Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

У жовтні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі – ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 6 вересня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого банк зобов’язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 48 164 долари США строком до 5 вересня 2027 року, а останній зобов’язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором 6 вересня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме належний йому будинок № 39 на вул. Достатку в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Свої зобов’язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак відповідач своїх зобов’язань за кредитним договором не виконав і не сплатив банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрат відповідно до умов договору. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на вказаний будинок, шляхом його продажу банком. У зв’язку з цим позивач вважає, що всі мешканці спірного будинку підлягають виселенню, оскільки наявність осіб, зареєстрованих у будинку, на який звертається стягнення, негативно відобразиться на його ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Крім того, договором іпотеки передбачено право іпотекодавця на реєстрацію в предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Але банк не надавав згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки. Посилаючись на викладене, позивач просив виселити [PERSON] з будинку № 39 на вул. Достатку в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а також виселити [PERSON] і [PERSON] з цього будинку зі зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] – [PERSON] позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з’явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] – [PERSON], дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 6 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник – ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого банк зобов’язався надати позичальникові кредитні кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 48 164 долари США строком до 5 вересня 2027 року, а останній зобов’язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У забезпечення виконання зобов’язань за цим кредитним договором 6 вересня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки, за умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме належний йому будинок № 39 на вул. Достатку в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Банк свої зобов’язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак відповідач своїх зобов’язань за кредитним договором не виконав і не сплатив банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрат відповідно до умов договору. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на будинок № 39 на вул. Достатку в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, шляхом його продажу банком за початковою ціною 250 680 грн. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов’язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У абз. 3 п. 43 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз’яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. На виконання вимог ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» відповідачам були надіслані рекомендованим листом повідомлення про добровільне звільнення нерухомого майна, а саме будинку № 39 на вул. Достатку в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Письмову вимогу позивача (іпотекодержателя) добровільно звільнити вказане нерухоме майно відповідачі проігнорували та в тридцятиденний строк приміщення не звільнили. Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов’язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Наявність осіб, зареєстрованих в будинку, на який звертається стягнення, негативно відобразиться на його ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмету іпотеки. Крім того, договором іпотеки, укладеним між [PERSON] та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію в предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Ураховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідачі не звільнили в добровільному порядку житловий будинок, а позивачем виконані всі вимоги, встановлені ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України, для примусового виселення відповідачів, які повідомлені про необхідність звільнення будинку, то позовні вимоги про виселення [PERSON] і [PERSON] з будинку зі зняттям з реєстраційного обліку підлягають задоволенню. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] мешкає в будинку № 39 на вул. Достатку в м. Кривому Розі Дніпропетровської області позивачем не надано. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог про виселення [PERSON] зі спірного будинку слід відмовити. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума судового збору в розмірі 114 грн 70 коп підлягає стягненню з [PERSON] і [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». На підставі викладеного,

Outcome: partial