Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У грудні місяці 2014 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу», про виплату середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.07.2004 р. він працював налагоджувальником верстатів і маніпуляторів з програмним керуванням механічної дільниці виробничого цеху №1 ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу». 13.05.2013 року позивач за власним бажанням був звільнений з вказаного підприємства, проте під час звільнення підприємство з ним не розрахувалося, всі належні при звільненні суми не сплатило. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу на свою користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 88 125, 16 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. про причини неявки представника судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В судовому засіданні встановлено, що з 01.07.2004 р. позивач працював налагоджувальником верстатів і маніпуляторів з програмним керуванням механічної дільниці виробничого цеху №1 ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу». 13.05.2013 року позивач за власним бажанням звільнився з вказаного підприємства, проте під час звільнення підприємство з ним не розрахувалося, всі належні при звільненні суми не сплатило. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір. Установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, встановлених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Так, як заробітна плата у [PERSON] за березень 2013 року становить 3 307, 90 грн, за квітень 2013 року становить 3 113, 31 грн, то відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, то середньоденна заробітна плата складає: ( 3 307, 90 грн +3 113, 31 грн): 29 робочих днів за два місяці ( 15 робочих у березні місяці та 14 робочих у квітні місяці 2013 року)=221, 42 грн. Таким чином, середній розмір заробітної плати за час затримки розрахунку складає: 221, 42 грнХ398 робочих днів = 88 125, 16 грн. Оскільки при звільненні позивача з ПАТ Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» з ним розрахунку проведено не було. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути середню заробітну плату за час затримки розрахунку у розмірі 88 125, 16 грн.

Outcome: approved