Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

У грудні 2018 р. Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення біоресурсів, шляхом солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] (далі за текстом - [PERSON] , [PERSON] , відповідачі) на користь Київської міської ради грошових коштів в сумі 1 190 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Постановами Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2018 та від 27.04.2018 встановлено, що 06.03.2017 на Канівському водосховищі у м. Києві відповідачі грубо порушили правила рибальства, а саме: проводили вилов риби забороненим знаряддям лову, при цьому виловили цінні види риби: судак - 1 шт., синець - 8 шт. загальною вагою 5 кг., чим спричинили збитки рибному господарству на загальну суму 1 190 грн. Вказаними постановами відповідачів визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КпАП України, проте питання відшкодування збитків, спричинених рибному господарству, судом не було вирішене. Розрахунок матеріальної шкоди проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Оскільки шкоди завдано спільними діями відповідачів, вони повинні відшкодувати її солідарно на користь Київської міської ради як органом місцевого самоврядування відповідно до вимог ч. 1 ст. 1190, ст. 22, 324 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та ст. 10 Закону України «Про тваринний світ». На день подання позовної заяви майнова шкода відповідачами не була добровільно відшкодована. Ухвалою від 25.01.2018 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 17.06.2019. 17.06.2019 у зв`язку з вихідним днем розгляд справи перенесено на 21.06.2019. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Київська міська рада надіслала письмові пояснення, у яких просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі повідомлялись про розгляд справи у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем їх проживання, проте в судове засідання вони не з`явилися без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подали. Зважаючи на неявку обох відповідачів в судове засідання та неподання відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення учасників справи є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 06.03.2017 на Канівському водосховищі в районі заводу ЗБК ім. Ковальської [PERSON] та [PERSON] грубо порушили правила рибальства, а саме: проводили вилов риби забороненим знаряддям лову «Драг» шляхом багріння, при цьому виловили цінні види риби: судак - 1 шт., синець - 8 шт. загальною вагою 5 кг., чим спричинили збитки рибному господарству на загальну суму 1 190 грн. Так, відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно п. 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Факт порушення відповідачами правил рибальства встановлений постановами судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2018 та від 27.04.2018, відповідно до яких відповідачів притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. на кожного та з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Ст. 40КпАП України визначає, що якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що питання про відшкодування відповідачами майнової шкоди,завданої у результаті вчинення адміністративного правопорушення, під час розгляду справ про притягнення їх до адміністративної відповідальностіне вирішувалось, а відтак даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За загальним правилом, встановленим ст. 1166 цього Кодексу, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За приписом ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Розмір відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, водних біоресурсів, що є природним багатством континентального шельфу України, водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, а також анадромних видів риб, що утворюються у річках України за межами цієї зони визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно з наданим позивачем розрахунком, складеним з використанням такс, зазначених у Додатку № 1 до вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України, незаконним виловом цінних видів риб відповідачі спричинили збитки рибному господарству на загальну суму 1 190 грн. Ст. 11 Закону України «Про тваринний світ» визначає, що державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, до яких належать центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, інші уповноважені органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень. Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 № 229, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі - Київський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м. Київ та Київську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України (ст. 324 ЦК України). Аналіз наведених законодавчих положень та норм Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про столицю України - місто-герой Київ» дає підстави для висновку, що Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є належним позивачем у даній справі, а Київська міська рада як представницький орган місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду м. Києва і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення біоресурсів, що відбулося на території м. Києва. Як встановив суд, позивач вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачам листів з пропозицією добровільно відшкодувати шкоду, проте вказані листи відповідачами не були отримані і повернулися відправнику з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, суд визнає обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення біоресурсів, в сумі 1 190 грн. Оскільки шкоди завдано спільними діями [PERSON] та [PERSON] , їх відповідальність повинна бути солідарною, що передбачено ч. 1 ст. 1190 ЦК України. З огляду на результат розгляду справи, суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України покладає на відповідачів в рівних частках сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved