Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу в порядку ст. 293 ЦПК України, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1065. В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Заявники зазначали, що сімейне життя у них не склалося, з червня 2020 року шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюб існує формально. 07 вересня 2020 року між ними було укладено нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьками батьківських прав, визначення місце проживання дитини, відповідно до умов якого було визначено місце проживання дитини - місце проживання матері [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , а також визначено, що батько [PERSON] буде здійснювати своє право на особисте виховання дитини, шляхом систематичних побачень з сином, а також спільного відпочинку, тощо. Крім того, 07 вересня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на утримання дитини, відповідно до умов якого було визначено суму аліментів, яку повинен сплачувати батько дитини щомісячно, та врегульовано порядок сплати інших витрат на утримання дитини. Стверджували, що спору щодо поділу спільного майна подружжя немає, оскільки 07 вересня 2020 року між ними було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спільного майна подружжя. Посилаючись на дані обставини, заявники [PERSON] , [PERSON] просили суд розірвати шлюб, який був зареєстрований між ними 23 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1065. Ухвалою суду від 25 вересня 2020 року по даній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання (а.с. 31-32). Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлялись відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали через канцелярію суду письмові пояснення, якими підтримали спільну заяву про розірвання шлюбу, просила суд її задовольнити та розглянути справу за їх відсутності (а.с. 36-37, 40-41 ). Представник Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання нез`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 44). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною третьої ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За таких обставин, суд розглядає справу в порядку ст. 293 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1065, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 29). В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 24). Дитина проживає разом з матір`ю. Судом встановлено, що 07 вересня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місце проживання дитини, відповідно до умов якого було визначено місце проживання дитини - місце проживання матері [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , а також визначено, що батько [PERSON] буде здійснювати своє право на особисте виховання дитини, шляхом систематичних побачень з сином, а також спільного відпочинку, тощо (а.с. 16-18). Встановлено, що 07 вересня 2020 року між заявниками [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на утримання дитини, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 8000,00 грн. щомісячно та врегульовано порядок сплати інших витрат на утримання дитини (а.с. 13-15). Крім того, 07 вересня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спільного майна подружжя. Отже, спору між [PERSON] та [PERSON] щодо поділу спільного майна подружжя немає. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені з червня 2020 року, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрата почуттів любові та поваги один до одного. Заявники на розірванні шлюбу наполягають, відновлювати подружні відносини не мають наміру. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 420,40 грн., які повністю сплачено заявниками при зверненні до суду (а.с.1). На підставі ч. 3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved