Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

У вересні 2019 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який на день своєї смерті був зареєстрований за місцем свого проживання в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Представник позивача зазначає, що позивач по справі [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, а син [PERSON] подав до нотаріуса заяву про відмову від спадщини на користь позивачки. Однак, 08 серпня 2019 року, Постановою державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори [PERSON]. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначений житловий будинок. Тому, з метою захисту прав позивачки вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд слухати справу за участі її адвоката, без її присутності. Зазначила, що позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду листа, в якому просив суд розглянути справу без участі представника сільської ради та зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 квітня 1978 року про, що Дідовщинською сільською радою Фастівського району Київської області зроблено актовий запис № 3. Після реєстрацію шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » Як вбачається із Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого 03 листопада 2016 року, [PERSON] помер [INFO] в м. Фастів Київської області у віці 60 (шістдесят) років. З матеріалів спадкової справи № 158/2017, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що позивач 26 квітня 2017 року звернулася до Фастівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. Разом з тим, 26 квітня 2017 року до Фастівської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , на користь матері [PERSON] , звернувся [PERSON] , який згідно Свідоцтва про народження серія [NUMBER] є сином померлого та позивачки по справі. Державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. 08 серпня 2019 року, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на території [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на даний житловий будинок. Відповідно до Довідки Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», від 30 серпня 2019 року № 1155, станом на 01 січня 2013 року, житловий будинок [ADDRESS] , зареєстрований на ім`я [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності виданого Дідовщанською сільською радою 20 серпня 1987 року, згідно Рішення виконкому Фастівської районної ради № 108 від 21 липня 1987 року. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Окрім того, в пунктів 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам та те, що позивач не має іншого шляху, окрім судового, для вирішення свого порушеного права, суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved