Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживачів. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір №7594197857, відповідно до якого позивач отримав кредит, утім ознайомившись зі змістом вказаного договору останній вважає, що укладений договір є недійсним. Зазнавчив, що ТОВ «Авентус Україна» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладеного договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, проте він вказаний договір не підписував. Позивач вважає, що йому, як споживачу, не була надана інформація, яка стосується суті надання відповідачем фінансових послуг, а отже відсутнє і будь-яке письмове підтвердження ознайомлення його з вищенаведеною інформацією та взагалі з усіма умовами кредитного договору. Також зазначив, що відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», не надав йому відомості, які потрібні клієнту при укладені кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. На підставі викладеного, просив суд визнати недійсним договір №7594197857 укладений між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» недійсним (а.с.1-3). Не погодившись з первісними позовними вимогами, відповідачем подано зустрічний позов про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС Україна» заборгованості за договором №2798444 про надання споживчого кредиту від 18.08.2020 у сумі 36 336,00 грн., а також судових витрат по справі. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що договір укладено в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», ТОВ «АвентусУкраїна» умови договору виконали, перераховували кошти на банківську картку відкриту в АТ КБ «Приватбанк», яку [PERSON] вказав при заповненні заявки на отримання кредиту. Проте, останній умови договору не виконав, не повернув кошти, у зв`яку з чим за [PERSON] утворилася заборгованість. На підставі викладеного, ТОВ «Авентус Україна» просив суд задовольнити зустрічний позов та відмовити у задоволенні первісного позову (а.с.72-76). Відзив на зустрічний позов до суду не надходив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживачів передано на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.10). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.18). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживачів, зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, об`єднавши їх в одне провадження та вирішено перейти на розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.123). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.129). 30 червня 2021 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. У судове засідання [PERSON] не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с.7). Представник відповідача ТОВ «Авентус Україна» у судове засідання не з`явився, надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є необгрунтованими та безпідстаним. Заперечення обґрунтовані тим, що перед укладенням кредитного договору Товариство шляхом розміщення на власному веб-сайті надає клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де, серед іншого, міститься інформація про тарифи, ціни та умови надання фінансових послуг, порядок їх надання, розміщенні Правила та примірний кредитний договір, що планується до укладення. Окрім того, на першій сторінці веб-сайту Товариства міститься посилання на вкладку «Обов`язкова інформація для клієнта», посилання на вкладку «Документи», де містяться Правила, примірні кредитні договори, що укладаються з Товариством, а також архів документів, що містить редакції Правил, що діяли на момент укладення будь-якого кредитного договору. Перед подачею заявки на отримання кредиту, клієнт зобов`язаний ознайомитись з обов`язковою інформацією про Товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з Правилами, та відповідним примірним Кредитним договором, що розміщені на веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих Правилах. При цьому, він повинен підтвердити, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, проставляючи відповідну відмітку в чек-боксі інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства, за допомогою якої здійснюється оформлення кредитів. Без такого підтвердження у позивача була б відсутня технічна можливість перейти на іншу сторінку/вкладку для подальшого оформлення кредитного договору. Тому, некоректне/неповне ознайомлення клієнта з Правилами та умовами надання кредиту, не позбавляє клієнта обов`язку щодо належного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором. Крім того, відповідач зазначив, що у разі незгоди з умовами кредитного договору, позивач не був позбавлений можливості скористатися своїм правом, визначенимстаттею 11 Закону України «Про захист прав споживачів», та протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору. Натомість таких дій позивач не вчинив. Також зазначив, що договір позики укладено в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Кошти перераховувалися на банківську картку відкриту в АТ КБ «Приватбанк», яку клієнт вказав при заповненні заявки на отримання кредиту. На підставі вткладеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.22-26). Відповіді на відзив від сторони позивача не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.08.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №2798444 про надання споживчого кредиту (а.с.27-30). Відповідно до умов договору Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту, відповідно до п. 1.3 Договору складає 11 200,00 гривень. Строк кредиту, згідно з п. 1.4 Договору становить 30 днів. Сторонами в Договорі передбачено наявність двох процентних ставок: 1) зниженої 1,81% в день від суми кредиту, яка застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; 2) стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору, якщо споживач не виконав умови, зазначенів п. 1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку відбулося продовження строку користування кредитом, відповідно до п. п. 4.1.-4.6 Договору. Відповідно до п. 4.1 Договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнуто домовленість про таке продовження. Згідно п. 4.6 Договору, вказаний порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений у письмовій формі, оскільки воля Сторін у даному випадку виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 ЦК України до письмової форми правочину. Відповідно до п. 5.4 Договору Споживач зобов`язаний: 1) у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором; 2) повідомляти Товариство про зміну даних, зазначених у розділі 10 Договору протягом 3-х календарних дні; 3) виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п. 9.5 Договору, з укладенням цього Договору Споживач надає свою однозначну, беззастережну і необмежену згоду на обробку персональних даних, у тому числі на їх збір, систематизацію, накопичення, зберігання, уточнення (оновлення та зміну), використання, розповсюдження, передачу, знеособлення, блокування та знищення будь-якої інформації, що стосується Споживача. Згідно з п. 9.6 Договору, Договір, вважається укладеним Споживачем з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства (зазначений в цьому Договорі).Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору, вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Відповідно до п. 9.8 Договору, підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що: - перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; - він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом №53-ОД від 16.01.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; - дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними, та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання Споживача, передбачені цим Договором; - він погоджується, що у випадку передбаченому п. п. 2., 5.2.1 Договору для Товариства не наступає прострочення кредитора. Переказ коштів, здійснено 18.08.2020, шляхом перерахування на банківську картку Клієнта № [NUMBER] , відкриту в АТ КБ «Приватбанк», яку було вказано особисто Клієнтом в заяві на отримання Кредиту, що підтверджується інформаційною довідкою (а.с.46,50). Станом на 20.01.2021, згідно розрахунку ТОВ «Авентус Україна», заборгованність [PERSON] складає 36 336,00 грн., з яких: 11 200,00 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 25 136,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом. Судом встановлено, що зазначений кредитний договір укладено сторонами в електронній формі шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Частиною четвертою статті 203 ЦК України встановлено, що дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно зст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно дост. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно зіст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно достатті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Істотними умовами кредитного договору є: предмет договору, сума кредиту, строк повернення, проценти за користування. З дослідженого вище кредитного договору вбачається, що сторонами узгоджено предмет договору: грошові кошти для задоволення особистих потреб (п. 1.6.), сума кредиту: 11 200,00 грн., (п. 1.3.), строк повернення: на 30 днів (п. 1.4.), проценти за користування кредитом: фіксована процентна: знижена процентна ставка в розмірі 1,81% в день від суми кредиту та стандартна процентна ставка в розмірі 1,90% в день від суми кредиту (п. 1.5.). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Пунктом 9.8 Договору зазначено про те, що підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, щоперед укладенням цього Договору була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». За таких обставин, на думку суду, позивачем не доведено факт порушення відповідачем норм встановлених ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Оспорюваний договір вчинений у письмовій формі, як це передбачено ч. 1 ст. 1055 ЦК України. Даний договір був підписаний позивачем електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідно до п. 9.6 Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов Договору, та в свою чергу свідчить про її згоду з умовами договору. Таким чином, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, тобто кредитний договір є укладений. Дослідивши умови кредитного договору, суд приходить висновку про те, що оспорюваний договір не містить несправедливих умов, визначених частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та не містить підстав, передбачених ст. 215 ЦК України для визнання його недійсним. Відповідно до ст. 148 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредит надавався позивачу на строк до 30 днів та відсоткова ставка за користування кредитними коштами була останньому відома у момент укладення договору. Крім того, позивач з умовами договору про надання позики, графіком розрахунку до договору позики та сукупною вартістю позики був ознайомлений, підтвердив свою згоду з такими, підписавши спірний договір та отримавши кошти внаслідок його укладення. Таким чином, суд приходить до висновку, що при укладенні оспорюваного договору позики сторонами було додержано вимог, необхідних для чинності цього правочину і передбачених Цивільним кодексом України та Законом України «Про захист прав споживачів». За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживачів. Що стосується зустрічного позову, то суд приходить до висновку про його задоволення виходячи із наступного. Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. (ч. 1ст. 1054 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Наданий ТОВ «АвентусУкраїна» розрахунок заборгованості на суму 36 336,00 грн. свідчить про те, що відповідач належним чином умови договору не виконував. Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем [PERSON] в установленому законом порядку. Отже, відповідачем по зустрічному позову не виконано грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ТОВ «Авентус Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню сума в розмірі 36 336,00 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат з урахуванням результату розгляду справи, вимог Закону України «Про судовий збір», судові витрати розподілу не підлягають та компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору у разі залишення позову без задоволення судовий збір компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем за зустрічним позовом ТОВ «АвентусУкраїна» при зверненні до суду понесено витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Вимоги позивача за зустрічним позовом задоволені в повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved