Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] й [PERSON] та просив визнати договір дарування земельної ділянки від 12 вересня 2008 року недійсним, визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за час перебування у шлюбі з [PERSON] за спільні кошти подружжям за договором купівлі-продажу, укладеним 05 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], придбано житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 202 кв.м., та земельну ділянку площею 0,1561 га з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS], право власності на яку [PERSON] набула відповідно до договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Проте, без згоди позивача 12 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] (дочкою [PERSON] від першого шлюбу) укладено договори дарування вищезазначених земельної ділянки та житлового будинку. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 березня 2011 року за позивачем визнано право власності на ? частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], але земельна ділянка, на якій розташована належна йому частина спірного будинку, перебуває у власності [PERSON], згідно договору дарування від 12 вересня 2008 року, тому він обмежений у доступі до спірного будинку й фактично позбавлений права користуватися та розпоряджатися зазначеним майном. Зазначений договір дарування земельної ділянки суперечить інтересам [PERSON] та був укладений без його відома, у зв`язку із чим позивач змушений був звернутися до суду. У судовому засіданні [PERSON], представники позивача [PERSON], [PERSON] позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти позову, просили відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подано клопотання про розгляд справи без його участі, з проханням вирішити справу на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб (а.с. 60). 05 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] й зареєстровано в реєстрі за № 2592 (а.с. 10). Також 05 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,1561 га, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] й зареєстровано в реєстрі за № 2595 (а.с. 9). На підставі вказаного договору дарування 21 липня 2005 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 577111, яка розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,1561 га, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010532500268 (а.с. 93). 12 травня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується відміткою Відділу реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області у паспорті [PERSON] (а.с. 60). Судом також з'ясовано, що 12 вересня 2008 року [PERSON] за договорами дарування подарувала [PERSON] земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11,12). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 березня 2011 року за [PERSON] і [PERSON] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за кожним із них право власності на ? частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-16). Право приватної спільної часткової власності [PERSON] на спірний житловий будинок зареєстровано 08 лютого 2013 року, запис № 157379, про що свідчить витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 5370030 від 16 лютого 2013 року (а.с. 73). Крім того, судом встановлено, що у вересні 2011 року [PERSON] звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], треті особи: приватні нотаріуси Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та [PERSON], про визнання удаваним договору дарування земельної ділянки, визнання факту укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, а також про визначення часток у спільному сумісному майні колишнього подружжя. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2012 року позов задоволено частково. Договір дарування земельної ділянки від 05 жовтня 2004 року за адресою: [ADDRESS], визнано удаваним. Встановлено, що правочин, який укладено 05 жовтня 2004 року у вигляді договору дарування є договором купівлі-продажу земельної ділянки. Договір дарування земельної ділянки від 12 вересня 2008 року за адресою: [ADDRESS], визнано недійсним. За [PERSON] визнано право спільної часткової власності на ? частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та за [PERSON] визнано право спільної часткової власності на ? частину земельної ділянки за вказаною вище адресою. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 червня 2012 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2012 року скасовано, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено у повному обсязі. Приймаючи вказане рішення, колегія суддів судової палати в цивільних справах погодилася з обставинами та висновками суду першої інстанції про те, що правочин, який укладений 5 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] у вигляді договору дарування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], насправді є договором купівлі - продажу, оскільки між сторонами було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов саме договору купівлі - продажу та сплачено кошти за земельну ділянку. Проте, колегія виходила з того, що позивачем [PERSON] пропущено строк позовної давності в три роки, протягом якого сторона мала право звернутися до суду про визнання договору дарування земельної ділянки, укладеного 5 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], недійсним. З наведеного вище вбачається, що власником земельної ділянки станом на 12 вересня 2008 року (час укладення оскаржуваного договору дарування) була [PERSON] Договір дарування від 5 жовтня 2004 року, за яким вона стала власником спірної земельної ділянки, не визнано недійсним у порядку, передбаченому законом. За таких обставин, суд, не знаходить підстав для визнання недійсним договору дарування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], укладеного 12 вересня 2008 року, за яким [PERSON] подарувала вказану земельну ділянку [PERSON] Інших підстав для скасування вказаного договору у позовних вимогах не наведено. Крім того, як зазначено вище, рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 червня 2012 року, яке є чинним, відмовлено було [PERSON] у позові до [PERSON] та [PERSON] про визнання в тому числі й даного договору дарування недійсним. У статті 377 ЦК України, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог в частині визнання за ним права власності на 0,078 га земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], зазначено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. У позовних вимогах ставляться вимоги про визнання за позивачем права власності на 0,078 га земельної ділянки (що є ? її частиною) з посиланням на те, що вся земельна ділянка є спільним майном подружжя. Прете власником всієї земельної ділянки на час розгляду справи є [PERSON] відповідно до договору дарування, який є чинним. Позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про визнання за ним права на земельну ділянку, необхідну для обслуговування своєї частини житлового будинку, виділеної йому в натурі рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2013 року, який розташований на вказаній земельній ділянці. Зважаючи на викладене,, позовні вимоги [PERSON] є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed