Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У грудні 2013 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із 06 вересня 2004 року він працював у Дочірньому підприємстві ОАТ «Мостобут» Мостозагін № 112 на посаді водія 1-го класу. Згодом, Дочірнє підприємство ОАТ «Мостобут» Мостозагін № 112» реорганізовано шляхом перетворення у ТОВ «Мостобудівельний загін № 112». Відповідно до наказу № 67-к від 15 березня 2013 року [PERSON] звільнився за власним бажанням. Однак, при звільненні, відповідач не виплатив позивачу заробітню плату, розмір якої складає 38 000 грн. У добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу вищевказану заборгованість по заробітній платі, у зв'язку із чим [PERSON] змушений звернутися до суду. У судовому засіданні позивач збільшив свої позовні вимоги, а саме, просив сягнути із відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 22 684, 37 грн., нараховану доплату за вахтовий метод роботи у розмірі 16 310 грн., а також моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав клопотання, у якому просив проводити розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що наказом № 361 від 06 вересня 2004 року [PERSON] прийнято на посаду водія першого класу до Дочірнього підприємства АТ «Мостобуд» Мостозагін № 112. Як вбачається із трудової книжки позивача, наказом за № 66-п від 25.05.2011 року ДП ПАТ «Мостобуд» Мостозагін № 112 реорганізоване шляхом перетворення у ТОВ «Мостобудівельний загін № 112». Відповідно до наказу за № 67-к від 15.03.2013 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112» [PERSON] звільнено. Згідно довідки про заборгованість заробітної плати станом на 22 січня 2014 рік, заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 22 684,37 грн., а заборгованість не виплачених сум за роботу вахтовим метод, які не включаються до ФОП станом на 22.01.2014 рік становить 16 310 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статею 237-1 КЗпП України передбачено, що вiдшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працiвнику провадиться у разi, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язкiв i вимагають вiд нього додаткових зусиль для органiзацiї свого життя. В обґрунтування правових вимог про стягнення моральної шкоди, позивач посилається на те, що у зв'язку із тим, що відповідач в день звільнення позивача і по теперішній час не виплатив заборгованість по заробітній платі, чим заподіяло останньому величезні моральні страждання, які були завдані протиправною поведінкою відповідача. Однак, вищевказане позивачем доведено не в повному обсязі, тому суд вважає, що вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме, стягненню із відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 22 684,37 грн., заборгованість не виплачених сум за роботу вахтовим методу розмірі 16 310 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial