Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати неправомірними дії останнього щодо списання 13.09.2019 р. з його карткового рахунку № [NUMBER] грн і 45 806,50 грн; зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на його картковому рахунку № [NUMBER] до того стану, який існував перед списанням; відшкодувати судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що ним в АТ КБ «ПриватБанк» було відкрито картковий рахунок за номером [NUMBER] (картка «Універсальна»). 13.09.2019 р. банком з його карткового рахунку за номером [NUMBER] було проведено дві транзакції, згідно яких: 1)о 20:26:29 год. списано 14 755, 00 грн, призначення платежу «WFP.CREDITUP.C2A, WFP.CREDITUP2.C2A ZA Переказ картки»; 2)о 20:37:28 год. списано 45 806, 50 грн, призначення платежу «WFP.CREDITUP.C2A, WFP.CREDITUP2.C2A ZA Переказ картки». Зазначає, що станом на 13.09.2019 р., перед списанням на картковому рахунку знаходилося 198,52 грн і були відсутні зобов`язання перед третіми особами, які могли б стати підставою для списання коштів та запити на підтвердження списання коштів по вищевказаних транзакціях з банку не надходили. 29.05.2020 року від відповідача на його електронну пошту (за його попередньою вимогою) надійшли документи, на підставі яких було здійснено спірне списання коштів, а саме: скріншот таблички, на якій міститься фото особи з прізвищем, ім`я та по батькові [PERSON] , фото його паспорта, адреси зареєстрованого місця проживання, дані його мобільного номеру телефону та адреси електронної пошти; копія особової картки позичальника стосовно [PERSON] ; скріншот таблички повідомлення організації CreditUP з вимогою до [PERSON] повернути кредитну заборгованість; договір позики №522548 від 28.07.2018 р., укладеного між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] . Встановивши, що грошові кошти були списані за зобов`язаннями іншої особи, він звернувся до відповідача з проханням зазначити інформацію про причини та підстави списання коштів та надати копії документів, на підставі яких воно відбулося. У відповідь на звернення відповідач листом від 07.10.2020 р. №20.1.0.0.0/7- 300929/3563 відмовив йому у поверненні коштів у зв`язку з тим, що списання з платіжної картки було для погашення заборгованості за кредитом позики. Свою відмову у поверненні коштів відповідач аргументував пунктом п. 1.1.3.1.5 Умов та правил надання банківських послуг, що розміщуються на сайті банку відповідно до якого, клієнт доручає банку списувати кошти з рахунків клієнта у межах сум, що підлягають сплаті банку за договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з рахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту рахунка. З такою позицією відповідача не погоджується і вважає, що кошти були списані з його рахунку без відповідних правових підстав. Враховуючи наведене просить позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. Відповідач заперечив позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві і додаткових поясненнях. Просить у задоволені позову відмовити. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). За ч. 1 ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинено письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому чи електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 ЦК). Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження (ч. 1 ст. 1071 ЦК). Судом встановлено, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав з ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву № б/н від 19.07.2010 р., при підписанні якої погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Формулярами та стандартними формами є - Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, з якими згідно анкети-заяви позивач був ознайомлений. Відповідно до ст. 634 ЦК України між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно умов договору від 19.07.2010 р. [PERSON] отримав картки: [NUMBER] (01/14), [NUMBER] (08/17), [NUMBER] (10/19), [NUMBER] (01/23). Згідно виписки, доданої позивачем до позову, 13.09.2019 року здійснено дві транзакції зі статусом «переказ зі своєї карти». Відповідач зазначає, що ці дві транзакції є здійсненням оплати отриманих послуг через Інтернет за допомогою платіжної системи Wayforpay у безготівковій формі на суми 14 755 грн та 45 806,5 грн. Оплата здійснена з використанням електронного платіжного засобу (картки) № [NUMBER] . Система «WayForPay» - програмно-апаратний комплекс оператора або особи, з якою оператор уклав відповідний договір, який здійснює облік та обробку платіжних операцій, ініційованих платниками, чия відповідність вимогам підтверджена сертифікатом стандарту РСІ DSS. Платіжна операція - операція, що ініціюється платником - утримувачем спеціального платіжного засобу, здійснювана відповідно до спеціальної процедури, з використанням технічних засобів системи Wayforpay, організована оператором власними технічними засобами та/або із залученням технічних та інших можливостей третіх осіб, спрямована на переказ грошових коштів клієнта в оплату товарів і послуг, що реалізуються з використанням мережі Інтернет. Для здійснення оплати, позивачем потрібно надати оператору персональну інформацію, здійснити авторизацію платіжного засобу за допомогою отримання коду авторизації. Авторизація - процедура отримання дозволу емітента спеціального платіжного засобу на вчинення платіжної операції. Код авторизації - букво-цифровий код, що отримується в результаті Авторизації. Персональна інформація - персональні дані Клієнта, будь-яка інформація,отримана від Клієнта, яка водночас має відношення до нього, в т.ч. реквізити банківської карти. 13.09.2019 року транзакція з оплати послуг позивача пройшла успішно. Транзакція - послідовність дій з передачі інформації за платіжними операціями, що здійснюються між підприємством, оператором, банками і клієнтом за допомогою системи WayForPay. Успішна транзакція - транзакція з позитивним статусом авторизації, що має унікальний код авторизації. Відповідач наголошує, що 13.03.2019 року йому (Емітенту карти (Банк-емітент) надійшли документи від торговельної точки компанії http://creditup.com.ua про оплату наданих послуг за операціями з використанням електронного платіжного засобу позивача здійснених за допомогою платіжної системи WayForPay. Емітент карти (Банк-емітент) - банківська установа або інша уповноважена фінансова установа, яка здійснює діяльність з випуску платіжних карт, і укладає договори з Клієнтами про здійснення операцій та розрахунків з використанням виданих їм карт. Банк-емітент здійснює авторизацію запиту клієнта на списання коштів та ініціювання платіжної операції. Згідно документів: номер замовлення 1) р_43950346_600654; 2) р_43951069_600654; карта [NUMBER] , 13.09.2019 Інформація про клієнта: Власник карти [PERSON] Телефон клієнта: [NUMBER] Е-таіl клієнта: [INFO] Товари: Оплата кредиту №600654, 1 х 14755 UАН Оплата кредиту №600654, 1 х 45806,5 UАН На підставі успішної транзакції, з позитивним статусом авторизації, відповідачем здійснено оплату (доручення клієнта), що підтверджується випискою по картрахунку [NUMBER] , з якої також вбачається, що після здійснення вищевказаних операцій, станом на 13.09.2019 року у позивача утворилась заборгованість в розмірі 60 207,98 грн (сума здійснених успішних транзакцій). Позивач не спростував факт оплати і не оскаржив дії банку щодо правомірності дій під час здійснення транзакцій, проте заперечує направлення грошових коштів на користь [PERSON] для погашення його зобов`язань. Позивач наголошує, що кошти були направлені на погашення зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «Веллфін» та надав кредитний договір №522548 від 28.07.2018 р., укладений між вказаними особами. Крім того надав документи успішної оплати за його зобов`язаннями перед ТОВ «Веллфін», яке є торговельною точкою - компанія http://creditup.com.ua, за договором №600654 в сумі 14 755 грн (іd платежу р_43950346_600646) та 45 806,50 грн (іd платежу р_43951069_600646). В той же час, позивачем не доведено, що списані з його рахунку кошти направлені на погашення зобов`язань [PERSON] , тому твердження зворотного є припущенням позивача. Навпаки, з виписки наданої ним же до позову, а також списку транзакцій видно, що переказ коштів здійснено з власної картки та на погашення кредиту №600654 (на суми 14 755 грн, 45 806,50 грн). Позичальник за кредитним договором №600654 зазначено - [PERSON]. Таким чином, спірне списання коштів не є власними, односторонніми діями банку, а є виконанням доручення клієнта. За статтею 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, маючи рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed