, що просить суд розглядати позов в межах заявлених вимог. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 057508, виданого 11.10.2008 Павліською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 02 (арк. с. 3). Від шлюбу сторони мають четверо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (арк.с.6-9), які на момент розгляду справи проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою від 02.01.2018 № 01-37/06, виданною виконавчим комітетом сільської ради Вільнянського району Запорізької області (арк.с.15). Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують із грудня 2017 року, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ Відповідач у відзиві на позов не зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу Яланська. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, сума сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн. стягується з [PERSON] на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 8 жовтня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 982. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначає про те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, відповідач фактично не проживає з позивачем з 2012 року, не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення, взаємоповагу одне до одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позову підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач та представник відповідача не заперечували проти розірвання шлюбу, однак, зазначили, що сім'я не збереглася у зв'язку із протиправною поведінкою позивача по відношенню до відповідача. Судовим розглядом встановлено, що 8 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 982, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб виданого повторно 02.08.2017. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові та поваги одне до одного. Протягом тривалого строку сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, проживають окремо. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному конкретному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14 листопада 2016 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у виконкомі Сартанської селищної ради Кальміуського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 16. Позивач зазначає, що однією сім'єю з відповідачкою вони не проживають з 14 вересня 2017 року, у зв'язку з тим, що між ними втрачені почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому позивач просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься вимога про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить присвоїти дівоче прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із статті 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що 14 листопада 2016 року між позивачем та [PERSON] у виконкомі Сартанської селищної ради Кальміуського району міста Маріуполя Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №16. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному конкретному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 17 вересня 2016 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Приморському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 308. Позивач зазначає, що однією сім'єю з відповідачкою вони не проживають з 01 грудня 2016 року, у зв'язку з тим, що між ними втрачені почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому позивач просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься вимога про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить присвоїти прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із статті 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що 17 вересня 2016 року між позивачем та [PERSON] у Приморському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №308. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному конкретному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved