Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 28.09.2014 року Віньковецьким районним управлінням юстиції у Хмельницькій області за актовим записом № 58. В обґрунтування позову зазначила, що 28.09.2014 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя не склалось, відповідач зневажав та принижував позивача. Сторони тривалий час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Тому [PERSON] , не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просила його розірвати. Ухвалою суду від 22.01.2020 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 18.02.2020 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 12.03.2020 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, та визнав позовні вимоги повністю. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено,\~що сторони\~зареєстрували свій\~шлюб 28.09.2014\~року у\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю, тобто позивачем. Як випливає із змісту позовної заяви, між сторонами часто виникали непорозуміння, сварки та скандали, спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, тривалий час проживають окремо і їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, і примирення не бажає, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved