Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини. В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2014 року. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO] року. Від першого шлюбу позивачка вже має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкала разом з ними однією родиною. Пояснила, що через ревнощі, значну різницю у віці, а також те, що чоловік при дітях підняв на неї руку стосунки між ними не склалися та вона була змушена переїхати в інше місце мешкання та звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначила, що відповідач не здійснює належне утримання спільної дитини. Просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше розміру передбаченого законом, починаючи з 29.11.2015 року і до повноліття дитини. Також просила стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів протягом трьох років від дня розірвання шлюбу, оскільки вона особисто здійснює догляд та утримання дитини, яка мешкає разом з нею у зв'язку з чим вона не може працювати. Позивачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав не заперечував проти їх задоволення. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Суд дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з 13.12.2014 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб видане Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 13.12.2014 року серія [NUMBER] актовий запис №396. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] видане 13.12.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки, суд вважає що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно вимог ч. 4 ст. 76 СК України якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, всупереч вимог ст.. 60 ЦПК України позивачка не надала доказів того, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, а тому заявлені вимоги в частині стягнення аліментів на користь позивачки на підставі ч.4 ст.76 СК України є передчасними. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial