Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В своєму позові в обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача [PERSON] послався на наступне. 16.01.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав для купівлі транспортного засобу кредит у розмірі 170\~469,14 грн. Кредитні кошти були надані відповідачу під 19,99%, строком до 16.01.2020 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору, між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу. У зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 17.11.2015 року сума боргу становить 260 573,75 грн. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, [PERSON] надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч.ч. 1, 7 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №910.20368, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 170 469,14 грн. для купівлі транспортного засобу TOYOTA Auris, 2012 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова, рами) NMTKV56EX0R092241, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО 506546 від 27.12.2012 року. Кредитні кошти за кредитним договором №910.20368 від 16.01.2013 року надані [PERSON] під 19,99%, строком до 16.01.2020 року. [PERSON] умови кредитного договору №910.20368 від 16.01.2013 року не виконуються, у зв'язку чим, станом на 17.11.2015 року її заборгованість становить 260 573,75 грн., яка складається з: 127\~638,7 грн. основний борг; 41\~940,72 грн. прострочений борг; 90\~903,71 грн. прострочені проценти; 91,15 грн. строкові проценти. 06.02.2013 року в забезпечення виконання умов кредитного договору №910.20368 від 16.01.2013 року, між сторонами було укладено договір застави серії ВТG 343561 транспортного засобу TOYOTA Auris, 2012 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова, рами) NMTKV56EX0R092241, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО 506546 від 27.12.2012 року. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодержатель має право звернути стягнення на передати предмет застави. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved