Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернулася до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своєму позові [PERSON] зазначила, що з 15.02.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, часті сварки та образи в присутності дітей. Подружні відносини між ними припинені, тривалий час кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а тому позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2021 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 15 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис №162, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 15.02.2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, часті сварки та образи. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, у зв`язку з чим вирішили розірвати шлюб. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію сторін стосовно не бажання перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних стосунків та спільне не бажання подружжя відновлювати сім`ю, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved