Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 7 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.12.2020р. і до повноліття дитини. В обгрунтування позову посилалася на те, що від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . 03.08.2018р. шлюб сторін відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва - розірвано. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, щодо періодичності та розміру сплати аліментів добровільно на утримання дитини між сторонами згоди не досягнуто. Відповідач виконує свої батьківські обов`язки неналежним чином, надаючи утримання дитині нерегулярно, з великими проміжками часу та в розмірі, недостатньому для забезпечення основних життєво важливих потреб дитини. Задача батьків забезпечувати належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового , духовного, морального і соціального розвитку дитини. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2020 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день,час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином, про день,час та місце розгляду справи. Надав до суду заяву в якій частково визнав позовні вимоги та просив стягувати з нього аліменти у розмірі 2 500,00 грн. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2018 року шлюб між сторонами розірвано/а.с.10/. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2ст.182 Сімейного кодексу України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Судом встановлено, що відповідач з позивачем та донькою не проживає, матеріальної допомоги не надає, при цьому є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу. Відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позов. Визначаючи розмір аліментів, який повинен стягуватися з відповідача судом враховано, що донька перебуває на утриманні позивача, відповідач є особою працездатного віку, доказів про те, що на його утриманні перебувають інші особи, або є інші стягнення по виконавчим листам на утримання дітей суду не надано, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 3 000,00 грн. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial