Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ПАТ «Мостобуд» заборгованість по заробітній платі у розмірі 7375 гривень 78 копійок. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила про те, що з 09 листопада 1995 року працює на посаді в Мостобудівельному загоні № 2 ПАТ «Мостобуд», на даний час обіймає посаду бухгалтера-касира. З серпня 2012 року позивачу почали нерегулярно виплачувати заробітну плату, у зв'язку із чим позивач неодноразово зверталась із заявами про виплату заробітної плати до керівництва, вказані заяви частково виконувались. На теперішній час виплати заробітної плати за 2012-2013 року взагалі припинились, у зв'язку із чим заборгованість по заробітній платі за вказаний період складає 7375 гривень 78 копійок, що підтверджується відповідною довідкою, наданою відповідачем. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю України, а також ст.ст. 21, 36 Закону України «Про оплату праці» позивач просила стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі у розмірі 7375 гривень 78 копійок на її користь. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не забезпечив явку представника, 15 січня 2015 року від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність представника за наявними в матеріалах цивільної справи доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що згідно наказу № 173к від 09.11.1995 року прийнята на роботу в ПАТ «Мостобуд», з 02.01.1998 року займає посаду бухгалтера-касира ПАТ «Мостобуд», що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 6), а також оригіналом довідки № 100-вк, виданої 08.12.2014 року Мостозагін № 2 ПАТ «Мостобуд» (а.с. 7). Згідно даних звіту про виплату заробітної плати за період з 01.09.2012 року по 31.12.2013 року № 279, складеного 24.11.2014 року ПАТ «Мостобуд», заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати перед позивачем за вказаний період складає 7 375 гривень 78 копійок (а.с 3). Згідно ст. 43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, а також гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Відповідно до положень ст. 115 Кодексу Законів про працю України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснювалась виплата. Ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», визначено право працівника на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормами ст. 22 Закону закріплено гарантії дотримання прав щодо оплати праці, відповідно о положень якої суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Факт наявності заборгованості по виплаті заробітної плати перед [PERSON], підтверджується відповідачем, про що свідчить звіт про виплату заробітної плати за період з 01.09.2012 року по 31.12.2013 року № 279 від 24.11.2014 року. Оцінюючи у сукупності вказані вище обставини, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню. Питання про судові витрати необхідно вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved