Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

У жовтні 2014р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» (Позивач, ПАТ КБ «Даніель», Банк) до [PERSON] (Відповідач1), [PERSON] (Відповідач2) про стягнення заборгованості за кредитним договором. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поданої представником позивача у судовому засіданні 26.03.2015р. (а.с. 55-56), та заяви про зменшення розміру позовних вимог, поданої представником позивача через канцелярію суду 28.04.2015р. (а.с. 102-103), позивач просив стягнути з Відповідачів заборгованість за Договором про іпотечний кредит №347-04-КН від 15.04.2005р. та додаткових угод до нього (Кредитний договір) у розмірі 214 345,04 доларів США та 796 928,16грн., що разом по курсу Національного банку України станом на 20.04.2015р. складає 5 393 740,97грн. і складається з: - основної суми кредиту - 167 914,45 доларів США, - несплачених позичальником процентів - 46 430,59доларів США, - комісії - 68 121,77грн., - неустойки - 728 806, 39грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.04.2005р. між Позивачем та Відповідачем1(Позичальник) було укладено Кредитний договір, в забезпечення належного виконання якого між Позивачем та Відповідачем2 було укладено Договір поруки №329-04. За Договором поруки Відповідач2 виступила поручителем Відповідача1 за Кредитним договором і взяла на себе обов'язок сплатити Банку протягом визначеного строку з моменту отримання повідомлення Банку заборгованість Відповідача1(Позичальника) у повному обсязі. Позивач вказує на те, що він направляв Відповідачам вимогу 1-04-3765 про усунення порушень по Кредитному договору та погашення заборгованості, разом з тим на час звернення з позовом до суду та у подальшому Відповідачами заборгованість не погашена. З огляду на положення умов укладених між Позивачем та Відповідачами договорів, положень Цивільного кодексу України Позивач просив стягнути з Відповідачів заборгованість за Кредитним договором. Щодо заявлених позовних вимог 09.04.2015р. представником Відповідача2 через канцелярію суду подані письмові заперечення, в яких зазначено, що Відповідач2 поручався згідно п.п.1 Договору поруки від 14.04.2015р. за забезпечення виконання Відповідачем1 вимог Банку, які витікають з Кредитного договору, за умовами якого Відповідачу1 надається кредит на купівлю квартири у розмірі 135 000 доларів США на строк до 14.04.2015р. включно. Разом з тим, 15.12.2006р. між Позивачем та Відповідачем1 укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, згідно якої сума наданого Позичальнику кредиту збільшена до 265 000 доларів США. Умовами Договору поруки (п.5.1) було передбачено, що у разі зміни будь-яких умов виконання зобов'язань за Кредитним договором, що збільшують розмір зобов'язання Відповідача1, Сторони вносять зміни до умов Договору поруки шляхом укладення додаткових угод. Між Позивачем та Відповідачем2 додаткових угод укладено не було, а тому в силу положень ч.1 ст.559ЦК України порука припинилась. Жодних доказів того, що Відповідачем2 надавалась згода на збільшення суми кредиту Позивачем не надано. Більш того Відповідач2 вважає, що порука є припиненою і в силу положень ч.4 ст.559ЦК України, поза як Позивач (Банк) раніше скористався своїм правом на дострокове стягнення кредиту шляхом направлення Відповідачам вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитом. Вимоги дострокове стягнення були долучені Банком ще до позову, який подавався до Голосіївського районного суду м.Києва, про звернення стягнення на предмет іпотеки до Відповідача1. Ухвалою вказаного суду від 05.03.2014р. було відкрито провадження у справі №752/3148/14-ц. У вимозі від 27.12.2013р. за №4-04-4983 (направлена згідно фіскального чека 08.01.2014р.) зазначалось про те, про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором у повному обсязі через 30 календарних днів з дати надіслання даної вимоги. Вимога направлялась Відповідачу1 та Відповідачу2. Отже, Відповідач2 вважає, що Позивач відповідно до вимог ч.2 ст.1050ЦК та п.2.3.6, п.2.3.3. Кредитного договору використав право достроково стягнути з Позичальника заборгованість за кредитним договором, надіславши 08.01.2014р. зазначену вище Вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів. Таким чином, як наголошує Відповідач2, Позивач згідно з положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до Поручителя (Відповідача2) протягом 6 місяців, починаючи відлік шестимісячного строку через 30 календарних днів з дати надіслання вказаної вимоги (08.01.2014р.), а саме починаючи з 08.02.2014р. Аналогічну правову позицію було висловлено Верховним Судом України у Постанові від 21.01.2015р. (а.с.79-93). Представник Відповідача1 також надав до суду письмові заперечення щодо позову, вказавши, що Позивачем не долучено доказів порушення Відповідачем1 умов п.2.2.7 Кредитного договору з надання документів щодо фінансового стану Позичальника, а тому вимога про стягнення штрафу у гривневому еквіваленті - 5 300доларів США, є безпідставною(а.с.195-196). У судовому засіданні представник Позивача - Леус М.Д. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Відповідача1 [PERSON] - [PERSON], та представник Відповідача2 [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні щодо позову заперечували з обставин, викладених у письмових запереченнях. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 15.04.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Даніель» (ТОВ «КБ «Данієль»), правонаступником якого є ПАТ «КБ «Даніель», та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 347-04-КН (Кредитний договір), згідно якого позичальник отримала в кредит кошти в розмірі 135 000,00 доларів США строком до 14.04.2015р. з відсотковою ставкою 13,5 % річних для придбання нерухомого майна. При цьому сторони п.5.5 Договору погодили, що терміни позову по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором установлюються сторонами 5 років (а.с.11-12). Додатковою угодою№1 до Кредитного договору від 15.12.2006р. сторони визначили, що Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 265 000,00доларів США до 14.04.2025року включно зі сплатою 13,5% відсотків річних. За управління кредитом підлягає сплаті комісія у розмірі 0,09% суми наданого кредиту, а саме 238,50доларів США (а.с.15). Згідно умов кредитного договору та Додаткових угод до нього №2 від 08.04.2009р. та №3 від 14.07.2011р., укладених між Позивачем та Відповідачем1, погашення кредиту має здійснюватися частками згідно графіку, а відповідно до додаткової угоди № 3 від 14.07.2011 року остаточне погашення залишку кредиту позичальник повинен здійснити не пізніше 14.04.2025 року включно (а.с.13, 14). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В порушення умов договору та взятих на себе зобов'язань, Відповідач1 [PERSON] кредит не повертала вчасно та не проводила оплату за користування ним, в зв'язку з чим станом на 20.04.2015 року наявна заборгованість по основній сумі кредиту - 167 914,45 доларів США, заборгованість по процентах - 46 430,59 доларів США, заборгованість по комісії - 68 121,77 грн. Також Позивачем нараховано неустойку 728 806,39грн., яка як вбачається з наданого розрахунку, складається з: - пеня на прострочені відсотки - 17 972,55доларів США (еквівалент в гривні 385 436,73грн.), - пеня на прострочений кредит - 10 968,94доларів США (еквівалент в гривні 235 238,36грн.), - пеня на прострочену комісію 18 883,86грн., - штраф - 5 300,00доларів США (еквівалент в гривні 113 663,04грн.), як вказано в розрахунку сплачена неустойка становить суму - 24 415,60грн. (а.с. 104-112). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Пунктом 2.3.3 договору про іпотечний кредит визначено, що позичальник зобов'язаний у разі порушення умов цього договору на вимогу банку повернути суму кредиту в повному обсязі, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії за користування кредитом, цілком виконати інші зобов'язання за договором. Оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] в односторонньому порядку порушила умови кредитного договору, суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості по кредиту, відсотках та комісії у повному обсязі. Що стосується вимог позивача про стягнення неустойки, яка встановлена п. 5.2 Договору про іпотечний кредит (Кредитний договір), суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Так, п. 5.2 договору визначено, що при порушені позичальником зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.7-2.2.10 цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення штраф в розмірі 2 % від суми отриманого кредиту. При цьому, п.п. 2.2.7-2.2.10 Договору про іпотечний кредит передбачено, що позичальник зобов'язаний протягом дії даного договору подавати банку кожні 12 місяців документи, що посвідчують його фінансовий стан; забезпечити належне оформлення договору іпотеки; протягом 30 днів з моменту придбання права власності на квартиру зареєструватися у зазначеній квартирі та надати в банк документи, що підтверджують факт реєстрації. Також у період дії даного договору не отримувати кредит в інших банківських установах, не надавати порук без письмової згоди ПАТ «КБ «Даніель». Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте, доводи Позивача щодо обґрунтування позовних вимог про стягнення неустойки в розмірі штрафу - 5 300,00доларів США (еквівалент в гривні 113 663,04грн.) не підтверджуються матеріалами справи, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно нарахований розмір неустойки - 728 806,39грн. підлягає зменшенню на суму штрафу 5 300,00доларів США (еквівалент в гривні 113 663,04грн.) і підлягає задоволенню лише на суму - 615 143,35грн. Також судом встановлено, що 15.04.2005 року між ТОВ «КБ «Даніель» та [PERSON] було укладено договір поруки № 329-04 (а.с.16). Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, Відповідач2 - [PERSON] виступила поручителем за належне виконання Відповідачем1 -[PERSON] зобов'язань перед ПАТ «КБ «Даніель» за Кредитним договором (Договором про іпотечний кредит) № 347-04-КН від 15.04.2015 року. При цьому зі змісту п.1.1. Договору вбачається, що він забезпечує вимоги Банка, які витікають з Кредитного договору, за умовами якого Позичальнику надається кредит на купівлю квартири у розмірі 135 000,00 доларів США на строк до 14 квітня 2014р. включно зі сплатою за користування кредитом 13,5% річних, із сплатою неустойки, відшкодування збитків та інших платежів, передбачених кредитним договором та можливими додатковими угодами до нього, як його невід'ємної частини. Пунктом 5.1.Договору поруки визначено: у разі зміни будь-яких умов виконання зобов'язань за Кредитним договором, що збільшує розмір зобов'язань Боржника, Сторони вносять відповідні зміни до умов цього Договору шляхом укладення додаткових угод. Зміни чи доповнення можливі лише за взаємною згодою Сторін і оформляються додатковою угодою Сторін у письмовій формі (п.5.2). Згідно п. 2.1. договору поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Боржник і Поручитель несуть перед Банком солідарну відповідальність (п.2.2.Договору). Поряд з цим Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів того, що з Відповідачем2, як Поручителем, у зв'язку із збільшенням розміру кредиту за Основним договором укладались будь-які додаткові угоди. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності(ч.1 ст.559ЦК України). За змістом п. 4.2 Договору поруки, сторони передбачили, що дія договору припиняється в момент повного виконання боржником чи поручителем боргових зобов'язань боржника у повному обсязі перед банком за кредитним договором. Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З договору поруки від 15.04.2005 року вбачається, що строк припинення поруки не встановлений. Тобто, зі змісту п. 4.2 договору поруки неможливо встановити дійсний строк дії поруки, яка за своєю суттю не може діяти більше, ніж основне зобов'язання, забезпечене нею. Враховуючи, що строк дії поруки Відповідача2 -[PERSON] договором не встановлений, вона припиняє свою дію у разі пред'явлення банком до неї вимоги протягом шести місяців після настання строку виконання зобов'язання [PERSON] Як було встановлено судом, що також підтверджується матеріалами справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2014 року відкрито провадження по справі за позовом ПАТ «КБ «Даніель» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звертаючись до Голосіївського районного суду м. Києва з вказаним позовом, Позивачем додано до позову вимогу від 27.12.2013 року про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі через 30 календарних днів з дати надіслання даної вимоги, що направлялася відповідачам по даній справі, яку направлено стороні згідно фіскального чеку 08.01.2014р. (а.с. 83-87). Отже, пред'явивши вказану вище вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, Позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання та був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи відлік шестимісячного строку через 30 календарних днів з дати надіслання такої вимоги, а саме, починаючи з 08.02.2014 року, оскільки згідно квитанції про сплату за відправлення вимоги та повідомлення про вручення такої вимоги, вимога була надіслана 08.01.2014 року. Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-170цс13 від 17.09.2014 року, згідно якої непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням. У постанові від 21.01.2015р. у справі у справі № 6-190 цс14 Верховний Суд України також висловив правову позицію за якою: «Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.». З огляду на викладене та з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що порука [PERSON] перед ПАТ «КБ «Даніель» за виконання [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором припинила свою дію, а тому позовні вимоги про солідарне стягнення з неї, як з поручителя заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з Відповідача1- [PERSON] на користь позивача ПАТ «КБ «Даніель» заборгованість за кредитним договором в розмірі 214 345,04 доларів США та 68 121,77 грн. Судові витрати покласти на Відповідача1- [PERSON] відповідно до ст.. 88 ЦПК України, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial