Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 25 % частини доходу відповідача щомісячно з дати подачі позову до повноліття дитини. В обґрунтування позову посилалася на те, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб не розірвано, але сторони проживають окремо. З моменту припинення сімейних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у її вихованні не приймає. Відповідач має не регулярний дохід. У зв`язку із об`єктивною потребою неповнолітньої доньки у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку просить стягнути аліменти на її утримання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2021р. відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 13.10.2021 року відповідачем надано відзив на позов, яким останній не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно. Суд, оцінивши зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 14.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1038. Судом встановлено, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім`я сторін перестала фактично існувати. Згідно свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 07.12.2013 року, у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням потреб дитини та матеріального становища позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту пред`явлення позову. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн. за винесення рішення про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved