Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у шлюбі, але останні 1,5 роки вони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та навчається на денному відділенні Навчально-наукового центру професійно-технічної освіти Національної академії педагогічних наук України, а тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. При цьому, позивачка стверджує, що їхній син потребує матеріальної допомоги, а у відповідача відсутні підстави для звільнення його як батька від сплати аліментів, але він не виконує свого обов'язку в утриманні сина та матеріально не допомагає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років з 01 вересня 2014 року. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Третя особа, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Відділом запису актів громадянського стану Обухівського райвиконкому Київської області 27 квітня 1991 року зроблено запис №94. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Обухівського району Київської області, серії [NUMBER] та копією паспорта серії [NUMBER]. Позивачка проживає разом із сином, при цьому, відповідач разом з позивачкою та своїм сином не проживає, хоч перебувають сторони в зареєстрованому шлюбі та матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки №585 від 25.11.2014 року виданої Навчально-науковим центром професійно-технічної освіти Національної академії педагогічних наук України м. Києва, [PERSON] навчається з 01 вересня 2014 року на денній формі навчання, термін навчання до 30 червня 2016 року. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Оцінивши зібрані у справі докази, а саме те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, що позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а заявлений розмір стягнення в повній мірі відповідає встановленим судом обставинам справи, з огляду на працездатний вік відповідача та необхідність мінімального забезпечення дитини продуктами харчування і одягом. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Доказів, щодо того що позивач вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати позивачем не надано, а отже підстави для стягнення аліментів з 01 вересня 2014 року у суду відсутні. Отже, оскільки позов про стягнення аліментів пред'явлено 10 грудня 2014 року, починаючи саме з цієї дати мають стягуватись аліменти з відповідача, а позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial