Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У грудні 2014 року\~[PERSON] (надалі - Позивач)\~звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживачів, в якій просить стягнути з\~ПАТ «Комерційний банк «Надра»\~на його користь грошові кошти в розмірі 3 637,48 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що до 2011 р. перебував у цивільних правовідносинах з ПАТ «Комерційний банк «Надра» (надалі - Відповідач), опосередкованих договорами банківського рахунку та депозиту, а також за кредитним договором №78336664 від 25.04.2007 р.Станом на 13.12.2011 р. договірні відносини між позивачем та відповідачем було припинено за всіма правочинами, у т. ч. за кредитним договором. Сторонами проведено необхідні розрахунки. Взаємних претензій одне до одної сторони не мали. Проте, в порушення умов договору №78336664 від 25.04.2007 р. та вимог п. 4, 6 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем до позивача було висунуто вимогу про сплату на користь відповідача грошових коштів у розмірі 3 637,48 грн. за закриття кредитної лінії за названим договором. На виконання безпідставної вимоги відповідача 13.12.2011 р. [PERSON] до каси Центрального відділення філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Харківського регіонального управління було внесено грошові кошти у розмірі 3 637,48 грн., що підтверджується квитанцією №6270 від 13.12.2011 р. Позивач вважає, що зазначені кошти відповідач набув без достатньої правової підстави та на підставі до ч. 1 ст. 1212 ЦК України зобов'язаний повернути потерпілому це майно. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи містяться заперечення відповідача на позов, в яких відповідач в обґрунтування своєї позиції посилається на наявність між сторонами договірних правовідносин за Договором про комплексне банківське обслуговування, в рамках яких позивачем було здійснено платіж у розмірі 3 637,48 грн. Суд, дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2011 р. [PERSON] до каси Центрального відділення філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Харківського регіонального управління було внесено грошові кошти у розмірі 3 637,48 грн., що підтверджується квитанцією №6270 від 13.12.2011 р. Отримувачем коштів відповідно до квитанції є Центральне відділення філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Харківського регіонального управління, призначення платежу: внесення готівки без введення ПІН-коду №78336664, власник рахунку [PERSON]. В додаткових поясненнях представник позивача зазначив, що для сплати грошових коштів не існувало будь-яких правових підстав, оскільки станом на 13.12.2011 р. правовідносини між позивачем та відповідачем було припинено, а грошові кошти у розмірі 3 637,48 грн. відповідачем вимагалися за закриття кредитної лінії за названим договором, хоча ані умовами договору, ані чинним законодавством такий обовязок позивача не передбачався. Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо існування станом на 13.12.2011 р. між сторонами договірних правовідносин за Договором про комплексне банківське обслуговування, а також щодо існування заборгованості позивача перед банком, як станом на 13.12.2011 р., так і на час розгляду справи, оскільки такі доводи ПАТ «КБ «Надра» не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 18.2 Договору про комплексне банківське обслуговування, наданого відповідачем до суду, умови Договору є публічними і Клієнт погоджується з ними, підписуючи Анкету на придбання продукту Банку. Згідно п. 18.3. Договору про комплексне банківське обслуговування клієнт на момент підписання Анкети на придбання продукту Банку з Тарифами банку ознайомлений та погоджується. Враховуючи зазначені положення Договору про комплексне банківське обслуговування та ст. 638 ЦК України, такий договір є укладеним з моменту підписання анкети клієнта. Проте відповідачем не надано до суду Анкети клієнта, підписаної [PERSON] Суд погоджується з твердженням позивача, що повідомлення, яке міститься в матеріалах справи не є належним доказом укладення договору позивачем з банком, оскільки підтверджує лише факт повідомлення позивача з боку банку про відкриті на його імя рахунки. Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постановах від 11.02.2015 р. та 11.03.2015 р. Так, у зазначених постановах Верховним Судом України, зроблено висновок, що умови договору, які не містять підпису клієнта банку не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Існування заборгованості позивача перед відповідачем, також не підтверджено належними і допустимими доказами, якими є відповідні фінансові документи (виписки із особових рахунків позичальника, відкритих на виконання кредитних договорів, копії меморіальних ордерів і платіжних доручень, які б свідчили про рух коштів позичальника на рахунки, відкритих, як у банку-відповідача, так і в інших банківських установах), із яких би можна було встановити, коли позичальник почав користуватися кредитною лінією, у яких сумах, періоди цього користування, починаючи із якого часу і у яких розмірах позичальник допустив прострочення із повернення кредитних коштів і правильність нарахування банком прострочених відсотків за користування кредитними коштами, за обслуговування кредитної лінії. Без зясування вказаних обставин неможливо встановити обґрунтованість доводів відповідача про факт існування заборгованості та здійсненого відповідачем розрахунку. Надані відповідачем [PERSON] звіт за операціями по поточному картковому рахунку з 24.04.2007 р. по 12.12.2011 р. та [PERSON] звіт за операціями по поточному картковому рахунку з 24.04.2007 р. по 08.04.2015 р. складені відповідачем в ході розгляду даної справи та мають однобічний характер та за відсутності належним чином підтвердженого договірного регулювання між сторонами, а отже достовірність інформації наведеної в них викликає обґрунтовані сумніви. Згідно з положенням, передбаченим ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов'язків доказування. При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності, лежить на продавцеві (виготівникові). За таких умов, суд приходить до висновку, що між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» відсутні договірні правовідносини, існування заборгованості позивача перед банком також не знайшло свого підтвердження, а отже відповідачем не спростовано доводи позивача про безпідставність набуття банком грошових коштів у розмірі 3 637,48 грн. Частиною 1\~ст. 1212 ЦК України\~визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позивачем на адресу відповідача та Центрального відділення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Харківського регіонального управління направлено вимоги про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави від 26.11.2014 р. та від 24.11.2014 р. відповідно. Згідно з даними виписки за картковим рахунком позивача грошові кошти на виконання вимоги відповідачем сплачено не було. Також відсутність оплати на задоволення вимоги позивача не заперечується з боку відповідача. За таких обставин, вимога позивача про повернення сплачених коштів в розмірі 3 637,48 грн. є обґрунтованою. Серед іншого, відповідач обґрунтовував свої заперечення тим, що відповідно до постанови правління Національного банку України №356 від 04.06.2015 р. прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра», проте позивач протягом 30 днів з моменту публікації відомостей відповідно до ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не заявив кредиторські вимоги, а отже останні є погашеними. Зазначені обставини не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки відповідачем не надано доказів того, що вимоги ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було виконано належним чином. В той же час, [PERSON] звернувся до суду (12.12.2014 р.) до прийнятого рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра». Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що на момент звернення до суду з позовом вимоги позивача були обґрунтованими, останні підлягають задоволенню. Одночасно з цим, рішення про задоволення позову не перешкоджає зверненню позивача до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та прийняття відповідними посадовими особами рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема щодо включення/не включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів тощо. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд відхиляє доводи відповідача про безпідставність покладення на нього судових витрат у звязку із введенням до банку тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Надра», виходячи з такого. [PERSON]\~звернувся до суду з позовом у грудні 2014 року. На момент звернення позивача до суду ПАТ «КБ «Надра» не було звільнено від сплати судового збору, оскільки тимчасова адміністрація до банку була введена лише у лютому 2015 р. Крім того, чинна редакція Закону України «Про судовий збір» не містить пільг щодо сплати судового збору за позовами уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або банку до якого введено тимчасову адміністрацію або прийнято рішення про ліквідацію. Таким чином, з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» також слід стягнути в дохід держави суму судового збору На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved