Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У грудні 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, зазначивши що 09.09.2011 року між КС «Можливість» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2120, відповідно до якого йому надано кредитні кошти в розмірі 5000 грн. строком користування на 6 місяців, тобто до 09.03.2012 року зі сплатою 45,6 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. п. 2.2 договору позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у строк не пізніше трьох банківських днів від дати підписання договору. Це зобов'язання позивач виконав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 09.09.2011 року, який свідчить про отримання відповідачем кредиту у сумі 5000 грн. Згідно п. п. 2.3, 3.3 кредитного договору відповідач брав на себе зобов'язання по сплаті суми кредиту та відсотків відповідно до графіку, що є невід'ємною частиною договору. Останній платіж мав поступити 09.03.2012 року. Згідно п. 3.7 договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. На 04.12.2014 року заборгованість відповідача за договором кредиту № 2120 від 09.09.2011 складає 18 496,64 грн., з яких 5000 грн. основного боргу, 1003,04 грн. відсотків, 12250,00 грн. додаткових процентів. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18253,04 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитом, а також сплачений ним судовий збір, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява КС «Можливість» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09.09.2011 року між КС «Можливість» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2120, відповідно до якого йому надано кредитні кошти в розмірі 5000 грн. строком користування на 6 місяців, тобто до 09.03.2012 року зі сплатою 45,6 % річних за користування кредитом. Згідно п. п. 2.3, 3.3 кредитного договору відповідач брав на себе зобов'язання по сплаті суми кредиту та відсотків відповідно до графіку, що є невід'ємною частиною договору. Останній платіж мав поступити 09.03.2012 року. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 45,6 % річних (що складає 0,1249315068 % (відсотків) за кожний день користування кредитом) від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключення дня отримання кредиту. Згідно п. 3.3 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору. З п. 3.5 кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається у такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу - сума кредиту. Пунктом 3.7 кредитного договору передбачено, що за будь - яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 04.12.2014 року заборгованість відповідача за договором кредиту № 2120 від 09.09.2011 складає 18 496,64 грн., з яких 5000 грн. основного боргу, 1003,04 грн. відсотків, 12250,00 грн. додаткових процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти, комісія. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved