Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У грудні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про повернення надмірно сплачених коштів за кредитом №247877 від 03.08.2008 року в розмірі 3060,05 грн. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 03.09.2008 року року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 247877, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000 грн. з кінцевим терміном повернення 27.08.2010 року. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.11.2009 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 26656 грн. 64 коп., а також стягнуто 266,57 грн. судового збору. В решті вимог - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання протиправними дій кредитора щодо розподілу стягнутих сум та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку кредитної заборгованості за кредитним договором стягнутих на виконання рішення суд - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 23.05.2016 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.05.2015 року в частині задоволення позову змінено та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № 247877-CRED від 03.09.2008 року у розмірі, що є процентами за користування кредитом за період з червня 2009 року по жовтень 2010 року в розмірі 4668,24 грн., понесені судові витрати в сумі 46,68 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.10.2016 р. касаційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» відхилено. Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2016 року в частині вирішення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - залишено без змін. Відповідно до виписки по картрахунку [PERSON] від 23.09.2019 р., 11.07.2017 р. було автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості по карті у сумі 2743,07 грн. та 5031,90 грн. 03.05.2018 р. на адресу відповідача позивачем надсилалася вимога про повернення надмірно сплачених грошових коштів за кредитом в розмірі 3060,05 грн. протягом п`яти днів. Положеннями ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; споживач це фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит; \~споживчий кредит (кредит) - це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до частини 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частини 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до статті 1073 ЦК України, у разі безпідставного списання банком грошових коштів з рахунка клієнта банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Цих вимог закону відповідач не виконав. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно списано кошти для погашення заборгованості у сумі 3060,05 грн. ((5031,90+2743,07) - 4668,24 грн.), у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн., від сплати якого позивач звільнений на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі викладеного,

Outcome: approved