Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

У вересні 2019 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту смерті особи. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що він, [PERSON] є сином [PERSON] . [INFO] помер його батько, про що видане свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , 99200002 відділом записів актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя, актовий запис про смерть № [NUMBER] , який приїхав до нього на гостини, але захворів і невдовзі помер. Батько, як і він є громадянином України, був зареєстрований та проживав за адресою: будинок [ADDRESS] . Він звернувся до Південного районного у м. Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для державної реєстрації смерті батька, але отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті, в якій зазначено, що свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/1324. Таким чином, довідка про смерть № С-02453 та вищезазначене свідоцтво про смерть батька, згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території України» № 1207 від 15.04.2014 року, є недійсними і не створює правових наслідків, рекомендовано звернутися до суду для вставлення факту смерті батька. Встановлення факту смерті його батька - [PERSON] , необхідно заявнику для оформлення спадкового майна. На підставі зазначеного, заявник в поданій заяві просив встановити факт смерті, [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Миронівка Красноармійського району, Северо-Казахстанської області, який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , померлого [INFO] в м. Севастополь, АРК Україна. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності. Заперечень проти встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території не надано. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника (ар.с.6). [PERSON] , котрий мешкав за адресою [ADDRESS] , помер [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Севастополь Автономної Республіки Крим про що є свідоцтво про смерть [PERSON] за актовим записом про смерть № 170199920000201107001 від 30 серпня 2019 року видане відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління РАГС міста Севастополя (ар.с.7). Згідно з копією заповіту від 18.02.2009 року посвідченого нотаріусом Третьої Дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області Бурдік С.С., [PERSON] , [INFO] , на випадок його смерті, належні йому всі права та обов`язки, а також все інше майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом має право, заповідав [PERSON] , [INFO] (ар.с.6 зворотня сторінка). У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Так, згідно з нормами ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. 24.09.2019 року [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті батька [PERSON] Південним районним у м. Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 99200002 відділом ЗАГС Гагарінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя, актовий запис № 170199920000201107001 від 30 серпня 2019 року, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/1324 (ар.с.8). Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті. Встановлення вказаного юридичного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його батька. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. На підставі п. 21 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються: заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved