Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

У грудні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд: - стягнути з [PERSON] на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування\~\~позову\~\~позивач зазначала, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 31 березня 2004 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , яка на даний час навчається на 2 курсі у Придніпровській державній академії будівництва та архітектури. Донька проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідач інших дітей не має, аліменти не сплачує, працює, а тому має можливість сплачувати аліменти на дитину, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності суду, не надав. Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] \~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~який розірвано 31 березня 2004 року, про що зроблено запис № 86 (арк.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (арк.с.4). Відповідно до довідки Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» від 02 грудня 2020 року № 188 [PERSON] є студентом 2 курсу Архітектурного факультету, денної форми навчання, за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (арк.с.6). Відповідно до довідки про доходи, виданої ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», [PERSON] за період з січня по листопад 2020 року, усього нараховано 105046 грн. 81 коп. (арк.с.11). Повнолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні позивача (арк.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п. 1, п. 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII,\~та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,\~\~опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.141 СК України \~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно, щоб: а) їм виповнилося 18 років; б) вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров`я були спроможні надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину з одного із батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання і другим із батьків, врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, інших дітей чи працездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст.182,\~200 СК України). Враховуючи викладені обставини, а також потреби людини у їжі, одязі, необхідності нести витрати на проїзд, придбання приладдя для навчання, неможливість доньки сторін працювати у зв`язку з навчанням на денній формі, суд прийшов до висновку, що донька сторін потребує матеріальної допомоги. Встановлено, що повнолітня дочка сторін - [PERSON] , [INFO] , є студентом 2 курсу Архітектурного факультету Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», денної форми навчання, за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. У зв`язку з навчанням донька сторін потребує матеріальної допомоги, а тому, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, а отже, має можливість надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, починаючи з дня звернення до суду з позовом 14.12.2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст.182,\~183 СК України\~і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку, щомісячно. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчання, та, враховуючи денну форму навчання, не має доходу, має необхідність в харчуванні та одязі, придбанні підручників та канцелярських товарів, тобто потребує матеріальної допомоги. Відповідачем доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка\~продовжує навчання,\~суду не\~надано, крім того не надано пояснень та заперечень по суті позову. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial