overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, яким просили припинити право власності кожного з них на 1/6 частину житлового будинку по [ADDRESS], посилаючись на неможливість виділу в натурі такої частки і через це неможливість користуватися нерухомістю за цільовим призначенням із виплатою їм компенсації вартості співвласником [PERSON], якій належить решта 4/6 частини будинку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] з представником та [PERSON] позов підтримали. Представник відповідачки позов визнала. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні обставини. [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі №2-2868 від 15 листопада 2011 р. належить право власності на 1/6 частину житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.52). [PERSON] належить право власності на таку ж частку того самого будинку на підставі свідоцтва про право власності від 10 грудня 2012 р. виданого на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради від 21 листопада 2012 р. №1272 замість рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 листопада 2010 р. (а.с. 5, 55). [PERSON] на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради №1272 від 21 листопада 2012 р. замість договору про право забудови від 16 жовтня 1958 р. та з врахуванням визнання право власності на 1/6 частину будинку за [PERSON] належить зареєстроване право власності на 4/6 частин даного житлового будинку (а.с.59, 60). Земельна ділянка площею 515 кв.м. під обслуговування вказаного житлового будинку передана у власність [PERSON] рішенням Миколаївської міської ради від 22 грудня 2005 р. №40/15 - Державний акт на право власності земельної ділянки виданий 11 липня 2006 р. (а.с.17) У відповідності до висновку судової будівельно - технічної експертизи №1653-1654 від 29 листопада 2013 р.(а.с. 36) реальний виділ в натурі 1/6 частини житлового будинку по [ADDRESS] з мінімальною кількістю житлових кімнат та підсобних приміщень (кухня, туалет, ванна кімната, коридор) неможливий. Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Позивачами суду надані розписки від 16 грудня 2014 р. про отримання кожним від відповідачки по 15000 доларів США, що еквівалентно 280000 грн. справедливої ринкової вартості 1/6 частини вказаного будинку (а.с.63, 64). З врахуванням визнання позову та оплати вартості часток належних позивачам відповідачкою позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 27 вересня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, втрати почуття любові. Подружнє життя припинено, шлюб носить формальний характер, примирення неможливе. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Розгляд справи просив проводити за його відсутністю (а.с. 17). Відповідачка в судове засідання також надала заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, справу просить слухати за її відсутністю (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 27 вересня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу ді-тей не мають. Суд вважає, що сторони довели дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної лю-бові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст. 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вка-зані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Тривалий час шлюбні відносини не під-тримуються, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин подальше сумісне прожи-вання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, в позові просив розглянути справу без його участі та наполягав на задоволенні позову. Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 02 вересня 2006 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1085. Мають доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], які проживають із матір'ю. Подружні відносини припинені. Із обставин, встановлених судом вбачається, що спільне проживання подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав. Погодилася на заочний розгляд справи. Пояснив, що разом не проживають 2 роки. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином завчасно. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 22 січня 2000 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Миколаєва, актовий запис №30. Мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Із обставин, встановлених судом вбачається, що спільне проживання подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Погодився на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 03 жовтня 2002 р. міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №954. Мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Із обставин, встановлених судом вбачається, що спільне проживання подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя та різні характери, були втрачені почуття любові та поваги, кожен з подружжя веде своє особисте життя, сімейний бюджет у них роздільний. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву та просила розірвати шлюб. Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2011 /актовий запис № 1039/ (а. с. 4), від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично проживають окремо. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, сім'ю та подружні обов'язки. На даний час їх нічого не пов'язує, вони не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Позивач посилається на неможливість примирення і недоцільність збереження шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що в лютому минулого року дружина з невідомих йому причин залишила його і повернулася до своєї баби. З того часу жодних відносин вони не підтримують, а отже їх сім'я припинила своє існування. Відповідач [PERSON] позов визнала не оспорюючи повідомлені позивачем обставини. Пояснила, що життя не склалося через різні погляди на життя і шлюб. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2013 р. (а.с. 5). Дітей від шлюбу сторони не мають. З огляду на пояснення сторін суд вважає доведеним, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони близько року проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що розлад подружніх стосунків сторін має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально і не базується на паритетних засадах, порушує такий принцип шлюбу як добровільність та суперечить інтересам подружжя. Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого [PERSON] як інвалід 2 групи звільнений згідно положень п. 9) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визначити частки у майні, що є спільною сумісною власністю з відповідачкою, а саме: житловому будинку [ADDRESS] та земельною дільницею за даною адресою, по ? частку за кожним. Позовні вимоги обгрунтовані наявністю суперечок між власникамиз приводу користування майном. В судовому засіданні позивач з представником позовні вимоги підтримали. Представники відповідачки та третьої особи проти позову не заперечувала. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встанови наступні обставини. Згідно копії договору купівлі-продажу № 131, [PERSON], що діяв від свого імені та імені неповнолітньої доньки [PERSON], придбав житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно копій державних актів на право приватної власності на землю № І-МК № 103877, № І-МК № 013874 , земельні ділянки площею по 0,0572 га належать на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8,9). Згідно статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до даної норми закону та встановленим обставинам, позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідачки на його користь з 02 грудня 2014 р. аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], 1998 року народження, і [PERSON], 2005 року народження, аліментів в розмірі 1/3 від заробітку позивачки. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що шлюб між сторонами розірвано, однак діти знаходяться на його утриманні, добровільно відповідачка матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, на суму в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1998 року по 02 грудня 2014 року, мають дітей: [PERSON], 1998 року народження, і [PERSON], 2005 року народження (а.с.5,6). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, з рішення суду вбачається, що діти проживають з батьком та перебувають на його утриманні (а.с. 4). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обов'язку визначається батьками самостійно - за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття . Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачу аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно частини 2 ст. 183 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернувся із заявою про визнання його бабусі [PERSON] недієздатною та призначення його опікуном. Заява обґрунтована тим, що з 2007 року [PERSON] хворіє на дисциркулярну енцифалопатію ІІ ступеню змішаного генезу та атеросклероз судин головного мозку, а у вересні 2014 року на неї заведено медичну картку в Миколаївській психіатричній лікарні з приводу синильного порушення із спробою суїциду. В зв'язку з названими хворобами бабуся не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Інших родичів окрім нього у [PERSON] немає. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав, уточнив вимоги письмово проханням про встановлення над [PERSON] опіки Представник заінтересованої особи та прокурор в судовому засіданні проти заяви не заперечували. Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Громадянка України [PERSON], [INFO], пенсіонерка проживає за адресою: [ADDRESS], де проживає також і заявник (а.с.4,5,25) Відповідно висновку № 44 судово-психіатричної експертизи від 04 лютого 2015 р., [PERSON] страждає судинною деменцією з 2014 р. За своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.38-44). Частиною 1 статті 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Відповідно до частини 1 статті 214 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки призначає їй опікуна. [PERSON] є онуком [PERSON] (а.с. 6-8, 4, 25), інших утриманців окрім бабусі немає. Поданням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 2706/02.02.01-22/09/14/14 від 18 грудня 2014 р. [PERSON] рекомендовано призначити опікуном [PERSON] у разі визнання останньої недієздатною. (а.с. 20). З подання вбачається, що [PERSON] постійно допомагає бабусі, здійснює догляд за нею. Враховуючи надані докази, суд дійшов до висновку, що є достатні підстави для визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки, а також призначення їй в якості опікуна - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернувся із заявою про визнання своєї тітки [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном над нею. Заява обґрунтована тим, що у травні 2014 р. тітка захворіла на психіатричну хворобу та перебуває на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні № 1. У тітки з'явилася неадекватна та агресивна поведінка. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи та прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували. Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON], [INFO], пенсіонерка. (а.с. 9,10 ). Відповідно висновку до висновку № 72 судово-психіатричної експертизи від 18 лютого 2015 р., [PERSON] страждає судинною деменцією. За своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.41-45). Частиною 1 статті 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними. Відповідно до частини 1 статті 214 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки призначає їй опікуна. [PERSON] є тіткою [PERSON] (а.с. 8,15). Працює в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат № 2 Миколаївської обласної ради, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 11,16). Згідно довідки Управління УМВС України в Миколаївській області, станом на 03 вересня 2014 р. [PERSON] не є засудженою і у розшуку не перебуває (а.с.17). За медичним висновком від 12 вересня 2014 р. може виконувати обов'язки опікуна (а.с. 18). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], де проживає [PERSON].(а.с. 16, 28, 29) Поданням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 2473/02.02.01-22/09/14/14 від 24 листопада 2014 р. [PERSON] рекомендована в якості кандидатури опікуна тітки [PERSON] в разі визнання останньої недієздатною (а.с. 32). З подання вбачається, що [PERSON] постійно допомагає тітці, здійснює догляд за нею. Враховуючи надані докази, суд дійшов до висновку, що є достатні підстави для визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки, а також призначення їй в опікуном [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 29 серпня 1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] народження та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсут-ності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, втрати почуття любові. Подружнє життя припинено, шлюб носить формальний характер, примирення не-можливе. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Розгляд справи просила проводити за її відсутністю (а.с. 19). Відповідач в судове засідання також надав заяву, в якій проти задоволення позову не запе-речує, справу просить слухати за його відсутністю (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 29 серпня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від шлюбу ма-ють сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10 ). Суд вважає, що сторони довели дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлю-бу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної лю-бові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст. 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вка-зані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Тривалий час шлюбні відносини не під-тримуються, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин подальше сумісне проживан-ня та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав, надалі в судове засідання не з'явився, в справі мається заява про розгляд справи без його участі. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що не бажає розірвання шлюбу, а також те, що обставини припинення подружніх відносин викладені в позові є неправдивими та спрямовані на перекручення обставини їх спільного проживання та набуття спільного сумісного майна подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 30 липня 2013 р. Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №281. Спільних дітей не мають. Із обставин, встановлених судом вбачається, що подружні відносини між сторонами припинені, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони в наданий строк не примирилися. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved