Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою розірвання шлюбу між нею та [PERSON], який був зареєстрований 09.01.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1. Свої вимоги позивач мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось через виникнення неприязних стосунків, розбіжностей та непорозуміння щодо подальшого сімейного життя. Почуття поваги і кохання сторони втратили, шлюбні відносини між ними припинені. Крім того, позивач зазначає, що фактично після реєстрації шлюбу вони не проживають разом, оскільки відповідач відбуває покарання у місцях позбавлення волі. У судовому засіданні позивач, позов підтримує та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дівоче «[PERSON]». Відповідач про час, місце слухання справи повідомлявся належним чином через Березанську виправну колонію № 95, письмових пояснень чи заперечень на позов він не надав, тому суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача згідно ст. 169 ЦПК України. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.01.2014 року, що підтвержується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 09.01.2014 р., актовий запис № 1 (а.с. 5). Із пояснень позивача вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не мають спільного бюджету. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved