Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У грудні 2014 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», через свого представника звернувся в суд з позовною заявою до відповідача - [PERSON], [INFO], в якій просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 23.187,35 гривень, а також понесені судові витрати за подання позову. Позовні вимоги мотивуються тим, що 11.06.2013 року позивач та відповідач шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви за № 001-05824-110613 (далі - договір). Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вяинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в документах, якими сторони обмінялись. Згідно з п.п. 2.1; 2.2: 2.5 Частини 1 вищевказаного договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок. Згідно п. 1 Частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1. Частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору. Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачеві споживчий кредит в сумі 15.000,00 гривень, шляхом перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі, що підтверджується меморіальним ордером за № 38130647 від 12.06.2013 року в національній валюті України - гривні Відповідач станом на дату складання позову не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 16.07.2014 року за відповідачем по укладеному з відповідачем Договором за № 001-05824-110613 від 11.06.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 23.187,35 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 15.000,00 грн.; заборгованість за відсотками: 1.381,85 грн.; заборгованість за комісіями: 6.805,50 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином згідно ст.ст.74-78 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечення на позов суду не надано. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до думки, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.06.2013 року Банк та [PERSON], [INFO], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви за № 001-05824-110613. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачеві споживчий кредит в сумі 15.000,00 гривень, шляхом перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі, що підтверджується меморіальним ордером за № 38130647 від 12.06.2013 року в національній валюті України - гривні. Відповідач станом на дату складання позову не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 16.07.2014 року за відповідачем по укладеному з відповідачем Договором за № 001-05824-110613 від 11.06.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 23.187,35 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 15.000,00 грн.; заборгованість за відсотками: 1.381,85 грн.; заборгованість за комісіями: 6.805,50 грн. Згідно ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст.525, 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.549 Цивільного Кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту або сплати процентів, комісії згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеня). Відповідно до ст.550 Цивільного Кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Стаття 610 Цивільного Кодексу України передбачає, що порушення зобов'язань є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 316,06 гривень.

Outcome: approved