Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

у грудні 2013 року позивачка [PERSON] через своїх представників звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що її мати [PERSON] з 1969 року перебувала в шлюбі з [PERSON] У 1991р. [PERSON] перебуваючи в шлюбі з її матір'ю уклав договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. 18.11.1996р. [PERSON] на дану квартиру, яка знаходилась у спільній сумісній власності подружжя в рівних долях склав заповіт, яким заповідав в рівних частках квартиру [ADDRESS] на її матір та відповідача, який був посвідчений державним нотаріусом першої Київської державної нотаріальної контори. [INFO] померла її мати [PERSON], а наступного дня [INFO] помер чоловік матері [PERSON] Вважає, що оскільки її померлій матері [PERSON] належало право на частку у спільному сумісному майні подружжя, а саме 50% квартири [ADDRESS], а тому звертаючись до суду з позовом просить визнати право спільної сумісної власності [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечила. У письмових поясненнях зазначила, що відповідачем не заперечується, що спірна квартира належала покійному подружжю на праві спільної сумісної власності. 18 листопада 1996р. [PERSON] склав заповіт, яким заповів квартиру [ADDRESS] в рівних частках [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON] Спадкоємцями за законом, після смерті [PERSON] на момент відкриття спадщини є дочка [PERSON] та чоловік померлої [PERSON], який помер [INFO] і не встиг прийняти спадщину після [PERSON], тому вважає, що в даному випадку має місце спадкова трансмісія. Після смерті [PERSON] за заповітом та за законом другої черги є відповідач. Законодавством визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину. [PERSON] відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину суду не надала, а тому просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача [PERSON] пояснення позивачки [PERSON], допитаної в якості свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 6 серпня 1969 р. в міському бюро ЗАГС м. Кіровограда був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний запис за № 1241 та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 13), який подружжя не розривали. Спільних дітей у шлюбі подружжя не мало. Також встановлено, що позивачка [PERSON] доводилась дочкою [PERSON] від першого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.123). Як вбачається з договору купівлі-продажу від 13.03.1991 року квартиру [ADDRESS] купив [PERSON] будучи в шлюбі з [PERSON] (а.с.18). Дані обставини стороною відповідача в судовому засіданні не заперечувались, а тому в порядку ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в ред.1969 ), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. При цьому кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] належала подружжю: [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках, оскільки така була придбана 13.03.1991 р. за час їх перебування в шлюбі. Згідно свідоцтва про смерть виданого [INFO] Відділом реєстрації смерті м. Києва [PERSON] померла [INFO] року (а.с.9). Згідно положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, з моменту смерті [PERSON], а саме [INFO] відкрилась спадщина у спільному сумісному майні подружжя, тобто на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч. 1 ст. 1278 ЦК України). При успадкуванні спадщини кількома особами на спадкове майно поширюється правовий режим спільної часткової власності відповідно до гл. 26 ЦК. Правовий режим спільної часткової власності визначається гл. 26 ЦК з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Після смерті [PERSON] [INFO] приватним нотаріусом [PERSON] була заведена спадкова справа № 04/2012. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її дочка позивачка [PERSON] та її чоловік [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія.) Судом встановлено, що [PERSON] не встиг реалізувати своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON], так як помер наступного дня [INFO]., отже в даному випадку має місце спадкова трансмісія. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спільне сумісне майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Про те, з наявної в матеріалах справи копії заповіту від 18.11.1996р. вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповів квартиру [ADDRESS] в рівних частках відповідачу [PERSON] та дружині [PERSON] (а.с.17). Заповіт складений [PERSON] 18.11.1996р. на квартиру [ADDRESS] ніким не оскаржений та є чинним. Разом з тим, на думку суду [PERSON] при складанні заповіту міг розпорядитися тільки своєю часткою у спільній сумісній власності подружжя ? частини квартири [ADDRESS], а отже відповідач [PERSON] міг отримати за заповітом ? частину квартири, та ? частку квартири дружина [PERSON] Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 6/2012 заведеної приватним нотаріусом [PERSON] спадкоємцем за заповітом [PERSON] є відповідач [PERSON] відповідно до положень ст. 1223 ЦК України. З урахуванням того, що ? частини у спільній сумісній власності подружжя на квартиру [ADDRESS] є спадковим майном, після смерті [PERSON], а отже позивачка [PERSON] спадкує по закону з 1/2 частини лише ? частки квартири [ADDRESS], а не ? частини як вважає позивачка, так як інша ? частини спадкується спадкоємцями [PERSON], а позивачка до таких не належить. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial