Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Пилипи Олександрівські по вул. Набережна, 5, Віньковецького району Хмельницької області, та земельну ділянку площею 0,53 га, в тому числі під будівлями - 0,10 га, під ріллею - 0,34 га, під багаторічним насадженнями - 0,09 га, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 07.03.1998 року, та матері [PERSON], яка померла 07.08.2017 року. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що 07.03.1998 року помер його батько [PERSON], який був зареєстрований та проживав до дня смерті в с. Пилипи Олександрівські по вул. Набережна, 55. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок в с. Пилипи Олександрівські по вул. Набережна, 5, та земельні ділянки загальною площею 0,53 га, яку прийняла спадкоємець за законом - дружина [PERSON]. 07.08.2017 року мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті її син [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, звернувшись протягом шестимісячного строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за законом дочка померлої та сестра позивача -- [PERSON] від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку відмовилась на користь позивача. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння, через що він позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. Ухвалою суду від 04.12.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.12.2018 року у справі за заявою представника позивача -- [PERSON] замінено неналежного відповідача - Пилипоолександрівську сільську раду на належного - [PERSON] У підготовче судове засідання 25.01.2019 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без участі сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] надіслала до суду письмові пояснення, у яких просила справу розглянути за її відсутності, та визнала позовні вимоги повністю. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 07.03.1998 року в с. Пилипи Олександрівські Віньковецького району помер батько позивача [PERSON], який був власником житлового будинку із надвірними спорудами, що знаходиться в с. Пилипи Олександрівські по вул. Набережна, 5, Віньковецького району Хмельницької області. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняла спадкоємець за законом, його дружина [PERSON], вступивши в оперативне управління спадковим майном. 07.08.2017 року [PERSON] померла, та після її смерті відкрилась спадщина. Позивач [PERSON], як спадкоємець за законом, протягом шестимісячного строку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а інший спадкоємець за законом - дочка померлої [PERSON] від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку відмовилась на користь позивача. Крім того, померла [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповіла [PERSON] право на земельну частку пай згідно сертифіката серія ХМ № 0403278, та [PERSON] звернувшись протягом шестимісячного строку до нотаріуса прийняла цю спадщину. Вказані обставини підтверджуються: паспортом позивача; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 084128; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 310561; свідоцтвом про укладення шлюбу І-БВ № 254476, згідно якого [PERSON] одружився із [PERSON], і прізвище дружини «Макогон»; свідоцтвом про народження [PERSON] І-БВ № 273973, згідно якого його батьками є [PERSON] і [PERSON]; матеріалами спадкової справи № 263-2017, заведеної після смерті [PERSON], наданої Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою на запит суду. Із довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 22.05.2018 року № 1-869 вбачається, що дійсна вартість домоволодіння в с. Пилипи Олександрівські по вул. Набережна, 5, становить 43008,00 гривень. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До\~складу спадщини\~входять усі\~права та\~обов'язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. (ст. 1217 та ст. 1218). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем матері [PERSON] за законом на все її майно, крім земельної частки пай згідно сертифіката серія ХМ № 0403278, яку померла [PERSON] за життя заповіла [PERSON], а остання прийняла цю спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння по вул. Набережна, 5, в с. Пилипи Олександрівські на ім`я [PERSON], листом завідувача Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою [PERSON] від 11.07.2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла 07.08.2017 року. У звязку з цим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальні конторі. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із довідки Пилипоолександрівської сільської ради № 260 від 15.05.2018 року слідує, що житловий будинок в с. Пилипи Олександрівські по вул. Набережна, 5, 1960 року побудови, рахується у власності [PERSON], як помер 07.03.1998 року. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на домоволодіння по вул. Набережна, 5, в с. Пилипи Олександрівські відповідно до закону, однак не провів його державну реєстрацію, його дружина [PERSON] прийнявши спадщину також її не узаконила, через що її спадкоємець -- син [PERSON] не має змоги реалізувати свої спадкові права, у звязку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Визнання права власності за [PERSON] на домоволодіння визнається відповідачем, не порушує прав чи інтересів інших осіб, та підлягає до задоволення. Вирішуючи позовну вимогу про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,53 га, до складу якої входить: під будівлями - 0,10 га, під ріллею - 0,34 га, під багаторічним насадженнями - 0,09 га, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 07.03.1998 року, та матері [PERSON], яка померла 07.08.2017 року, суд доходить такого. Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ Позивачем не надано доказів про те, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] набули права власності на спірні земельні ділянки, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial