Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Ізяславської міської ради Хмельницької області,\~ про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло, мотивуючи тим, що згідно розпорядження відділу приватизації Ізяславської міської ради Хмельницької області від 04 листопада 1999 року № 1532 видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , згідно якого квартира загальною прощею 60,9 кв. м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних долях, тобто по 1/3 частині. На момент приватизації квартири позивач був неповнолітнім, а тому в його інтересах виступали батьки. На даний час [PERSON] досяг повноліття, проходить військову службу в Національній Гвардії України, однак, житлом не забезпечений. Вважає, що вказані розпорядження про приватизацію та свідоцтво про право власності на житло видані з порушенням вимог чинного законодавства та прав позивача, а тому мають бути визнані недійсними, оскільки вони обмежують його право на даний час скористатись правом на приватизацію, стати на облік та поліпшити житлові умови за місцем роботи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали повністю та не заперечили проти його задоволення. Представник Ізяславської міської ради Хмельницької області Ящук Т. І. під час розгляду справи на вирішення даного позову покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у місті Ізяслав Хмельницької області, його зареєстрованим місцем проживання є [ADDRESS] , що підтверджується паспортом та свідоцтвом про народження позивача. Згідно розпорядження відділу приватизації Ізяславської міської ради Хмельницької області від 04 листопада 1999 року № 1532\~\~видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , згідно якого квартира загальною прощею 60,9 кв. м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних долях, тобто по 1/3 частині; загальна проща квартири 60,9 кв. м., що підтверджується розпорядженням, свідоцтвом на право власності на житло, технічним паспортом. Відповідно до положень ст.\~3, ч. 5 ст.\~5,\~\~ч. 2 ст.\~8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-XII\~з наступними змінами, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Передача займаних квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі\~\~(будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за\~\~якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень чинного\~ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. За змістом ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ч. 6 ст. 203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей. Статтею 41 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року\~(який діяв на момент укладення угоди) передбачено, що для вчинення правочину обов`язковою ознакою є волевиявлення особи, яке направлене на досягнення бажаних для учасників правочину юридичних наслідків - встановлення, зміну або припинення відповідних правовідносин. Судом встановлено з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] та відповідачів, що останні, діючи в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , на момент вчинення правочину не могли передбачити наслідки даної приватизації, які суттєво впливають на права та обов`язки їхнього сина. За змістом ч. 1\~ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. З огляду на вищезазначене, враховуючи, що використання [PERSON] та [PERSON] належного синові права на приватизацію житлового приміщення обмежує можливості реалізації останнім своїх житлових прав, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved