Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У грудні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеними вимогами до [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позов мотивувала тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON], якій за життя на праві власності належало 3/4 частини квартири [ADDRESS] та грошові кошти в сумі 12173 грн. 70 коп., що перебувають на компенсаційному рахунку [NUMBER] у Шевченківському відділенні №5441/0337 АТ «Державний Ощадний банк України». Будучи спадкоємицею померлої другої черги за законом у липні 2012 року позивачка звернулася до Другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, 12 липня 2012 року органом нотаріату заведено спадкову справу №502/2012. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Другої Київської державної нотаріальної контори від 06 червня 2013 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих мотивів, що позивачка не надала оригінали правовстановлюючих документів на предмет спадкування - частину вищевказаної квартири. Згодом позивачці стало відомо, що відповідачка [PERSON], яка також є спадкоємицею померлої другої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 07/2012. 10 грудня 2012 року відповідачці, як єдиному спадкоємцю померлої, було видано свідоцтва про право на спадщину - зазначені вище частину квартири та грошові кошти. 23 квітня 2013 року відповідачка [PERSON], як власниця 3/4 частин спірної квартири, та [PERSON], який був власником іншої 1/2 частини даного об'єкта нерухомого майна, з однієї сторони, та [PERSON] і [PERSON], з другої сторони, уклали договір купівлі-продажу спірної квартири. В результаті даного договору [PERSON] і [PERSON] набули право спільної часткової власності на вказане житлове приміщення. Посилаючись на те, що внаслідок вищевказаних обставин було порушено її право на спадщину як спадкоємиці другої черги за законом, позивачка просила суд визнати за нею право власності на 3/8 частин спірної квартири в порядку спадкування за законом та на 1/2 частину грошових коштів, які входять до спадкової маси; визнати видані 10 грудня 2012 року свідоцтва про право власності на спадщину в цій частині недійсними; визнати частково недійсним договір купівлі-продажу від 23 квітня 2013 року; витребувати з чужого незаконного володіння відповідачів [PERSON] і [PERSON] 3/8 частин спірної квартири. До початку розгляду справи по суті відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] пред'явили зустрічний позов до [PERSON] Вимоги обґрунтовували тим, що за життя спадкодавець [PERSON] внаслідок незадовільного стану здоров'я перебувала у безпорадному стані, проте [PERSON] свідомо ухилялася від надання допомоги своїй тітці, а відтак наявні визначені законом підстави для усунення позивачки від спадкування. Крім того, до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, судом залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], Акціонерне товариство «Державний Ощадний Банк», малолітнього [PERSON], в інтересах якого діє його законний представник - відповідач [PERSON], Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію як орган опіки та піклування. У судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав, зустрічний позов не визнав. Представник відповідачів, відповідач [PERSON], який одночасно представляє інтереси [PERSON], позов не визнали, зустрічний позов підтримали. Представник АТ «Державний Ощадний Банк» при вирішення даного спору поклався на розсуд суду. Представник Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування заперечувала проти задоволення позову, зустрічний позов підтримала. Інші учасники процесу у судове засідання не з'явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], якій за життя на праві власності належало 3/4 частини квартири [ADDRESS] та грошові кошти в сумі 12173 грн. 70 коп., що перебувають на компенсаційному рахунку [NUMBER] у Шевченківському відділенні №5441/0337 АТ «Державний Ощадний банк України». Та обставина, що позивачка є племінницею [PERSON] і належить до кола спадкоємців померлої за законом, сторонами справи не оспорювалася. 12 липня 2012 року позивачка звернулася до Другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в цей же день органом нотаріату було заведено спадкову справу №502/2012. При цьому, звертаючись до нотаріальної контори, позивачка у заяві помилково зазначила дату народження померлої ([INFO] замість [INFO]) та дату її смерті ([INFO] замість [INFO]). Після виявлення вказаної помилки позивачка, в межах даної спадкової справи, подала повторну заяву про прийняття спадщини від 15 серпня 2012 року, в якій дати народження та смерті спадкодавці вже були зазначені вірно. Постановою державного нотаріуса Другої Київської державної нотаріальної контори від 06 червня 2013 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих мотивів, що позивачка не надала оригінали правовстановлюючих документів на предмет спадкування - частину вищевказаної квартири. Крім того, [INFO] відповідачка [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON] і також належить до кола спадкоємців вказаної особи за законом другої черги, звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, зазначивши у заяві, що інших спадкоємців померлої, крім неї, немає.18 липня 2012 року приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 7/2012. При цьому, враховуючи допущену позивачкою помилку, органи нотаріату не ідентифікували спадкові справи № 7/2012 та №502/2012 як такі, що паралельно заведені щодо майна одного й того ж спадкодавця. 10 грудня 2012 року відповідачці [PERSON], як єдиному спадкоємцю померлої, було видано свідоцтва про право на спадщину - зазначені вище частину квартири та грошові кошти. 23 квітня 2013 року відповідачка [PERSON], як власниця 3/4 частин спірної квартири, та [PERSON], який був власником іншої 1/2 частини даного об'єкта нерухомого майна, з однієї сторони, та [PERSON] і [PERSON], з другої сторони, уклали договір купівлі-продажу спірної квартири. В результаті даного договору [PERSON] і [PERSON] набули право спільної часткової власності на вказане житлове приміщення. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч. 3 ст. 1266 цього Кодексу племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Враховуючи, що мати позивачки [PERSON] - [PERSON], яка була рідною сестрою спадкодавця, померла [INFO], позивачка є спадкоємицею [PERSON] другої черги за законом за правом представлення. Та обставина, що позивачка належить до кола осіб, які вправі претендувати на спадкове майно згідно правила ст. 1262 ЦК України іншими учасниками процесу також не заперечувалася. Згідно ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Разом з тим, оскільки внаслідок допущеної помилки у заяві про прийняття спадщини, органами нотаріату було майже одночасно заведено дві різні спадкові справи щодо майна одного спадкодавця, а після виправлення цієї помилки позивачкою у серпні 2012 року, тобто в межах визначеного законом строку для прийняття спадщини, даний недолік усунуто не було, приватним нотаріусом [PERSON], з незалежних від неї причин, видано [PERSON] свідоцтва про право на всю спадщину без урахування спадкових прав позивачки. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину, виданих відповідачці, в частині 1/2 частини суми вкладу та 3/8 частин спірної квартири підлягають задоволенню. Крім того, оскільки внаслідок вищевикладених обставин, а також через відсутність у неї правовстановлюючих документів на квартиру, які на момент оформлення спадщини були в розпорядженні відповідачки, позивачка позбавлена об'єктивної можливості реалізувати свої спадкові права шляхом звернення до органів нотаріату, позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на вищевказану частину спадкового майна також підлягають задоволенню. Проте, вимоги позивачки про визнання договору купівлі-продажу квартири від 23 квітня 2013 року частково недійсним задоволенню не підлягають, оскільки позивачка, не будучи учасником даного договору, вправі ставити питання про захист свого права на відчужене іншою особою майно шляхом застосування речево-правових, а не зобов'язальних способів захисту порушеного права. Вимоги в частині витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] і [PERSON] 3/8 частин спірної квартири також задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ст. 387 ЦК України, посиланням на яку позивачка обґрунтовує свої вимоги, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування майна, як вбачається зі змісту даної норми, полягає у вилученні конкретної речі у однієї особи з наступним переданням її іншому суб`єкту. При цьому віндикаційний позов може бути пред'явлений про захист права власності на річ, яка визначена індивідуально. Оскільки спірна частка однокімнатної квартири за своєю правовою природою та фізичними властивостями є ідеальною, в натурі у встановленому законом порядку не виділена, дане майно не належить до об'єктів, щодо яких може бути застосовано визначений ст. 387 ЦК України механізм витребування. Разом з тим, позивачка не позбавлена можливості реалізувати свою право власності на спірну частину квартири шляхом звернення до суду із застосуванням інших способів захисту, які передбачені законом. Зустрічний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Обґрунтовуючи зустрічні вимоги відповідачі стверджують, що спадкодавець [PERSON] протягом 2012 року внаслідок похилого віку та тяжкої хвороби, на яку вона страждала, перебувала у безпорадному стані, проте позивачка, будучи обізнаною про ці обставини, від надання будь-якої допомоги своїй тітці свідомо ухилялася. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сестрою [PERSON], повідомила, що внаслідок незадовільного стану здоров'я з січня 2012 року до моменту смерті [PERSON] не могла самостійно пересуватися, хоча на стаціонарному лікуванні у медичних установах не перебувала. Допомогу [PERSON] надавала [PERSON] Чи надавалася [PERSON] допомога, в тому числі фінансова, з боку інших осіб, свідкові не відомо. Свідок [PERSON], яка є дочкою [PERSON], пояснила суду, що останні два місяці життя спадкодавця [PERSON] проживала разом з [PERSON], здійснюючи догляд за нею. Також [PERSON] надавала [PERSON] продукти харчування та необхідні медичні препарати, які були придбані за рахунок [PERSON] За життя [PERSON] страждала на ішемічну хворобу серця, однак від госпіталізації відмовлялася. При цьому свідок зазначила, що [PERSON] жила за рахунок пенсії, яку отримувала за життя. Свідок [PERSON], яка є дочкою позивачки, пояснила, що її матір підтримувала стосунки зі своєю тіткою [PERSON], з якою регулярно спілкувалася за допомогою телефонного зв'язку. Від запропонованої матеріальної допомоги [PERSON] завжди відмовлялася. Про обставини смерті спадкодавця свідку, яка проживає у [ADDRESS], відомо зі слів сусідів [PERSON] Свідок [PERSON] повідомила, що була безпосереднім очевидцем того, як восени 2011 року дочка позивачки передавала [PERSON] продукти харчування. Про інші обставини даної справи знає зі слів третіх осіб. З матеріалів справи вбачається, що діагноз «ішемічна хвороба серця» був поставлений [PERSON] ще у 2001 році. Згідно посмертного медичного висновку останні шість місяців життя [PERSON] стан її здоров'я суттєво погіршився, вона потребувала постійного догляду. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. За змістом даної норми факт ухилення від виконання обов'язків щодо утримання спадкодавця лише тоді є підставою для усунення від права на спадкування, якщо він встановлений судом. Крім того, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві. З огляду на викладене правове значення при вирішенні спору має доведеність сукупності обставин: ухилення спадкоємця (умисні винні дії або бездіяльність) від надання допомоги (1) при можливості її надання спадкодавцю (2), який перебуває у безпорадному стані через похилий вік чи хворобу (3), потреба спадкодавця в допомозі саме цього спадкоємця (4). Потреба у матеріальній допомозі має визначатися в залежності від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму особи, що потребує допомоги, проте, належні та допустимі докази на підтвердження цього факту в матеріалах справи відсутні. Як було зазначено вище, свідок [PERSON], яка є дочкою [PERSON], повідомила, що [PERSON] жила за рахунок своєї пенсії. Доказів, які б свідчили про те, що за життя [PERSON] потребувала матеріальної або іншої допомоги саме від позивачки, однак позивачка, будучи обізнаною про таку потребу, від надання допомоги свідомо ухилялася, в ході розгляду даної справи не здобуто. Таким чином, зустрічний позов підлягає залишенню без задоволення з огляду на недоведеність пред'явлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial