Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON], [PERSON] (далі - заявники) звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про розірвання шлюбу. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що між ними17.06.1994 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю приблизно з червня 2018 року, шлюбні відносини припинені, спір щодо утримання дітей та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Тому, заявники просили суд розірвати шлюб укладений між ними 17.06.1994 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судове засідання. У судовому засіданні 26.03.2019 року заявник [PERSON] підтримала вимоги зави та просила суд їх задовольнити. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.06.1994 року було укладено шлюб між заявниками, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу заявники мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, не проживають однією сім'єю приблизно з червня 2018 року, спір щодо утримання дітей та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. 18.12.2018 року між заявниками було укладено договір про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (ч.1, ч. 3 ст. 293 ЦПК України). Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу (ст. 109 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що заявниця бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved