Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що рішенням Іванківського районного суду Київської області від 11 грудня 2013 року її брата [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним. Однак, на даний час стан здоров`я [PERSON] значно поліпшився, він видужав та не потребує постійного лікування, може самостійно про себе турбуватися. Тому просила скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 грудня 2013 року, поновити цивільну дієздатність [PERSON] , [INFO] , та припинити над ним опіку. У подальшому [PERSON] звернулася до суду із заявою про зміну предмета заяви, у якій просила обмежити у цивільній дієздатності [PERSON] , оскільки за результатом судово-психіатричної експертизи встановлено, що у останнього відбулось значне поліпшення психічного стану, проте наявний наразі психічний розлад істотно впливає на здатність [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак не позбавляє його цієї здатності. Вказана заява прийнята судом до розгляду. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересовані особи виконавчий комітет Бородянської селищної ради Київської області та Бородянський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням в судове засідання своїх представників не направили, просили розглянути справу без їх участі. Вислухавши в судовому засіданні учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 грудня 2013 року, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним та призначено [PERSON] його опікуном (а.с.11). [PERSON] з 26 березня 2014 року проживає у Бородянському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням та є його підопічним, що підтверджується копією виписки з історії стаціонарного хворого № 051011339, виданою Бородянським психоневрологічним інтернатом з геріатричним відділенням 04 грудня 2020 року (а.с.9). За змістом ч. 6 ст. 300 ЦПК України, кожній особі визнаною недієздатною гарантовано право на припинення дії зазначеного судового рішення, а саме, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Положення даної статті набуло чинності 15 грудня 2017 року. В даному випадку, [PERSON] позбавлений права на припинення дії рішення про визнання його недієздатним за таким порядком, оскільки рішення про визнання його недієздатним було постановлено до зазначених змін. Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЦК України, у разі видужання фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, або такого поліпшення її психічного стану, який відновив у повному обсязі її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд поновлює її цивільну дієздатність. Згідно ч. 3 ст. 76 ЦК України, опіка припиняється у разі поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною. Статтею 42 ЦК України визначено, що за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною (ч. 4 ст. 300 ЦПК України). На виконання зазначених положень ухвалою суду від 14 січня 2021 року була призначена судово-психіатрична експертиза для визначення психічного стану [PERSON] . Як убачається із висновку судово-психіатричного експерта № 32-ц від 17 лютого 2021 року, [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний психічний розлад шизофренію, параноїдну форму, стан неповної ремісії (F 20.04 за MKX 10). У [PERSON] відбулося поліпшення психічного стану до стану неповної ремісії, даний психічний розлад істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак не позбавляє його цієї здатності. У вказаному висновку зазначено, що [PERSON] за своїм психічним станом може, але не повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 49-51). Відтак, експертизою встановлено, що [PERSON] не повністю усвідомлює значення своїх дій та не може у повній мірі керувати ними. Отже, оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] страждає психічним розладом, внаслідок чого у нього виникає неспроможність у повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними. Частиною 1 ст. 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. На відміну від правоздатності, якою людина наділяється внаслідок самого лише факту своєї появи на світ і незалежно від суб`єктивних факторів, дієздатність фізичної особи це таке правове поняття, що пов`язане передусім із психічним станом людини, адже цивільною дієздатністю наділяється лише та фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним кодексом України і може бути обмежений виключно у випадках та в порядку, встановлених законом. Основний об`єктивний критерій для обмеження обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, з огляду на приписи статей 31-35 ЦК, її вік, але цивільне законодавство передбачає й винятки з цього правила, визнаючи таким критерієм стан психічного здоров`я чи поведінку людини, яка має ознаки хворобливої залежності. Так, за приписами ч. 1 ст. 36 ЦК передбачена можливість обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Разом із тим цивільне законодавство презюмує, що стан психічного здоров`я фізичної особи може динамічно змінюватися, зокрема й поліпшуватися аж до повного видужання, а тому допускає поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (ст. 42 ЦК). Обов`язковою підставою для поновлення фізичної особи у дієздатності є не тільки видужання чи значне поліпшення її психічного стану, а саме те, що позитивні зміни дозволяють їй усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з матеріалів справи, під час ухвалення рішення суду про визнання [PERSON] недієздатним, останній страждав на хронічний стійкий психічний розлад шизофренію, параноїдної форми (МКХ-10, F20.00) із апато-абулічним типом дефекту та безперервно-прогредієтним перебігом. Ступінь виразності психічних розладів у [PERSON] такий, що він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, про що свідчить акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 238ц від 28 листопада 2013 року. Натомість, як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 32-ц від 17 лютого 2021 року, на теперішній час у [PERSON] відбулося поліпшення психічного стану до стану неповної ремісії, даний психічний розлад істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак не позбавляє його цієї здатності. Таким чином, вказане свідчить, що психічний стан [PERSON] хоча і покращився, проте не такою мірою, що він повністю може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто відбулося часткове одужання недієздатної особи, але при цьому психічний розлад у неї все ж спостерігається, тому суд приходить до висновку, що є всі підстави для скасування рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 грудня 2013 року про визнання [PERSON] недієздатним, припинення над ним опіки та визнання останнього обмежено дієздатним. За змістом ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Враховуючи, що [PERSON] з 26 березня 2014 року проживає в Бородянському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням та над ним має бути встановлено піклування, виконання обов`язків піклувальника до його призначення слід покласти на Бородянський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням в особі керівника цієї установи.

Outcome: approved