Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за собою право власності в порядку спадкування на 1/36 ідеальну частку квартири за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що батьки позивача та відповідачів при приватизації вище вказаної квартири отримали у власність по 1/6 ідеальній частці у праві власності на нерухомість, які ними було зареєстровано в КП «Бердичівське МБТІ». Після смерті матері позивача та відповідачів по справі [PERSON], ? належної їй частки успадкував [PERSON], батько сторін по справі, про що отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, проте не зареєстрував його. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли позивач та відповідачі як спадкоємці за законом першої черги в рівних частках. Позивач отримала та зареєструвала за собою право власності на успадковану 1/18 частку у праві власності на вказану квартиру. В оформленні спадкових прав на 1/36 ідеальну частку квартири нотаріусом було відмовлено, так як відсутня реєстрація свідоцтва про право на спадщину за законом, отриманого батьком позивача. Зареєструвати право власності за вказаним свідоцтвом неможливо, оскільки за померлими право власності не реєструється. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Визнання позову відповідачем не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату та час судового розгляду, у судове засідання не з?явилась, заяв про поважність причин неявки та про розгляд справи за її відсутності не надала. За згоди представника позивача та відповідача [PERSON] розгляд справи здійснено за відсутності відповідача [PERSON] Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) є дочкою [PERSON] та [PERSON]. Згідно дубліката свідоцтва про право власності на житло від 23.06.2014 р., виданого взамін втраченого свідоцтва від 01.02.1999 р., квартира [ADDRESS], передана у приватну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Первинне свідоцтво про право власності від 01.02.1999 р. було зареєстроване комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради за № 9755, в реєстровій книзі № 64. 30.03.2006 р. [PERSON] померла. Після її смерті спадщину в рівних частках прийняли чоловік [PERSON] та син [PERSON], кожному з яких було видано свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] за реєстрацією отриманого свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану 1/12 частку не звертався. Таким чином, [PERSON] набув право на ? частку у вказаній квартирі. 03.11.2012 р. помер [PERSON], батько сторін по справі. Після його смерті спадщину прийняли позивач та відповідачі як спадкоємці за законом першої черги в рівних частках. Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, частка кожного спадкоємця в успадкованій частці квартири після смерті [PERSON] становить 1/12. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/18 частку зазначеної квартири, успадкованої після смерті батька, 12.08.2013 р. [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину після смерті батька не зверталась. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька 29.10.2014 р. на 1/18 частку вказаної квартири. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/3 частці на 1/12 частину квартири (тобто на 1/36) після смерті [PERSON] позивачу відмовлено у звязку з відсутністю реєстрації правовстановлюючого документа. При зверненні до Реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у реєстрації права власності на 1/12 частину квартири за [PERSON] на підставі отриманого ним свідоцтва відмовлено, оскільки здатність мати цивільні права та обовязки припиняється у момент смерті. Можливість проведення державної ре6єстрації права власності за померлою особою діючим законодавством не передбачено. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Відповідно до положень ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1299 Цивільного кодексу України, що була чинною на момент отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Оскільки [PERSON] було прийнято спадщину після смерті дружини, отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, він отримав право на 1/12 успадковану частку у зазначеній нерухомості. Відсутність реєстрації отриманого ним свідоцтва, здійснити яку після смерті особи неможливо, порушує законні права позивача, що підлягають захисту шляхом визнання за останньою права власності на 1/36 ідеальну частку квартири. Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені судові витрати стягуються з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved