Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі окрім неї зареєстрована відповідач, яка є їй дочкою. У 2008 році дочка вийшла заміж і виїхала із квартири. Після чого, жодного разу у квартирі не проживала, не приїздить, речі її відсутні. Фактичне місце проживання відповідача позивачу не відоме, оскільки вони не підтримують між собою ніяких зв`язків. Позивач не чинить перешкод відповідачу у користуванні квартирою, остання добровільно залишила місце своєї реєстрації. Відповідач не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла. Будучи зареєстрованою та не проживаючи у квартирі, відповідач ускладнює позивачу оформити та отримати державну субсидію на комунальні послуги, а також вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. З огляду на викладені обставини, позивач змушена звернутися із даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року призначено підготовче засідання (а.с.20). 26 березня 2019 року у підготовчому засіданні задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків [PERSON] та [PERSON] , про що внесено відповідну ухвалу до протоколу судового засідання (а.с. 31). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити та не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Обставини справи, що встановлені судом. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , про що свідчить копія довідки № 38, виданої 28 жовтня 1994 року Житлово-будівельним кооперативом «Хімік» (а.с. 7). У вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією довідки, виданої 23 жовтня 2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради (а.с. 8). 28 листопада 2018 року депутатом Броварської міської ради Київської області здійснено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . У ході такого обстеження встановлено, що у вказаній квартирі проживає [PERSON] . [PERSON] у вказаній квартирі не проживає на протязі десяти років. Даний факт підтвердили сусіди, про що поставили власні підписи в складеному депутатом акті обстеження на підтвердження проживання (а.с. 9). Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області від 17.12.2018 р. [PERSON] з 23.02.2002 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Свідок [PERSON] пояснила, що проживає у сусідній квартирі ( [ADDRESS] , що поруч із квартирою позивача. У вказаній квартирі свідок проживає з 1975 року, тому знає і позивача, і відповідача. Відповідач є дочкою [PERSON] До 2008 року відповідач проживала у квартирі позивача, однак, у зв`язку із одруженням, переїхала жити в іншу, невідому свідку, місцевість. Свідок буває у квартирі позивача, однак жодного разу з того часу відповідач у квартирі позивача не з`являлася, речі її відсутні. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] вже близько десяти років. Свідок є соціальним працівником, тому два рази в тиждень приходить у квартиру [PERSON] За весь цей час свідок жодного разу не бачила, щоб у квартирі хтось, окрім позивача, проживав. Відповідача свідок не знає та не бачила її жодного разу у квартирі позивача. Свідок, як соціальний працівник Броварського міського територіального округу, закуповує ліки позивачу, допомагає у купівлі продуктів харчування, оплати комунальних послуг. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, при вирішенні питання про втрату членом сім`ї власника житла права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності. У пункті 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, ч. 1 ст. 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. Тому стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК України. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із матеріалів справи встановлено, що квартира знаходиться у власності позивача, відповідач права власності на квартиру чи його частку не має, була зареєстрована у квартирі 23.02.2002 року як член сім`ї позивача (дочка), однак з на протязі останніх десяти років у квартирі не проживає, не користується ним як своїм житлом, у квартирі відсутні її речі, не несе витрат на утримання квартири. З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що понад один рік відповідач без поважних причин відсутня за місцем своєї реєстрації, а факт реєстрації перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися її майном, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання відповідача такою, що втратила право користування даною квартирою. На підставі викладеного, та

Outcome: approved