Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] помер його батько та чоловік відповідачки [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді рухомого і нерухомого майна, зокрема: земельної ділянки площею 2,2258 га, кадастровий номер 6125586700:01:010:0182, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Згідно заповіту від 14 лютого 2019 року спадкодавець земельну ділянку заповів [PERSON] . Так як позивач на момент смерті проживав із спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину, тому у вересні 2021 року звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Однак, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва та роз`яснено, що у заповіті [PERSON] зазначив спадкоємцем земельної ділянки свого сина [PERSON] , однак у свідоцтві про народження ім`я його батька зазначено як [PERSON] , а не [PERSON] . У зв`язку з наведеним, у нотаріуса немає змоги встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем. Окрім того, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Так як позивач не довів документально факт родинних відносин, а також на момент смерті спадкодавця з ним проживала його дружина, нотаріус порекомендувала позивачу вирішити дані питання в судовому порядку. Відповідачка [PERSON] не бажає успадковувати свою обов`язкову частку у спадщині, хоча вважається такою, що прийняла спадщину. Тому позивач просить встановити юридичний факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , був його батьком, а також визнати за ним право власності на вказану вище земельну ділянку в порядку спадкування після смерті батька. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Дядик Я. Б. в підготовче судове засідання не з`явилися, представник надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає. Третя особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 вищезазначеного Кодексу суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 4 січня 2006 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] в с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області народився [PERSON] , його батьки [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області помер [PERSON] . 14 лютого 2019 року [PERSON] на випадок смерті зробив таке заповітне розпорядження: належну йому земельну ділянку на території Пробіжнянської сільської ради (земельний пай) площею 2,2258 га (Державний акт на право приватної власності на землю І-ТР № 032492 виданий Пробіжнянською сільською радою 06 листопада 2002 року), кадастровий номер ділянки 6125586700:01:010:0182, заповів своєму синові [PERSON] . Згідно довідки № 689 від 30.03.2021 року, виданої Колиндянською сільською радою Чортківського району, в с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області по день смерті [INFO] проживав і був зареєстрований [PERSON] , разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON] , 1952 р. н., син [PERSON] , 1989 р. н., внучка [PERSON] , 2015 р. н. Згідно державного акта на право приватної власності на землю І-ТР № 032492 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,2258 га, що розташована на території Пробіжнянської сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2017 року встановлено юридичні факти належності [PERSON] правовстановлюючих документів трудової книжки колгоспника № 194, виданої 10.03.1996 року колгоспом «Пробіжнянський» та що записи про трудовий стаж та заробіток у книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника №-3 «бригада № 22», особовий рахунок [NUMBER] , а також у книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника №-3 «Трактористи», особовий рахунок [NUMBER] , зазначені на ім`я [PERSON] , належать заявнику [PERSON] , жителю с. Пробіжна Чортківського району як одній і тій самій особі. Листом № 627/01-16\~від 02.09.2021 року приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. позивачу [PERSON] роз`яснено, що неможливо оформити спадкові права на цілу земельну ділянку, так як крім нього є спадкоємець за законом згідно ст. 1241 ЦК України, яка прийняла спадщину, та у документах для підтвердження родинних відносин наявні помилки, тому позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком позивача. Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між вказаними особами, позбавляє [PERSON] права на отримання спадщини, чим порушуються його спадкові права, які підлягають поновленню шляхом встановлення факту родинних відносин між ними. Відповідно до вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємцем після смерті батька і спадщина належить йому з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1816 гривень згідно квитанцій про сплату АТ «Ощадбанк» № 10042 від 20.09.2021 року, № 10110 від 20.09.2021 року, № 60317 від 29.09.2021 року, що становить 908 гривень.

Outcome: approved