Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення невиплаченої заробітної плати, розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він у період з 10 жовтня 2012 року по 14 листопада 2014 року працював у ПрАТ «Азовелектросталь» на посаді майстра дільниці у термообрубному цеху. 14 листопада 2014 року він був звільнений з підприємства за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП Укрїни. На день звільнення підприємство мало перед ним заборгованість по заробітній платі за серпень, вересень, жовтень та листопад 2014 року, але розрахунок при звільненні з ним не проведений. Згідно довідки ПрАТ «Азовелектросталь» від 21 листопада 2014 року, невиплачена заработна плата та розрахунок при звільненні становить 7525,28 гривен, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, просить стягнути з відповідача спричинену йому моральну шкоду в сумі 3000 гривень, псилаючись на те, що діями відповідача порушені його законні права, що призвело до моральних страждань, пов?язаних з необхідністю докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, він змушений був звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, витрачати на це свій час; а також витрати на правову допомогу в сумі 360 гривень. 06 лютого 2015 року до суду надійшла заява позивача, в якій він, посилаючись на ст. 31 ЦПК України, зменшив свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 7525,28 гривень, від решти позовних вимог відмовився, просив розглядати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача за довіреністю Солошенко О.М. у судове засідання не прибула, надіславши заперечення проти позову, за змістом яких відповідач визнає, що має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі за серпень 2014 року в сумі 2228,84 гривень, вересень 2014 року в сумі 1642,57 гривень, жовтень 2014 року в сумі 2977,83 гривень, листопад 2014 року в сумі 676,04 гривень, у тому числі нарахована компенсація за невикористану відпустку в сумі 424,11 гривень, а всього 7525,28 гривень, які станом на 20 січня 2015 року не сплачені. Вмоги позивача в частині стягнення з підприємства моральної шкоди в сумі 3000 гривень, та витрат на правову допомогу в сумі 360 гривень відповідач не визнає, посилаючись на недоведеність розміру моральної шкоди, окільки позивачем не зазначено, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди; а щодо витрат на правову допомогу, позивачем не надано документ, що був підставою для надання адвокатом правової допомоги позивачеві (відповідний договір), деталізований розрахунок виданого адвокатові гонорару з зазначенням характеру наданої правової допомоги та кількості затраченого адвокатом часу, у зв?язку з чим неможливо провести обгрунтований розрахунок вартості правової допомоги відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Як вбачається з трудової книжки серії [NUMBER], позивач [PERSON], [INFO], у період з 10 жовтня 2010 року по 14 листопада 2014 року працював у ПрАТ «Азовелектросталь» майстром дільниці термообрубного цеху № 104 і наказом № 356к від 14 листопада 2014 року був звільнений за угодою стрін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно довідки ПрАТ «Азовелектросталь» № 301/502 від 21 листопада 2014 року, та письмових заперечень відповідача, заборгованість підприємства по зарплаті [PERSON] становить: за серпень 2014 року - 2228,84 гривень, вересень 2014 року - 1642,57 гривень, жовтень 2014 року - 2977,83 гривень, листопад 2014 року - 676,04 гривень, у тому числі нарахована компенсація за невикористану відпустку в сумі 424,11 гривень, а всього 7525,28 гривень. Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов?язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за серпень 2014 року, вереснь 2014 року, жовтень 2014 року, листопад 2014 року, яка на день звільнення становить 7525,28 гривень, представник відповідача наявність заборгованості перед позивачем за вказаний період, та суму заборгованості визнає, проти стягнення вказаної суми з відповідача не заперечує. На підставі наведеного, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з ПрАТ «Азовелектросталь» на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату за серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 року в сумі 7525,28 гривень. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За положеннями ч. 1, 3, п. 2 ст. 79 ЦПК України, до судових витрат належать й витрати на правову допомогу. Як вбачається з доданого до позову корешка квитанції від 12 грудня 2014 року, [PERSON] сплатив за послуги адвоката (консультація, запит, позовна заява) 360 гривень, які суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача. Також ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 47, 115, 116 КЗпП України,

Outcome: approved