Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем вони уклали шлюб, який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом ГАЦС Запорізького МУЮ України 13.10.2007 року, актовий запис № 544, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем на протязі останніх років у них поступово погіршувалося із-за зрад останнього. Вони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З червня 2018 року вони фактичного припинили шлюбні відносини і проживають окремо. Розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які залишились існувати лише формально, примирення неможливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача та їх спільної дитини розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Відповідно до п. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 183 СК України при визначені розміру аліментів, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом ГАЦС Запорізького МУЮ України 13.10.2007 року, актовий запис № 544. [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Стягнути на її користь з [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Новогупаловка Вільнянського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , працюючого офіцером поліції сектору превенції в Олександрівському ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати в сумі 1768 грн. 40 коп., з яких 1000 грн. 00 коп. витрати пов`язані з правничою допомогою, 768 грн. 40 коп. витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути на її користь судові витрати з [PERSON] , як винуватця розпаду сім*ї. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 01.10.2019 року на 13 год. 00 хв. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Також у підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов піддягає задоволенню виходячи з наступного. Факт укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.10.2007 року, виданим Орджонікілзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 544. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини з червня 2018 року, взаємини подружжя не підтримують, взаємних прав та обов`язків не виконують, тобто розлад у сім`ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім`ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти сім*ю та доклав для цього будь-яких зусиль. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало неможливим. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , батьками є відповідач по справі [PERSON] та позивач [PERSON] . На теперішній час неповнолітня дитина, [PERSON] , проживає з позивачем по справі [PERSON] Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача [PERSON] інших утриманців, та визнання позову відповідачем. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання дитини та відповідає можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно приписів пп.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved