Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що 23 листопада 2006 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №002-03093-231106, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 2418,90 грн. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим, станом на 10 листопада 2014 року виникла заборгованість в розмірі 1044,69 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 листопада 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №002-03093-231106, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 2418,90 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 10 листопада 2014 року виникла заборгованість на загальну суму 1044 грн. 69 коп. яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 574,40 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 12,11 грн.; заборгованості за комісіями у розмірі 458,18 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідачем сума заборгованості не спростована. Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved