Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 20 жовтня 2017 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №208. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Вказала, що однією родиною з [PERSON] не проживають, добровільної матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини він не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, адже вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитини, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 20 жовтня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №208, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.09.2018 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №619, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . За довідкою №1441 від 05.12.2019 року, виданою головою КСН «МКР «Курчатово», до складу родини [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , входить, [PERSON] , 2018 р.н. Позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню, у урахуванням вимог ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України. У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вбачає достатні підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved