Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У грудні 2013 року до суду надійшла позовна [PERSON] до Київської міської ради, треті особи Головне управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позивач зазначив, що на підставі заповіту, посвідченого Третьою Київською державною нотаріальною конторою 15 грудня 1995 року за реєстровим № 5к-2785, [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON]. [INFO] [PERSON] у віці 96 років померла. Згідно з відміткою, зробленою на зворотньому боці вказаного заповіту «За даними архіву Третьої Київської державної нотаріальної контори цей заповіт не змінено та не скасовано станом на 27.04.2013 р.». До складу спадщини, зокрема, входить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Квартира має загальну площу 67,5 кв.м., складається з 3-х кімнат, жилою площею 48,3 кв.м. Право власності спадкодавця на вказане майно підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Третьою Київською державною нотаріальною конторою 03 лютого 1998 року за реєстровим № 1-428. Однак, своє право власності на 1/3 (одна третю) частину вказаної квартири на підставі виданого свідоцтва [PERSON] не зареєструвала у встановленому законодавством порядку, тобто, державна реєстрація права власності на вказану частину квартири не була проведена за життя спадкодавця [PERSON] є єдиним власником 2/3 частин вказаної квартири, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено. Інших можливостей реалізувати своє право власності на незареєстровану частину квартири, власник якої померла, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» від 15 січня 1999 року місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи. З огляду на викладене, позивач просить визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], яка проживає за адресою: [ADDRESS]) право власності на 1/3 (одну третю) частину квартири номер [ADDRESS], яка в цілому складається з 3 (трьох) кімнат загальною площею 67,5 кв.м., жилою площею 48,3 кв.м., в порядку спадкування за заповітом майна [PERSON], померлої [INFO] в м. Києві. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У зв'язку із відмовою нотаріуса в оформленні права на спадщину позивач звернулася до суду за правилами позовного провадження, просить задовольнити її позов. В судове засідання представник позивача не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву від 28.04.2014 року про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що проти винесення заочного рішення суду не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представником відповідача Київською міською радою, до суду надана письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника, в якій зазначено, що відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина 1 статті 1223 ЦК України). Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому (частина 1 статті 1236 ЦК України). Згідно заповіту від 15 грудня 1995 року, [PERSON] заповіла все своє майно де воно не було б і з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що буде їй належати і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON]. Зважаючи на докази в матеріалах справи, просила суд прийняти рішення про визнання за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника. Представники третіх осіб Головне управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського округу [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. До суду надали письмові заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Ухвалою суду від 28 квітня 2014 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, та матеріали спадкової справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] у віці 96 років померла. На підставі заповіту, посвідченого Третьою Київською державною нотаріальною конторою 15 грудня 1995 року за реєстровим № 5к-2785, [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON]. Згідно з відміткою, зробленою на зворотньому боці вказаного заповіту «За даними архіву Третьої Київської державної нотаріальної контори цей заповіт не змінено та не скасовано станом на 27.04.2013р.». Після її смерті залишилось спадкове майно, до якого входить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Квартира має загальну площу 67,5 кв.м., складається з 3-х кімнат, жилою площею 48,3 кв.м. Право власності спадкодавця на вказане майно підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Третьою Київською державною нотаріальною конторою 03 лютого 1998 року за реєстровим № 1-428. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Натомість, ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із вимогами ч. І ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування: «Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК. відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності». Таким чином, зібрані у даній справі докази у їх сукупності, суд визнає достатніми для вирішення справи з врахуванням пояснень сторін, якими не оспорюються зазначені факти, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] до Київської міської ради, треті особи Головне управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського округу [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на 1/3 (одну третю) частину квартири номер [ADDRESS], яка в цілому складається з 3 (трьох) кімнат загальною площею 67,5 кв.м., жилою площею 48,3 кв.м., 13 частина якої належала [PERSON] згідно свідоцтва про спадщину від 3 лютого 1998 року за заповітом [PERSON], посвідченим державним нотаріусом Третьої Київської нотаріальної контори та зареєстрованим у реєстрі № 1-428. З огляду на викладене та на підставі ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1268 ЦК України та

Outcome: approved