Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.07.2017 розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 26.12.2019 змінено спосіб стягнення аліментів з твердої грошовою суми 1000 грн. на 1/4 частину усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили, на його виконання видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні. Оскільки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини не сплачував, виникла заборгованість. Враховуючи викладене, просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення аліментів за період з 01.09.2020 по 03.12.2020 у розмірі 5348,29 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 22.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задоволити. У разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судові засідання відповідач [PERSON] не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що в матеріалах справи наявне підтвердження (а.с.49). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі - позивач [PERSON] , та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 26.12.2019 змінено спосіб стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] з твердої грошової суми 1000 грн. на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини (а.с.6-8). На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист №147/941/19 від 29.01.2020 (а.с.11), який на даний час перебуває на виконанні у Тростянецькому районному відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції . Відповідач свої зобов`язання за сплатою аліментів у повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості №18050 від 13.12.2020, складеного старшим державним виконавцем Савченко С.О. заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання дитини за період з лютого 2020 року по листопад 2020 року складає 11757,86 гривень (а.с.12). Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України (далі СК України) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені). Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав. Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів підтверджується належними доказами - розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд приходить до висновку, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими. При розрахунку пені за заборгованістю за аліментами необхідно виходити із положень, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Відтак, суд розраховує суму пені за наступною формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Позивач звернулась до суду 03.12.2020 року, надіславши позов засобами поштового зв`язку. Та, відповідно просить стягнути з відповідача 5348, 29 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. за період з 01.09.2020 по 03.12.2020р. З урахуванням принципу диспозитивності, суд проводить розрахунок неустойки (пені) саме станом на 03.12.2020 року. Відповідно до проведеного розрахунку, розмір пені, що підлягає стягненню складає 5348,29 грн. (2549,36 грн. х 1% х 93 + 3069,5 грн. х 1% х 63 + 3069,5 грн. х 1% х 32 + 3069,5 грн. х 1% х 2). При цьому, судом прийнято до уваги те, що відповідачем у серпні 2020 року було внесено кошти на погашення заборгованості зі сплати аліментів, однак заборгованість із урахуванням вказаної суми за серпень 2020 року склала 2549,36 грн. З`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення пені підлягають задоволенню. За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved