Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

У грудні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивачка вказала, що згідно виконавчого листа №2-1256, виданого Чортківським районним судом 05 жовтня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 350 гривень, починаючи з 08 вересня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Однак такий розмір аліментів є недостатнім для створення належного догляду і виховання дитини, потреби якої зростають, а також пройшли законодавчі зміни щодо розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач є працездатним , але офіційно не працевлаштований, має мінливий характер праці, а тому [PERSON] просить збільшити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти в твердій грошовй сумі, з урахуванням змін в чинному законодавстві, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, посилаючись на те, що не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі, як вимагає позивачка, тому що ніде не працює та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №2-1256, виданого Чортківським районним судом 05 жовтня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 350 гривень, починаючи з 08 вересня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 вищезазначеного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, позовні вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на вищенаведеній правовій нормі. Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми в розмірі 350 гривень на тверду грошову суму в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховується матеріальне становище дітей та платника аліментів. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в користь позивачки слід стягнути 640 гривень понесених нею процесуальних витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved