overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 23.08.1975 року. Неповнолітніх дітей не мають. Шлюбних відносин не підтримують понад 15 років, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Примирення вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки до суду не повідомили та подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їхній відсутності. У поданій до суду заяві позивача вказав про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначила, що позовні вимоги визнає. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23.08.1975 року між позивачем та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб за актовим записом № 1465, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Неповнолітніх дітей сторони не мають. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім'ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25.09.2009 року, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя між ними припинено і спільного господарства не ведуть. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить його розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач та відповідач до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їхній відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказав про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначила, що позовні вимоги визнає тапісля розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25.09.2009 року між позивачем та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб за актовим записом № 1733, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім'ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу за проханням відповідача суд вважає можливим залишити їй набуте у шлюбі прізвище «[PERSON]». Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Він є спадкоємцем за заповітом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація та правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача голова Вільховатської сільської ради в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Представники третіх осіб Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори та реєстраційної служби Кобеляцького РУЮ в судове засідання не з»явились, від них надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України «право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України «право власності припиняється у разі смерті власника». Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). Позивач є спадкоємцем за заповітом (а.с. 11). Позивач [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання до Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини ( а.с.33). З постанови від 01.12.2015 року вбачається, що державний нотаріус Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно ( а.а.13). Згідно свідоцтва про право на спадщину від 27.09.1989 року [PERSON] успадкував житловий будинок , що знаходиться в селі Проскури Кобеляцького району Полтавської області. Згідно довідки Вільховатської сільської ради відповідно по господарської книги №5 за 2011-2015 роки за [PERSON] значиться жилий будинок з господарськими побудовами в [ADDRESS] ( а.с.14). Таким чином, судом встановлено належність на праві власності померлому [PERSON] житлового будинку з господарськими побудовами, що знаходиться в [ADDRESS]. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, то за ним необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 02 жовтня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 350, зареєстрував шлюб з [PERSON] Посилався, що [INFO] народилася дитина - дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, мають протилежні погляди на сімейне життя. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, примирення вважає неможливим. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 28 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 833, зареєстрував шлюб з [PERSON] Посилався, що [INFO] народилася дитина - дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, примирення вважає неможливим. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують протягом двох років, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, спільного бюджету не мають. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують протягом двох років, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 27 липня 2013 року відділом РАЦС Пролетарського районного управління юстиції в м. Донецьк, актовий запис № 190. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини припинилися з 2014 року. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння. Позивач вважає, що збереження сім'ї неможливо, це суперечить їх інтересам, і неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 18 листопада 2004 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №497. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені у 2005 році, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним і просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, у судове завідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Тому суд, у відповідності зі ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у її відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У відповідності зв ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18 листопада 2004 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №497 (а.с.3). Від шлюбу сторони дітей не мають. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у 2005 році, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 21 жовтня 2002 року Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області за актовим записом №60. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені у 2008 році, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним і просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач, у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, якою просила суд розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У відповідності зв ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 жовтня 2002 року Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області за актовим записом №60 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у 2008 році, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу\~ України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 24 січня 1995 року Лівобережним відділом РАЦС Управління РАЦС м.Москви за актовим записом №91. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені у жовтні 2015 року, з цього часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним і просив шлюб розірвати. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд, у відповідності зі ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у її відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності зі ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У відповідності зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24 січня 1995 року Лівобережним відділом РАЦС Управління РАЦС м.Москви за актовим записом №91 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у жовтні 2015 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Судом надавався сторонам строк для примирення, але це до позитивного результату не призвело. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved