Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

у грудні 2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані кошти (пенсію) у розмірі 16751 (шістнадцять тисяч сімсот п`ятдесят одну) грн 23 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в Управлінні перебував громадянин [PERSON] , який отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV на підставі довідок Державного Космічного агентства України «Київприлад» від листопада 2015 р. та від січня 2016 р., в яких зазначалося, що [PERSON] працював повний робочий день на Виробничому об`єднанні «Київприлад» і за період з 13.06.1988 по 22.11.1999 виконував роботи по виготовленню блоків поліуретану, Протоколом №337 від 20.01.2016 призначено пенсію за віком та за умовами призначення робота за списком 1 на підставі чого відповідачу призначена пенсія, яка виплачувалася з січня 2016 р. після чого 08.07.2016 на адресу Правобережного ОУ ПФУ м. Київ надійшов лист Державного Космічного агентства України «Київприлад» від 04.07.2016 №116/161 про те, що: « [PERSON] по особовому складу ДП ВО «Київприлад» не числився і не числиться та довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пейсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній [PERSON] не надавалась.» на підставі чого 01.08.2016 № 775 було складено Акт зустрічної перевірки за результатами проведеними спеціалістами відділу контрольно-перевірочної роботи Управління, в якому також було встановлено, що відповідач по особовому складу ДП ВО «Київприлад» не числився і не числиться, на підставі чого Управлінням була припинена виплата пенсії відповідачу відповідно до розпорядження №314730 від 17.08.2016, тому після приведення матеріалів пенсійної-справи відповідача у відповідність до норм чинного законодавства було встановлено суму коштів (пенсії), отриману Відповідачем без достатньої правової підстави. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі (а.с. 34). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума складає 16751 грн 23 коп., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим для нього ст. 191 ЦПК України, та не надав відзиву на позовну заяву у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження від 09.01.2020 строк. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на обліку в Управлінні (Святошинський район) перебував громадянин [PERSON] , [INFO] який отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV. На підставі довідок Державного Космічного агентства України «Київприлад» від листопада 2015 р. та від січня 2016 р., в яких зазначалося, що [PERSON] працював повний робочий день на Виробничому об`єднанні «Київприлад» і за період з 13.06.1988 р. по 22.11.1999 р. виконував роботи по виготовленню блоків поліуретану, Протоколом № 337 від 20.01.2016 призначено пенсію за віком та за умовами призначення -робота за списком 1 (а.с. 13-15). Відповідачу дана пенсія виплачувалася з січня 2016 року (а.с. 26). Згідно листв Державного Космічного агентства України «Київприлад» від 04.07.2016 №116/161 встанволено, що [PERSON] по особовому складу ДП ВО «Київприлад» не числився і не числиться, а також довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пейсі за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній [PERSON] не надавалась. (а.с. 16, 17). 01.08.2016 було складено Акт №775 зустрічної перевірки за результатами проведеними спеціалістами відділу контрольно-перевірочної роботи Управління, в якому також було встановлено, що відповідач по особовому складу ДП ВО «Київприлад» не числився і не числиться (а.с. 18, 19). У зв`язку з вищевикладеним, Управлінням була припинена виплата пенсії відповідачу відповідно до розпорядження № 314730 від 17.08.2016 (а.с. 27). Після приведення матеріалів пенсійної-справи відповідача у відповідність до норм чинного законодавства на розпорядження Управління 314730 від 17.08.2016 встановлено суму коштів (пенсії), отриману відповідачем без достатньої правової підстави (а.с. 26). Відповідно до довідки Управління про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії 26.06.2019 ця сума склала 22751 грн 23 коп. за період з 01.01.2016 по 30.07.2016 (а.с. 28). З вересня 2016 р. відповідач почав відшкодовувати переплату пенсії шляхом внесення коштів на рахунок Головного управління ПФУ з 01.09.2016 по 31.08.2018 було внесено 6000 грн 00 коп. Залишок непогашеної переплати становить 16751 грн. 23 коп. З метою досудового врегулювання спору, Управлінням було надіслано лист 06.07.2019 № 147481/02 відповідачу із пропозицією звернутися до Управління, однак відповідачем така пропозиція була проігнорована (а.с. 29-31). Відповідно, до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує, застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віщу чи визнання інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених ніш Законом. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування» застраховані особи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, шо вносяться до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до витати. Відповідно до п. 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Поставою Пенсійного фонду України від 21.03.2003 №6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за 374/7695 переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій і. виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством. Відповідно до п. 3 Порядку № 6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування». Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог позивача, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Крім того, відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, не є підставою для звільнення від доказування у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність і достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем прав позивача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у відповідності до ст. 136 ЦПК України звільнити його від сплати судових витрат на користь держави. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави у розмірі 1921 грн 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved