Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до АТ «Мотор Січ», ТОВ «Фірма «Мотор Ділер» про визнання права власності на цінні папери та дивіденди. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що її батьками були [PERSON] та [PERSON], які шлюб не реєстрували. Мати позивачки проживала за адресою; [ADDRESS], в шлюбних стосунках ні з ким не перебувала. Після смерті матері, яка померла [INFO], залишилася спадщина, а саме житловий будинок та грошові вклади, яку прийняла позивачка, що підтверджується рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05.02.2013 року. Після прибирання в будинку позивачка знайшла сертифікат акцій ВАТ «Мотор Січ» на суму 1050000 крб., про існування якого вона не знала під час оформлення спадкових прав. Оскільки нотаріусом не заводилася спадкова права, позивачка була змушена звернутися до суду про захист своїх прав на підставі відмови нотаріуса щодо оформлення спадщини. Просить суд визнати право власності на всі акції ВАТ «Мотор Січ» з усіма компенсаціями, дивідендами, які належали матері позивачки, [PERSON]. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. В судове засідання відповідач, Кам'янська-Дніпровська міська рада не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти позову не надали. В судове засідання треті особи без самостійних вимог на предмет спору, ТОВ «Мотор Січ», ТОВ «Фірма «Мотор Ділер» не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти позову заперечень не мають. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що на ім'я [PERSON], було видано сертифікат акцій серії [NUMBER] згідно якого вона є власником десяти простих іменних акцій на загальну номінальну суму 1050000 крб. (а.с. 10). Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05.02.2013 року позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок та грошові вклади після померлої [PERSON] задоволено (а.с.8-9). Як зазначає позивач в позові, спадкова справа після смерті матері не заводилася на підставі відмови нотаріуса оформити спадщину, що на даний час позбавляє її можливості звернутися до третіх осіб без самостійних вимог по справі за наданням інформації щодо кількості, номінальної вартості акцій, які належали матері позивачки та нарахованих і не отриманих нею дивідендів (а.с.1-2). Але доводи позивача спростовується листом АТ «Мотор Січ» від 29.03.2013 року за вих. № 331, в якому чітко роз'яснюється позивачці про те що, для переоформлення права власності на акції після смерті родича - акціонера АТ «Мотор Січ», спочатку необхідно звернутися до нотаріальної контори (а.с.11). Суд сприймає доводи позивача про неможливість вирішення спору поза межами суду, критично, так як позивачем не надано відомостей в підтвердження її звернень щодо своїх вимог, відмови в розгляді таких звернень нотаріальними органами. Таким чином, на сьогоднішній день у позивача є можливість оформити своє право власності на зазначений сертифікат у встановленому законом порядку, який діє на сьогоднішній день. Жодних перешкод відповідні органи йому при цьому не здійснюють, що вбачається з матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає до задоволення. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що позивач не довів обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов не підлягає задоволенню. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України відсутні підстави для розподілу судових витрат, враховуючи, що судом винесено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладено,

Outcome: dismissed