overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 2 грудня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки у судове засідання не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2 грудня 2000 року. ( а.с. 3 ) Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].(а.с. 3) Сторони не підтримують шлюбних стосунків з осені 2009 року, сім'я існує формально, позивач на примирення не згоден. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому посилається на те, що 15.03.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ANEECC9FR91407, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 10000,00 грн., з розрахунку 0,12 % річних. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує у зв'язку з чим виникла заборгованість за сумою кредиту, яка станом на 26.09.2014 року складає 51303,50 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 51303,50 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 513,04 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ANEECC9FR91407, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 10000,00 грн., з розрахунку 0,12 % річних. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує у зв'язку з чим виникла заборгованість за сумою кредиту, яка станом на 26.09.2014 року складає 51303,50 грн., та складається з: 7039,93 грн. - сума заборгованості за кредитом; 10,91 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4400,00 грн. - сума по комісії за користування кредитом; 36933,45 - сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф(фіксована частина); 2419,21 грн. - штраф(процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 513,04 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Ленінський відділ ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області про виключення з актового запису відомостей про батька. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач, посилався на те, що в нього є сумніви відносно того, що він не є батьком дитини - [PERSON], [INFO]. З урахуванням викладеного, просив суд виключити з актового запису № 43 від 18.08.2000 року, вчиненого виконавчим комітетом Таромської селищної ради Ленінського району м. Дніпропетровська, як батька дитини. Позивач у судове засідання не з?явився, про час місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила суд відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи та надані докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.12.1999 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Таромської селищної ради Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 49. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], про що виконавчим комітетом Таромської селищної ради Ленінського району м. Дніпропетровська в Книзі реєстрації народжень 18 серпня 2000 року зроблено відповідний актовий запис № 43 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. 30 жовтня 2000 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська в книзі реєстрації про розірвання шлюбу зроблено актовий запис за № 570. За клопотання представника позивача по даній цивільній справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Згідно висновку експерта № 134 встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9998%. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 15.04.2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2607/0408/71-005. Відповідно до умов договору банк надав відповідачці кредит у розмірі 63 000, 00 доларів США. 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «ДельтаБанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №2607/0408/71-005. Відповідачка свої зобов'язання перед кредитором не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні 12.12.2013 року факт існуючої заборгованості перед банком визнала, при цьому просила суд надати час для вирішення спірного питання мирним шляхом. В судове засідання 06.02.2014 року відповідачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник відповідачки надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи перенести на іншу дату у зв'язку з виробничою завантаженістю, при цьому жодного належного доказу на підтвердження поважності причини неявки ним не надано. Крім того, на думку суду відповідачка не позбавлена можливості особисто з'явитися до судового засідання. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачки та її представника і постановити рішення по наявним в справі доказам. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 15.04.2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2607/0408/71-005. Відповідно до умов договору банк надав відповідачці кредит у розмірі 63 000, 00 доларів США з відсотковою ставкою 11, 9 % річних строком до 15.04.2038 року. 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «ДельтаБанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №2607/0408/71-005. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідачка позов визнала та просила розірвати шлюб із позивачем, оскільки на даний час сім'я фактична розпалася. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2001 року. Шлюб другий, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом терміну примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст. ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 26.04.2013 р. позивач надав у борг відповідачці грошові кошти у сумі 93 300 доларів США. На підтвердження отримання даної суми відповідачка надав відповідну розписку, яка складена власноруч із зобов'язанням повернути кошти 10.09.2013 р. Частково відповідачка повернула борг у розмірі 33 300 доларів США, залишилась не повернута сума боргу у розмірі 60 000 доларів США, що в еквіваленті, згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на момент звернення до суду на 14.10.2013 р. 100 дол.США дорівнюють 799,3000 грн., позивач просив суд стягнути з відповідачки борг в розмірі 479 580 грн. та сплачений ним судовий збір у розмірі 3441 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 26.04.2013 року позивач надав у борг відповідачці грошові кошти у сумі 93 300 доларів США грн., про що свідчить розписка (а.с.6). Термін повернення був визначений 10.09.2013 року, частково відповідачкою борг повернутий у розмірі 33 300 доларів США, залишилась не відшкодованою сума боргу у розмірі 60 000 доларів США, що в еквіваленті, згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на момент звернення позивача до суду на 14.10.2013 р. 100 дол.США дорівнюють 799,3000 грн. (а.с.7), тобто 60 000х799,3000=479 580 грн. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що умови договору позики були порушені з боку відповідачки тому з неї необхідно стягнути на користь позивача суму боргу за договором позики в сумі 479 580 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовій збір у розмірі 3441 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, мотивуючи позов тим, що з відповідачем у 1995 році уклав шлюб, від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO], однак сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Зазначив, що примирення між сторонами є неможливим, оскільки з 2012 року спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, а тому просив розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду повернувся конверт з поштового відділення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Проте, суд вважає, що неявка її до відділення поштового зв'язку з метою одержання судової повістки, не свідчить про неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи. З огляду на те, що ст. 157 ЦПК України передбачає розгляд справи упродовж розумного строку, однак не більше двох місяців, суд вважає, що подальше відкладення судового засідання призведе до порушення положень ст. 157 ЦПК України щодо строків розгляду даної справи. За таких обставин, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 27 квітня 2002 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за № 245. В обгрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та утримання дитини не має. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна, порядку утриманя та виховання дитини відсутній. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем заявлено клопотання про залишення прізвища, яке було отримано під час рестрації шлюбу, що розривається, а тому відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу слід залишити прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У жовтні 2013року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Уточнивши позовні вимоги посилається на те, що 22.02.2012року між ним та відповідачкоюбуло укладено кредитний договір № 1068, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 6 100,00 грн. строком до 23.02.2015року. Відповідачка [PERSON]свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за сумою кредиту, яка станом на 05.11.2014 року складає 13 071,58 грн. Просив суд стягнути з [PERSON]заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 071,58грн., та сплачений судовий збір у розмірі 229,40грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що22 лютого 2012 року між Кредитною спілкою «Універсал», в особі Голови правління Матюхою Олегом Миколайовичем, діючим на підставі Статуту, та членом Кредитної спілки «Універсал» [PERSON], на підставі заяви члена кредитної спілки, було укладено кредитний договір № 1068 від 22.02.2012 року. Згідно якого позивач надав [PERSON] через каси Кредитної спілки «Універсал» грошові кошти у розмірі 6 100,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 52 від 22.02.2012 року. Термін кредитного договору - 36 місяців, тобто до 23 лютого 2015 року. Згідно п.п. 2.1. Договору плата за користування наданою фінансовою послугою була встановлена в розмірі 50,00% річних. Відповідно до розрахунку загальна сума заборгованості відповідачки перед Кредитною спілкою за кредитним договором № 1068 від 22.02.2012 року станом на 05.11.2014 року становить 13 071,58 грн., що складається з: · заборгованість за основною сумою кредиту - 5 600,00 грн.; · сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом станом на 05.11.2014 року - 7 471,58 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 868,04 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що відповідачі проживають в [ADDRESS] з 1980 року і користуються житлово-комунальними послугами, що включають в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання і водовідведення, підігрів води та опалення. Відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим за останні три роки утворилась заборгованість у розмірі 5645,16 грн. Звернення та попередження адміністрації КП «УМГ» про погашення заборгованості не принесли позитивного результату. Просив стягнути на користь КП «Управління міським господарством» з відповідачів суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 5645,16 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 3 ст. 820 ЦК України наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Судом встановлено, що відповідачі проживають та зареєстровані в [ADDRESS] з 1980 року і користуються житлово-комунальними послугами, що включають в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання і водовідведення, підігрів води та опалення. Позивач проводить нарахування платежів за теплопостачання, водопостачання і водовідведення та надає послуги по обслуговуванню житлового фонду. Відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим за останні три роки утворилась заборгованість у розмірі 5645,16 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved