Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому зазначила про те, що із 10 лютого 2015 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Разом із тим, сімейне життя не склалося, через протилежність характерів та поглядів на життя. З весни 2015 року подружні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки він суперечить її інтересам та носить лише формальний характер. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 10 лютого 2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 72. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що сторони розривають шлюб повторно. Так, заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 28 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 706. Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони впродовж тривалого часу не ведуть спільного господарства, разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, позивач не бажає продовжувати подальше спільне життя, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вжиті судом заходи для примирення подружжя позитивних результатів не дали. Позивач свого наміру розірвати шлюб не змінила. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved