Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось через різні характери та погляди на життя. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим. Між ними укладено договір про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину від 28 листопада 2019 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала спільну заяву та просила шлюб з [PERSON] розірвати. Заявник [PERSON] та його представник у судовому засіданні підтримали подану заяву про відкликання спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу. Заперечували проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 2012 року (а.с. 21). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Частиною 3 ст. 109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 11 червня 2020 року, з якої вбачається, що він не підтримує спільну заяву про розірвання шлюбу (а.с. 51). У судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що не згоден на розірвання шлюбу з [PERSON] . Встановлено, що спільна заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі чоловіка, а тому на підставі ч. 3 ст. 109 СК України суд не вбачає підстав для розірвання шлюбу між заявниками. З огляду на наведене, у задоволенні заяви слід відмовити. Відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: dismissed