Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] . Він своєчасно прийняв спадщину за заповітом. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримала правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування та розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Тарасовецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Тарасовецької сільської ради № 1706 від 23 вересня 2020 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому була зареєстрована та проживала тільки [PERSON] , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, домоволодіння належало їй. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований до 1976 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння побудоване відповідно до діючого на час його будівництва законодавства, належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування і належало зареєстрованій та проживаючій в ньому станом на 1990-1991 роки [PERSON] , як єдиному члену колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на вказане домоволодіння в цілому. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 15 травня 2009 року та посвідчений секретарем Тарасовецької сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу все своє майно. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно як спадкоємець за заповітом, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] .. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавця та відсутністю за нею правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] , спадщину прийняв своєчасно, інших спадкоємців не має, то право власності на домоволодіння слід визнати за ним в порядку спадкування за заповітом. У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 564 гривень 40 копійок. На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 1218, 1223, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved