Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] , надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 11 травня 1973 р. [PERSON] , придбала 52/100 частини житлового будинку з відповідною частиною підсобних приміщень і надвірних споруд по [ADDRESS] Договір належним чином зареєстровано в ММ БТІ за реєстр. № 436 від 28.06.1973р. (відповідно до догову купівлі-продажу від 11.05.1973 р.) 11 травня 1974 р. [PERSON] (мати позивачки), придбала 48/100 частини житлового будинку прилеглих споруд по [ADDRESS] , [ADDRESS] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Єдиним спадкоємцем на теперішній час є [PERSON] , у зв`язку із тим, що син спадкодавиці і рідний брат позивачки, [PERSON] помер [INFO] , а також його син і спадкоємець [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого я також прийняла спадщину (що підтверджується свідоцтвами про смерть). Таким на теперішній час позивачка є одноосібною власницею житлового будинку по [ADDRESS] В зазначеному будинку з 1984 р. по теперішній час зареєстрована, але не проживає з 1997р. відповідач, колишня невістка (колишня дружина померлого брата) - [PERSON] , [INFO] . Як вбачаеться з позову, приблизно у 1997 р. відповідач покинула свого чоловіка та сина, жодного разу не цікавилась їх життям та станом, вела беспорядний образ життя, постійно змінювала чоловіків з якими мешкала. Жодного разу до дому вона не поверталась. Витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, утриманню житлового будинку, ремонти позивач сплачує самостійно. В будинку відсутні особисті речі відповідача. Актом про не проживання від 21.12.2018 р., сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] свідчать, що відповідач не мешкає в житловому будинку по вищезазначеній адресі. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На думку суду, позивач помилково послався на норми матеріального права, що регулюють правовідносини користування жилим приміщенням в будинках державного та громадського житлового фонду, а саме на статті\~71,\~72 ЖК України. Cпірний житловий будинок не має правового статусу державного або громадського житлового фонду, а відноситься до приватного житлового фонду, користування яким регламентується\~главою 6 ЖК України\~та відповідними нормами\~ЦК України. Норми\~ЦК України\~регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян відносно членів сім`ї власника. Так, відповідно до частини 2\~статті 405 ЦК України\~член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині 2\~статті 64 ЖК України\~(дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сімї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до вимог статей\~319,\~391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням і надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved