Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

У грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Аполлонівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, треті особи: Сахновщинська районна державна адміністрація Харківської області, Сахновщинська державна нотаріальна контора, про визнання права в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай), реформованого КСП «ім. Карла Маркса», розміром 12,88 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Аполлонівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, що належало померлій [PERSON], яка померла [INFO]. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO], померла його бабуся, [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] [INFO], помер його дідусь, [PERSON], який проживав в [ADDRESS] Після смерті [PERSON], спадкоємицею була [PERSON], яка успадкувала належне йому майно, відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Після смерті [PERSON], у 2012 році позивач прийняв спадщину за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. У 2016 році йому стало відомо, що його дід, [PERSON], був включений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю реформованого КСП ім. Карла Маркса на території Аполлонівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, та мав право на земельну частку (пай). Звернувшись до державної нотаріальної контори Сахновщинського району Харківської області з проханням подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON] 27 грудня 2016 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та було повідомлено, що на підтвердження права власності на цю земельну ділянку не надано правовстановлюючі документи, а тому видати свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну частку (пай), після смерті [PERSON] нотаріус не може. Тому позивач вимушений звернутись до суду для визнання права в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай), реформованого КСП ім. Карла Маркса, розміром 12,88 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Аполлонівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Ухвалою суду від 15.07.2017 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача Сахновщинську районну державну адміністрацію Харківської області та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору щодо предмету спору Відділ Держгеокадастру у Сахновщинському районі Харківської області. Ухвалою суду від 21.07.2018 року у зв'язку з ліквідацією Відділу Держгеокадастру у Сахновщинському районі Харківської області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Головне управління Держгеокадастру у Харківській області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Аполлонівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що [PERSON] не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) на землю реформованого КСП ім. Карла Маркса, оскільки був виключений зі списку, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Карла Маркса. Представник відповідача Сахновщинської районної державної адміністрації в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважав позовні вимоги безпідставними. Представник третьої особи Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору щодо предмету спору в судове засідання не з'явився направив до суду заяву в якій просив справу слухати у відсутності їх представника. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з'явився направив до суду клопотання в якому просив справу слухати у відсутності їх представника. В наданих до суду поясненнях на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO], помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], видане 29 квітня 2016 року та довідкою наданою Аполонівською сільською радою Сахновщинського району Харківської області № 314 від 20 грудня 2016 року (а.с. 6). Згідно довідки Аполонівської сільської ради від 10 грудня 2016 року за № 314. [PERSON] до дня смерті проживав за адресою [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] (а.с. 22). [INFO], померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], видане 19 грудня 2011 року та довідкою наданою Аполонівською сільською радою Сахновщинського району Харківської області № 316 від 20 грудня 2016 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON], позивач прийняв спадщину за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18 грудня 2012 року [NUMBER] (а.с. 9). Згідно постанови державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори від 27.12.2016 року повивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] як спадкоємець на підтвердження права власності на цю земельну ділянку правовстановлюючі документи не надав, а тому видати свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну частку (пай), після смерті [PERSON] нотаріус не може (а.с. 10). Відповідно копії Державний акт про право колективної власності на землю серія ХР №24-00-000294 від 21.02.1996 року виданого КСП «ім. Карла Маркса» Сахновщинського району в додатку 1, під записом №177, вказаний [PERSON] (а.с. 12-15). Згідно списку членів КСП «ім. Карла Маркса», які мають право на земельні ділянки (паї), затвердженого зборами уповноважених членів КСП «Зоря» від 19 серпня 1998 року [PERSON] не зазначена (а.с. 40-46). Відповідно копії спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] З заявами про відмову від прийняття спадщини звернулись: [PERSON] дочка померлої; [PERSON], донька померлої; [PERSON], донька померлої. Позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку 18.12.2012 року. Спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась ( а.с. 63-78). Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] дійсно був членом КСП «ім. Карла Маркса», працював на посаді бригадира польової бригади, чому не був включений до списків членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку (пай) їм невідомо. Згідно п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Із копії листа Відділу Держгеокадастру у Сахновщинському районі Харківської області № 29-20-0.23,28-4/119-18 від 19 січня 2018 року, адресованого адвокату [PERSON] та залученого до справи вбачається, що [PERSON] був включений до списку - членів КСП за №177. Сертифікати на право на земельну частку (пай) КСП «ім. Карла Маркса» на імя [PERSON] не видавався в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «ім. Карла Маркса» не зареєстровано (а.с. 61). Згідно письмових пояснень представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, [PERSON] був включений до первинного списку членів КСП «ім. Карла Маркса» під №177, однак згідно витягу Протоколу № 1 зборів уповноважених членів КСП «ім. Карла Маркса» від 15.02.1997 року, до списку членів КСП, які долучені до справи про паювання земель КСП «ім. Карла Маркса», не був включений та участі у паюванні земель не приймав, сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП на ім'я [PERSON] не видавався (а.с. 54 - 58). Наведене свідчить, що [PERSON] набував право на земельну частку (пай) в КСП «ім. Карла Маркса» Сахновщинського району Харківської області з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю 21.02.2016 року, однак був виключений зі списку та не встиг отримати сертифікат на право на земельну частку (пай), оскільки помер [INFO], тобто до часу видачі земельних сертифікатів. Відповідно до роз'яснень, викладених в абзацах 2, 3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. На день смерті [PERSON], яка настала [INFO], відносини спадкування регулювалися нормами ЦК Української РСР. Відповідно до ст. ст. 529, 530 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти. Крім того, судом встановлено, що згідно заповіту від 02.03.1996 року посвідченого секретарем Аполонівської сільської ради, [PERSON] заповідав належний йому на праві власності житловий будинок в с. Миколаївка Сахновщинського району Харківської області дочці [PERSON] Доказів того, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] до суду надано не було, факт спільного проживання з померлим не свідчить про фактичне управління та володіння спадковим майном. Крім того, за життя [PERSON] не оформила спадкові права на земельну частку (пай) КСП «ім. Карла Маркса» Сахновщинського району Харківської області, право на яку виникло у її чоловіка [PERSON] з дня видачі КСП «ім. Карла Маркса» державного акта на право колективної власності на землю. Наведене свідчить, що за життя за спадкодавцем [PERSON] не було визнано права на земельну частку (пай) в КСП «ім. Карла Маркса» Сахновщинського району Харківської області, в порядку спадкування після смерті її чоловіка, у зв'язку з чим на день її смерті, яка настала [INFO], спірна земельна частка (пай) не входила до спадкового майна. Крім того, спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], [PERSON] відповідно до ст.ст. 529, 530 ЦК Української РСР не входив в коло спадкоємців за законом першої черги після смерті [PERSON], а тому не має права на спадкування майна та майнових прав померлого діда. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, що належало померлій [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача, у разі відмови в позові. Тому, сплачений позивачами судовий збір в розмірі 2194 грн. 75 коп. стягненню з відповідача не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed