Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

У грудні 2018 року позивач ЖБК «Маяк - 7» (місце знаходження: 04213, м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 60, к. 4, ідентифікаційний код юридичної особи 22884436) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 77 358,77 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1 762,00 грн. В обґрунтування позову вказували, що ЖБК «Маяк-7» створено 26.11.1988 року за адресою [ADDRESS] і є обслуговуючим житлово-будівельним кооперативом та здійснює свою діяльність спрямовану на забезпечення мешканців будинку комунальними послугами та на утримання і обслуговування будинку, а [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у цьому будинку та їй надаються комунальні послуги та послуги з управління, утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Оскільки [PERSON] не своєчасно та не у повному обсязі сплачує за надані їй комунальні послуги, послуги з утримання будинку та прибудинкової території, утворилась заборгованість в розмірі - 65 715 грн. 19 коп., інфляційні втрати - 8 964 грн. 20 коп., 3% річних - 2 679 грн. 38 коп. У судовому засіданні представник ЖБК «Маяк-7» просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, копії відзиву та доданих до нього документів, суду не надала. За ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 26.11.1988 року за адресою [ADDRESS] було створено ЖБК «Маяк-7». Згідно ордеру на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу від 01.02.1991 року №086116 серія Ж відповідач [PERSON] вселилась у квартиру [ADDRESS] (а.с. 9). Крім того, згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА у м. Києві про реєстрацію місця проживання особи №34970993 від 15.11.2018 року відповідач [PERSON] з 12.03.1991 року по теперішній час зареєстрована в квартирі [ADDRESS] на підставі вищевказаного ордеру (а.с. 10). За твердженням позивача ЖБК «Маяк-7» самостійно здійснює функції управителя та на підставі договорів з спеціалізованими підприємствами постачальниками комунальних послуг є колективним замовником таких послуг та несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих комунальних послуг. Підставою для нарахування ЖБК «Маяк-7» вартості послуг на утримання будинку та прибудинкової території є рішення загальних зборів членів ЖБК «Маяк-7» від 26.11.2014 року з врахуванням Порядку формувань тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 року № 869, про встановлення внесків членів кооперативу на утримання будинку та прибудинкової території будинку [ADDRESS] у розмірі 2,89 грн. за 1 кв.м. Правомірність дій позивача щодо встановлення загальними зборами членів ЖБК «Маяк-7» внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2,89 грн. за 1 кв.м. та його використання встановлено рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року у цивільній справі №756/13833/14-ц за позовом ЖБК «Маяк-7» до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15.04.2015 року та ухвалою Вищогго спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, рішенням загальних зборів членів ЖБК «Маяк-7» від 28.03.2018 року було встановлено для членів кооперативу внесок на утримання будинку та прибудинкової території будинку [ADDRESS] у розмірі 5,183 грн. за 1 кв.м. (а.с. 17). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.11.2018 року заборгованість відповідача перед ЖБК «Маяк-7» складає за період з 01.05.2017 року по 01.11.2018 року з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних - 77 358 грн. 77 коп. При цьому, договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги № 3 від 13.06.2017 року укладений між позивачем ЖБК «Маяк-7» в особі голови правління Чорби В.П. та відповідачем [PERSON] підтверджує визнання останньою заборгованості з оплати за утримання житла та плати за комунальні послуги за минулий період, що утворилася станом на 01.05.2017 року, у розмірі 58 885 грн. 92 коп. (а.с. 11). Згідно копій банківських виписок вбачається, що відповідач частково сплатила заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 8 150 грн. 00 коп. (а.с. 31-38). Таким чином, заборгованість відповідача [PERSON] з оплати наданих житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території за спірний період перед позивачем становить - 77 358 грн. 77 коп. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про кооперацію», обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Згідно ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Статтею 384 ЦК України встановлено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено те, що між сторонами існують правовідносини щодо участі в утриманні будинку та прибудинкової території, сплати комунальних послуг, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання щодо оплати цих послуг не виконував, в зв`язку з чим допустив прострочену заборгованість, суд дійшов висновку про стягнення з нього трьох процентів річних та суми інфляційних втрат за час існування спірної заборгованості. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved