Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У грудні 2016 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 09.09.2014 року між ПАТ АБ Південний та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку № 1233967, згідно умов якого Позивач відкрив Відповідачу поточний рахунок № 26252001202948 та випустив пластикову карту, що була отримана [PERSON] Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 02.12.2016 р. утворилась заборгованість на загальну суму 4952,16 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2014 року між ПАТ АБ Південний та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку № 1233967, згідно умов якого Позивач відкрив Відповідачу поточний рахунок № 26252001202948 та випустив пластикову карту, що була отримана [PERSON] Відповідно до п.2.1. Договору, Банк відкриває клієнту ПР у валюті гривня на підставі заяви Клієнта на відкриття рахунку. Пунктом 3.2. Договору, Клієнт використовує кошти на ПР в розмірі залишків коштів за винятком незнижувального залишку та з урахуванням встановленого витратного ліміту. Пункт 3.6. встановлює, що Банк поповнює ПР згідно чинного законодавства за рахунок сум, що надходять від Клієнта або від інших осіб. У Клієнта була оформлена платіжна інструкція на перерахування коштів на картковий рахунок, відкритий у «ПриватБанку». Кожний місяць, згідно зазначеної в платіжному дорученні дати, з рахунку №26252001202948 відбувалися списання в розмірі 2300 гривень, які погашалися зарахуваннями заробітної плати. В 2015 році відбувалися списання відповідно до оформленої Клієнтом платіжної інструкції. Останнє зарахування заробітної плати було 04.04.2015 року, після чого зарахувань на карткровий рахунок не відбувалося, внаслідок чого виникла несанкціонована перевитрата. Згідно ст.ст. 526,527,536 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 02.12.2016 р. має заборгованість в сумі 4952,16 грн., яка складається з наступного: - 3841,81 грн. - заборгованість власне за несанкціонованою перевитратою; -132,33 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за несанкціоновану перевитрату; - 977,52 грн. - прострочена заборгованість за процентами; - 0,50 грн. прострочена заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в звязку з чим, позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплати судового збору.

Outcome: approved