Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 23 травня 2020 року надав відповідачу грошові кошти у позику в сумі 267\~699 грн. в розмірі еквівалентному 10 000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 23 травня 2020 року зі строком повернення до 23 вересня 2020 року, що підтверджується укладеними договором позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авласович О.О. Позивач вказує, що у встановлений строк відповідач грошові кошти не повернув. Просить, з урахуванням збільшених в ході судового розгляду вимог, стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 10000 доларів США, що в еквіваленті становить 267 699 грн., інфляційні втрати за прострочення платежу 29446,89 грн., 3 відсотки річних 8581,61 грн. та повернення сплачених судових витрат. судового збору 3795,04 грн і витрат на професійну правничу допомогу 40\~000 грн. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.06.2021 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кравченко О.М. на позовних вимогах наполягає, та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином- засобами реконмелованого поштового зв`язку. Дослідивши матеріали\~справи,\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються заявлені\~вимоги у\~їх сукупності\~та взаємозв`язку,\~об`єктивно\~оцінивши усі\~наявні докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення заяв\~по суті,\~суд приходить\~до наступного висновку. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики\~\~одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1, 3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику\~\~в строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики\~\~або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває тільки права. У справі, що розглядається, судом на підставі досліджених доказів, зокрема нотаріально посвідченого договору позики, встановлено, що між сторонами виникло позикове зобов`язання, відповідно до якого відповідачем взято у борг у позивача грошові кошти у розмірі еквівалентному 10\~000 доларів США у національній валюті України, що складає за офіційним курсом Національного банку України станом на 23 травня 2020 року 267\~699 грнвень, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму грошових коштів (суму позики) в національній\~валюті ( гривнях), еквівалентну тому ж розміру у доларах США за офіційним курсом Національного банку України на день повернення позики. Згідно п. 2 договору грошові кошти, які є предметом даного договору, передані позикодавцем та одержані позичальником у гривнях до укладення та підписання цього Договору в повному обсязі, про що свідчить підписи Сторін на договором позики, якій посвідчує передання позикодавцем позичальнику визначеної в п. 1 грошової суми. Відповідно до\~п.3\~вказаного договору,\~позичальник зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~ю позику\~у такій\~самій \~сумі,\~що була\~передана йому\~позикодавцем \~ у строки не пізніше 23 вересня 2020 року включно. Наявність у позивача боргового документа,\~\~ порядку поверхня коштів, визначеному у п 7 Договору, вказує на правомірність позовних вимог позивача та необхідність стягнення із відповідача в судовому порядку наданої позивачем позики. З огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~ статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника\~є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Вказана позиція також взаємоузгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду України, висловленою у постанові суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18. Згідно зі\~ст.1050 ЦК України\~\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із частини другою \~ст.625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом\~ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Згідно з положеннями ч.1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів сплати боргу за договором позики відповідачем, в порушення вимог \~ст. 81 ЦПК України,\~суду не\~надано. \~ \~ \~ \~ З наданого позивачем розрахунку заборгованості, який перевірений судом, , вбачається, що загальна сума боргу за договором за період 24.09.2020 - вересень 2021 року становить 305726,92 грн., в саме сума боргу 267699 грн., інфляційні 29446,89 грн. та 3 відсотки річних 8581,03 грн. та яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до\~ст. 141 ЦПК України Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано Договір про надання правової допомоги 10/30.10від 30.10.2020року, додаткові угоди від 30.10.2020 року,18.10.2021 до договору про надання правової допомоги від 30.10.2020 року, акти про обсяг наданої правничої допомоги до договору про надання правової допомоги від 30.10.2020 року, відповідно до якого загальна вартість наданих адвокатських послуг становить 40000 грн. За таких обставин, з урахуванням вимог\~ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу адвоката Кравченка О.М., пов`язані з даною справою, за відсутності відповідних клопотань відповідача, є співмірними з складністю та об`ємом виконаної роботи, підтверджені належними та допустимими доказами, яких в сукупності достатньо для підтвердження витрат на правничу допомогу. .

Outcome: approved