Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

у грудні 2018 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем являються батьками неповнолітнього Радіона, [INFO], відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає і їй важко самій його утримувати, також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує вимоги ст. 84 СК України. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. У судове засідання сторони не зявилися, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 38), відповідач позов визнав та не заперечував проти їх задоволення (а.с. 39). Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши надані письмові докази, встановив таке. Позивач та відповідач являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 2). Згідно довідки Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 818 від 12.12.2018 р., позивач зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], та має такий склад сім'ї: син [PERSON], [INFO] Не являється членом ОСГ, не має земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, не має ділянки для обслуговування жилого будинку, земельний пай - відсутній (а.с. 7). За повідомленням Будянської селищної ради Харківського району Харківської області № 1422 від 21.12.2018, відповідач зареєстрований в [INFO] (а.с. 15). Як убачається з довідки про доходи, виданої ТОВ «Коновалівка-Агро» № 36 від 19.10.2018, [PERSON], відповідач по справі, дійсно працює у вказаному товаристві, інженером енергетиком, та за 6 місяців 2018 року, з квітня по вересень, отримав дохід без урахування аліментів у загальному розмірі 30 347,68 грн. (а.с. 11). Також з наданих відповідачем постанов державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату відповідача (а.с.35-37) убачається, що [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] та на користь [PERSON] в розмірі по ј частці. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ураховуючи вищевикладене, оскільки дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач позов визнав, що свідчить про те, що він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, але має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, оскільки працює, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, у звязку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає розміру аліментів, визначеному ч. 5 ст. 183 СК України. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі ј частки його заробітку, суд зазначає таке. Так, відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Оскільки з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] та він також сплачує аліменти ще на двох дітей в розмірі по ј частці від його доходів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ту цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial