Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У вересні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя 12 грудня 2018 року батько склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів [PERSON] . На час смерті йому належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . У встановленому законом порядку [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Усик Г. Я. із заявою про прийняття спадщини. За її заявою 15 серпня 2019 року була відкрита спадкова справа № 240/2019 до майна померлого, до якої долучено заяву дружини спадкодавця [PERSON] про відмову від прийняття спадщини та 15 вересня 2020 року нотаріусом видано на ім`я позивачки свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належне спадкове майно. Однак, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності майна спадкодавцеві, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину та своїм листом від 16 вересня 2020 року за № 615/02-14 запропонувала звернутися до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи наведене, позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Від представника позивачки [PERSON] - адвоката Кожушиної Л. К. надійшла заява про слухання справи без участі позивачки та представника, позовні вимоги підтримують з мотивів, викладених у позовній заяві, просять задовольнити. Представник відповідача - Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в підготовче судове засідання не з`явився, від сільської ради надійшла заява про визнання позову, просять справу розглядати за відсутності представника. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] після смерті батька відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 908 гривень згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 112 від 02 вересня 2021 року, що становить 454 гривень.

Outcome: approved