Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У вересні місяці 2017 року орган опіки та піклування в особі виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах дитини [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи: Управління - служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, Комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на обліку Служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради з 01.04.2017 року перебуває дитина [PERSON], яка позбавлена батьківського піклування. Мати дитини, [PERSON], [INFO] залишила дитину без батьківського піклування в пологовому відділенні КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №9 ДОР». Державна реєстрація народження дитини проведена на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 17.02.2017 № 44/1 «Про реєстрацію народження покинутої дитини» відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України ([PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]). 20.02.2017 року [PERSON] повідомила управління-службу у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про те, що не готова забрати новонароджену дитину у сім'ю у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 20.04.2017 № 92 «Про надання [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» [PERSON], [INFO]. надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. [PERSON], [INFO], було влаштовано до комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР на повне державне забезпечення згідно з рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від№93. 24.05.2017 року батько - [PERSON], [INFO], склав заяву, яку було засвідчено державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, Писарєвою Н.С., про відмову від батьківських прав та обов'язків по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та надав згоду на удочеріння дитини будь-яким громадянином. За інформацією КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» у зазначеному закладі дитину- [PERSON], [INFO], ні мати, ні батько, ніхто із будь-яких родичів не відвідував, не цікавився станом її здоров'я ні письмово, ні по телефону, участі у матеріальному забезпеченні та виховання дитини не приймав, не виявляв до доньки батьківської турботи. Крім того, за інформацією центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з матір'ю, [PERSON], проводилися бесіди, спрямовані на профілактику раннього соціального сирітства. [PERSON] надано інформацію та послуги, які надаються спеціалістами ЦСССДМ, роз'яснення щодо державної допомоги сім'ям з дітьми, наголошено на важливість перебування новонародженої дівчинки з матір'ю. Запропоновано допомогу у вирішенні складних життєвих обставин та соціальний супровід. [PERSON] підписати договір про здійснення соціального супроводу не погодилась, подальшого спілкування із спеціалістами центру уникала. Фахівці центру неодноразово здійснювали виходи за місцем мешкання родини, залишали запрошення, але [PERSON] на запрошення не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає, що унеможливлює проведення подальшої роботи з нею. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради вважає, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], нехтуючи своїми батьківськими обов'язками свідомо не забрали з пологового будинку свою малолітню дитину [PERSON], [INFO] і протягом понад шести місяців не виявляли щодо цієї дитини батьківського піклування, оскільки жодного разу не провідували дитину та не забрали з комунального закладу і таких дій вчиняти не намагалися. Зважаючи на викладене вище, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON], відносно дитини [PERSON], а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов'язки опікуна та стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов'язки опікуна. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили. Представник Управління - служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти їх задоволення не заперечував. Представник Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти їх задоволення не заперечував. Представник Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на обліку служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради з 01.04.2017 року перебуває малолітня дитина - [PERSON], яка позбавлена батьківського піклування. Мати дитини, [PERSON], [INFO] залишила дитину без батьківського піклування в пологовому відділенні КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №9 ДОР». Державна реєстрація народження дитини проведена на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 17.02.2017 № 44/1 «Про реєстрацію народження покинутої дитини» відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України ([PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]). 20.02.2017 року [PERSON] повідомила управління-службу у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про те, що не готова забрати новонароджену дитину у сім'ю у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 20.04.2017 № 92 «Про надання [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» надано малолітній [PERSON], [INFO], статус дитини, позбавленої батьківського піклування. [PERSON], [INFO], було влаштовано до комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР на повне державне забезпечення згідно з рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від№93. 24.05.2017 року батько - [PERSON], [INFO], склав заяву, яку було засвідчено державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, Писарєвою Н.С., про відмову від батьківських прав та обов'язків по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та надав згоду на удочеріння дитини будь-яким громадянином. За інформацією КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» у зазначеному закладі дитину [PERSON], [INFO], ні мати, ні батько, ніхто із будь-яких родичів не відвідував, не цікавився станом її здоров'я ні письмово, ні по телефону, участі у матеріальному забезпеченні та виховання дитини не приймав, не виявляв до доньки батьківської турботи. Крім того, за інформацією центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з матір'ю дитини- [PERSON] неодноразово проводилися бесіди, спрямовані на профілактику раннього соціального сирітства. [PERSON] надано інформацію та послуги, які надаються спеціалістами ЦСССДМ, роз'яснення щодо державної допомоги сім'ям з дітьми, наголошено на важливість перебування новонародженої дівчинки з матір'ю. Запропоновано допомогу у вирішенні складних життєвих обставин та соціальний супровід. [PERSON] підписати договір про здійснення соціального супроводу не погодилась, подальшого спілкування із спеціалістами центру уникала. Фахівці центру неодноразово здійснювали виходи за місцем мешкання родини, залишали запрошення, проте [PERSON] на запрошення не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає, що унеможливлює проведення подальшої роботи з нею. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради вважає, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], нехтуючи своїми батьківськими обов'язками свідомо не забрали з пологового будинку свою малолітню дитину [PERSON], [INFO], і протягом понад шести місяців не виявляли щодо цієї дитини батьківського піклування, оскільки жодного разу не провідували дитину та не забрали з комунального закладу і таких дій вчиняти не намагалися. Відповідно до висновку Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 29.09.2017 року № 4/4-1448, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини [PERSON]. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини 1 ст. 143 Сімейного кодексу України, мати, батько дитини, які перебувають у шлюбі, зобов'язані забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України). За нормами ч. З ст. 155 Сімейного кодексу України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування (п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України). Згідно статей 9, 18 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої Україною 27.09.1991 року (набрала чинність для України 27.09.1991 року) держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом роз'яснень, викладених у пунктах 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно положення п. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачів слід позбавити батьківських прав відносного їх дитини, [PERSON], [INFO]. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. З ст. 166 Сімейного кодексу України). В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON],[INFO] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов'язки опікуна, а також стягнення з [PERSON], [INFO] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов'язки опікуна.

Outcome: approved