Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

У грудні 2013 р. [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] і [PERSON], у якому просила поділити будинок [ADDRESS] та надвірні споруди, виділивши їй та відповідачам відокремлені частини вказаного будинку й надвірні споруди, що відповідають 1/3 частині у власності кожної сторони на них. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачі залишили без розгляду її пропозицію про поділ спірних об'єктів. Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення і задовольнити її позов. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого: - місцевий суд не сповістив ні [PERSON], ні її представника про час і місце проведення судового засідання, у ході якого постановлено оскаржуване рішення, у зв'язку з чим у цьому засіданні вони не брали участі. Внаслідок цього суд не з'ясував причини непроведення призначеної по справі судової будівельно-технічної експертизи. Дану експертизу не було проведено у зв'язку з тим, що [PERSON] не отримала рахунок на оплату її вартості. Крім того, експертна установа, яка мала проводити експертизу, вимагала надання геодезичної зйомки спірної присадибної земельної ділянки. Для її виготовлення позивач запросила представників землевпорядної організації, але відповідачі перешкодили їм провести необхідні для виготовлення цієї зйомки роботи на ділянці, - рішення сесії Остерської міської ради від 13.12.1996 р., на яке посилається [PERSON] як на підставу законного перебування у її користуванні 0,048 га спірної присадибної земельної ділянки, не є такою підставою, т.я. Остерська міська рада не надавала їй дозволу на розроблення відповідного проекту землеустрою. У судовому засіданні представник [PERSON] підтримала апеляційну скаргу, а відповідач [PERSON] просила її відхилити за безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи оскаржуване рішення, суд І інстанції виходив з того, що позивач не довела свої вимоги - вона ухилилася від проведення призначеної по справі судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення можливості поділу спірних споруд і ділянки. Крім того, суд зазначив, що ухилення особи від проведення експертизи трактується на користь іншої сторони. З такими висновками не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. У супровідному листі Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.04.2014 р. № 24/06-05/711-713/14 на адресу Козелецького районного суду йдеться про повернення даної справи до суду та повідомляється, що ухвалу про призначення по ній судової будівельно-технічної експертизи не виконано у зв'язку з неоплатою її вартості [PERSON] - особою, на яку покладено витрати по експертизі (а.с. 73). У справі нема доказів, що до відома [PERSON] було доведено розмір витрат по оплаті цієї експертизи й строк їх оплати та що місцевий суд повідомляв останню або її представника про час і місце розгляду справи, який відбувся 14.05.2014 р. (у ході якого постановлено оскаржуване рішення). Згідно з журналом судового засідання, [PERSON] і її представник у цей день участі у ньому не брали (а.с. 74-75). [PERSON] належить 1/6 частина будинку і надвірних споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 26.03.1985 р., який посвідчено державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори, а інша 1/6 частина цих об'єктів належить їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого у цей же день нотаріусом цієї ж контори. Право власності [PERSON] на вказані об'єкти нерухомості на підставі названих документів зареєстровано Ніжинським БТІ 04.04.1985 р. (копії цих договору й свідоцтва на а.с. 108, 109, 11-12). [PERSON] належить 1/3 частина вищевказаних будинку й надвірних споруд на підставі договору купівлі-продажу від 01.08.1980 р., що підтверджується його копією (а.с. 226 «а»-226 «б»). [PERSON] теж належить 1/3 частина цих же об'єктів на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.09.2012 р. державним нотаріусом Остерської районної державної нотаріальної контори. У цьому свідоцтві зазначено, що право власності на вказані у ньому об'єкти до [PERSON] перейшло у порядку спадкування після померлої [INFO] р. [PERSON], яка у свою чергу отримала їх у спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] р. Це право власності за [PERSON] зареєстровано КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» 20.09.2012 р. Дані обставини підтверджено копіями вказаного свідоцтва і витягу про державну реєстрацію права (а.с. 131, 132). Згідно з вищевказаними правоустановчими документами та інвентаризаційною справою КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» на домоволодіння [ADDRESS], сторони володіють його ідеальними частками - у цих документах і справі не вказано, якими конкретно приміщеннями у будинку та надвірними спорудами володіє кожна сторона. Згідно з останньою довідкою - характеристикою спірного домоволодіння від 15.03.1985 р. № 49, що мається у вищевказаній інвентаризаційній справі на арк. 85, за цим домоволодінням на підставі рішення Остерської селищної ради від 05.05.1955 р. № 10 зареєстровано земельну ділянку площею 536 м2 і, крім того, надлишки площею 277 м2 (копія цього рішення на арк. цивільної справи 164-170). Згідно з виконаним судовим експертом [PERSON] висновком судової будівельно-технічної експертизи від 03.11.2014 р. № 32-14 (а.с. 171-202) та роз'ясненнями до нього від 19.12.2014 р. № 110 (а.с. 227) і від 21.01.2014 р. (а.с. 234), сторони у домоволодінні [ADDRESS] фактично користуються такими приміщеннями й спорудами, які з технічної точки зору є відокремленими квартирами: - [PERSON] - частиною будинку, яка на поповерховому його плані зазначена як квартира № 2, а саме: кухнею 2-1, площею 13,1 м2, житловою кімнатою 2-2, площею 20,9 м2, житловою кімнатою 2-3, площею 19,3 м2, сіньми 2-4, площею 10,4 м2, коридором 2-5, площею 3,3 м2, а всього загальною площею 67,0 м2, а також погребом а5, що становить 5/24 частин домоволодіння, - [PERSON] - частиною будинку, яка на поповерховому його плані зазначена як квартира № 1, загальною площею 83,9 м2, а саме коридором 1-1, площею 7,5 м2, житловою кімнатою, площею 10,5 м2, житловою кімнатою 1-3, площею 32,2 м2, коридором 1-4, площею 9,7 м2, житловою кімнатою 1-5, площею 8,9 м2, кухнею 1-6, площею 8,0 м2, ванною 1-7, площею 3,0 м2, верандою 1-І, площею 4,1 м2, а також гаражем Д, погребом а7, огорожею № 1 і хвірткою № 2, - [PERSON] - частиною будинку, яка на поповерховому його плані зазначена як квартира № 3, загальною площею 66,5 м2, а саме передпокоєм 3-1, площею 6,2 м2, житловою кімнатою 3-2, площею 13,6 м2, житловою кімнатою 3-3, площею 27,4 м2, сіньми 3-4, площею 6,8 м2, сіньми 3-5, площею 4,1 м2, кухнею 3-6, площею 4,5 м2, сіньми 3-ІІ, площею 3,9 м2, а також погребом а6. Фактичні частки сторін у домоволодінні змінилися у зв'язку з здійсненням ними добудов та перебудов, але перерахунок їхніх часток та внесення відповідних змін до правоустановчих документів не проводилися. Згідно з вказаним висновком експертизи і доповненнями: - фактична площа присадибної земельної ділянки, якою користуються власники домоволодіння [ADDRESS], становить 825 м2, у тому числі самозахоплення - 32 м2 під самовільно збудованими господарськими будівлями площею 29 м2 і 3 м2, які розташовані на сусідній земельній ділянці [ADDRESS] Козелецького району. Отже без самозахоплення загальна площа спірної присадибної земельної ділянки становить 793 м2, у тому числі й надлишки - 257 м2, тобто менше, ніж затверджено вищевказаним рішенням Остерської селищної ради від 05.05.1955 р. № 10. Тому варіанти встановлення порядку користування цією ділянкою визначалися виходячи з її фактичної площі - 793 м2, - [PERSON] фактично користується частиною спірної земельної ділянки площею 156 м2, з яких 32 м2 - самочинно зайнята земельна ділянка, у тому числі під житловим будинком - 88 м2, під двором (прибудинкова територія) - 36 м2. Вхід до частини цієї ділянки здійснюється через сусідню земельну ділянку [ADDRESS] безпосередньо до частини земельної ділянки, якою користується [PERSON], відсутня, - [PERSON] фактично користується частиною спірної земельної ділянки площею 153 м2, у тому числі під житловою забудовою - 103 м2, під двором (прибудинкова територія) - 24 м2, під гаражем Д - 26 м2. Вхід до частини цієї ділянки здійснюється через хвіртку з [ADDRESS], а проїзд і прохід до гаражу здійснюється через сусідню земельну ділянку [ADDRESS], - вхід та в'їзд до частин спірної ділянки, якими користуються [PERSON] й [PERSON], має здійснюватися з [ADDRESS], що відображено у складених БТІ генеральних планах цієї ділянки від 19.07.1949 р. (а.с. 196) та від 07.05.1955 р. (а.с. 197), а також кварталу, де розташований належний сторонам будинок (а.с. 198) - додатки №№ 5-6 до висновку експертизи, - [PERSON] фактично користується частиною спірної земельної ділянки площею 516 м2, у тому числі під житлом будинком - 81 м2, під двором (прибудинкова територія) - 402 м2 (з яких 257 м2 - надлишки). Вхід до частини цієї ділянки здійснюється через хвіртку з [ADDRESS]. Документально порядок користування спірною присадибною земельною ділянкою сторонами не встановлювався. Дванадцятою сесією 22 скликання Остерської міської ради від 13.12.1996 р. за життя спадкодавця [PERSON] - [PERSON] прийнято рішення, яким [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,048 га для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (копія витягу з цього рішення на а.с. 43). За життя остання не зверталася за виготовленням на підставі цього рішення технічної документації щодо складання документів, які посвідчують її право власності на вказану у рішенні земельну ділянку, і, відповідно, за виготовленням державного акту на право власності на неї. Рішенням двадцять першої сесії 6 скликання Остерської міської ради від 14.11.2014 р. [PERSON] надано дозвіл на підготовку технічної документації із землеустрою щодо встановлення у натурі (на місцевості) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку в межах норм безоплатної приватизації за адресою: [ADDRESS] (копія витягу з цього рішення на а.с. 224). На даний час [PERSON] не виготовлено на підставі цього рішення технічної документації щодо складання документів, які посвідчують право власності на вказану у ньому земельну ділянку, і, відповідно, не виготовлено державного акту на право власності на неї. У листопаді 2013 р. [PERSON] письмово зверталася до [PERSON] й [PERSON] з пропозицією укласти відповідні правочини про поділ спірних будинку та присадибної земельної ділянки, на яку останні не надали ніякої відповіді (копії цього листування на а.с. 16-18). З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Право [PERSON] на виділ у натурі частки із спільного майна - будинку та надвірних споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS], передбачено ч. 1 ст. 364 ЦК України. Це право [PERSON] [PERSON] і [PERSON] протиправно ігнорують. По справі встановлено, що кожна сторона у спорі тривалий час користується конкретно визначеними ними самими відокремленими частинами спірного будинку й надвірними спорудами. З висновку проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи не вбачається, що визначений сторонами та описаний вище порядок користування спірним жилим будинком і введеними до експлуатації у встановленому законом порядку надвірними спорудами порушує права та інтереси якої-небудь сторони. Тож в силу ст. 358 ЦК України при вирішенні даної справи суд зобов'язаний врахувати порядок користування спірними будинком і господарськими спорудами, який визначено сторонами. Таким чином, у власність позивача підлягають виділу: у жилому будинку - кухня 2-1, площею 13,1 м2, дві житлові кімнати: 2-2, площею 20,9 м2 і 2-3, площею 19,3 м2, сіни 2-4, площею 10,4 м2, коридор 2-5, площею 3,3 м2, а з надвірних споруд - погріб а5, тобто та частина будинку і надвірна споруда, якими позивач фактично користується. Висновок експертизи про те, що фактичні частки сторін у домоволодінні, про яке йдеться, змінилися у зв'язку з здійсненням ними добудов та перебудов, підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» на домоволодіння [ADDRESS]. Так, згідно з наявними у ній матеріалами, БТІ зафіксовано: - спорудження [PERSON] прибудови а8 - 14.06.2006 р., - спорудження [PERSON] прибудов А1, а9, а10, а11, гаражу Д та огорож №№ 1 і 2 - 28.02.2007 р., - спорудження [PERSON] ганку а12, знесення нею сараїв Б-1 і Б1-1 а також реконструкцію останньою прибудов а2 і а3 та спорудження огорож №№ 3 й 4; всі добудовані та перебудовані об'єкти введено до експлуатації. Отже твердження [PERSON] про те, що нею не здійснювалися добудови до частини спірного будинку, якою вона фактично користується, апеляційний суд відкидає. Таким чином, у власність позивача підлягає виділу 5/24 частин будинку і надвірних споруд - тих, якими вона фактично користується. По справі встановлено, що [PERSON] й [PERSON] фактично користуються частинами присадибної земельної ділянки у розмірі, значно меншому, ніж їхні частки у вартості спірного домоволодіння у момент набуття як ними, так і попередніми власниками права власності на ці частки. Так: - [PERSON] користується такою часткою ділянки: 124 м2 (розмір ділянки, якою вона фактично користується без урахування самозахопленої її частини): 793 м2 (фактичний розмір всієї спірної ділянки) х 100% = 16/100 або 48/300 частин, що більш ніж у 2 рази менше, ніж 1/3 її частина або 100/300, - [PERSON] користується такою часткою ділянки: 153 м2 (розмір ділянки, якою він фактично користується): 793 м2 (фактичний розмір всієї спірної ділянки) х 100% = 19/100 або 57/300 частин, що майже у 2 рази менше, ніж 1/3 її частина або 100/300. Натомість [PERSON] фактично користується частиною присадибної земельної ділянки у розмірі, значно більшому, ніж її частка у вартості спірного домоволодіння у момент набуття як нею, так і її правонаступниками права власності на цю частку: 516 м2 (розмір ділянки, якою вона фактично користується): 793 м2 (фактичний розмір всієї спірної ділянки) х 100% = 65/100 або 195/300 частин, що майже у 2 рази менше, ніж 1/3 її частина або 100/300. До того ж, вхід до частини ділянки, якою користується [PERSON], та в'їзд до тієї її частини, якою користується [PERSON], здійснюється через сусідню земельну ділянку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 16.04.2004 р. № 7 (з наступними змінами) орієнтує суди нижчих ланок на таке. У справах за позовами про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою (в тому числі й у випадках, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди) суд з'ясовує і враховує можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо (п. 19). Якщо громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва і обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу відповідного органу тимчасово користується ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд, вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою та розпорядження нею, може одночасно визначити і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою (п. 20). Порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. Суд бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок поділено у натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось із співвласників (п. 21). По справі встановлено, що порядок користування спірною земельною ділянкою, який фактично склався між сторонами, явно ущемляє законні права [PERSON] Крім того, він склався у період, протягом якого між співвласниками буд. [ADDRESS] не було поділу цього будинку у натурі. Так, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 13.08.2013 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою у задоволенні позову відмовлено з тієї підстави, що поділ спірного будинку між сторонами не проведено (копія цього рішення на а.с. 35-36). Тому при вирішенні даної справи апеляційний суд не враховує порядок користування спірною земельною ділянкою, який фактично склався між сторонами. Після отримання апеляційним судом висновку судової будівельно-технічної експертизи судового експерта [PERSON] від 03.11.2014 р. № 32-14, у якому запропоновано три варіанти встановлення порядку користування спірною ділянкою, представник позивача апеляційному суду пояснила, що для позивача найбільш прийнятним є варіант № 2 (додаток № 3), а відповідач [PERSON] пояснила, що для неї найбільш прийнятним є варіант № 3 (додаток № 4). У цьому ж висновку експертом запропоновано іще один варіант - № 1 (додаток № 2). Т.я. варіант № 1 (додаток № 2) виконано без урахування надлишків, які з дозволу органу місцевого самоврядування на законних підставах перебувають у користуванні сторін, то встановлення порядку користування спірною ділянкою за ним є принципово неможливим. Встановити порядок користування спірною ділянкою за варіантом № 3 (додаток № 4), як то просить відповідач [PERSON], є неможливим, виходячи з такого. У цьому варіанті пропонується виділити у користування [PERSON] 136 м2 присадибної земельної ділянки і 40 м2 - у спільне користування останньої й відповідача [PERSON] з урахуванням того, що рішенням Остерської міської ради від 13.12.1996 р. [PERSON] - спадкодавцеві відповідача [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,048 га для обслуговування спірного житлового будинку. Але це рішення ради не можна брати до уваги, оскільки воно не відповідає вимогам закону. Так, на момент його прийняття спірний жилий будинок не було поділено у натурі. Крім того, і у даний час спадкоємцеві останньої [PERSON] її частку у цьому будинку у натурі не виділено. До того ж, за цим варіантом [PERSON] пропонується виділити у користування частину спірної присадибної земельної ділянки у значно меншому розмірі, ніж її частка у вартості спірного домоволодіння як у цей час, так і у момент набуття нею і попередніми її власниками права власності на цю частку. У той же час [PERSON] згідно з цим варіантом пропонується виділити у користування частину спірної присадибної земельної ділянки у значно більшому розмірі, ніж її частка у вартості спірного домоволодіння як у цей час, так і у момент набуття нею і попередніми її власниками права власності на цю частку. Порядок користування спірною присадибною земельною ділянкою, запропонований у варіанті № 2 (додаток № 3) висновку експертизи, є прийнятним. Так, у ході розгляду справи не здобуто доказів, що при встановленні вказаного у цьому варіанті порядку буде порушено право користування спірною земельною ділянкою позивача чи відповідачів. Доказів того, що встановлення такого порядку суперечитиме архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам, по справі не здобуто і про це учасники судового розгляду не заявляють. Тож порядок користування спірною ділянкою належить встановити саме за цим варіантом. Таким чином, у користування [PERSON] належить виділити 247 м2 (з яких 86 м2 - надлишки) спірної ділянки, у тому числі під жилим будинком - 88 м2 і під прибудинковою територією - 159 м2. У цьому варіанті також запропоновано виділити у спільне користування [PERSON] та [PERSON] 36 м2 спірної ділянки. Суд вважає за необхідне виділити цю частину ділянки у спільне користування останніх, оскільки у даний час вона розташована біля будівель, які виділено [PERSON] та якими користується [PERSON] і якими не користується [PERSON] Частина домоволодіння [ADDRESS], що належить [PERSON] та [PERSON], згідно з правоустановчими документами між ними не поділена і жоден з них не звертався до суду з позовом про її поділ. Тож в силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України у рамках даної справи апеляційний суд не може вирішити питання про поділ між відповідачами належної їм частини домоволодіння, а отже і про виділення у користування кожного з них частини присадибної земельної ділянки. Тому решту цієї ділянки, загальною площею 510 м2, слід залишити у спільному користуванні [PERSON] й [PERSON] Лінії розподілу спірної присадибної земельної ділянки слід прокласти у спосіб, зазначений у варіанті № 2 (додаток № 3) висновку проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи. Апеляційний суд погоджується з виконаним судовим експертом [PERSON] висновком судової будівельно-технічної експертизи від 03.11.2014 р. № 32-14 та роз'ясненнями до нього від 19.12.2014 р. № 110 і від 21.01.2014 р., т.я. вони є допустимими доказами, які узгоджуються з усіма іншими наявними у справі доказами і у ході розгляду справи їх не спростовано. Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про часткове задоволення позовних вимог. В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України у зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідачів на користь позивача належить стягти відшкодування судових витрат пропорційно до задоволеної частини вимог та виходячи з ставок судового збору, встановлених п/п п/п 1, 2 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у такій сумі: - виходячи з розміру позовних вимог позивач мала сплатити судовий збір: - за пред'явлення позову - у розмірі: 276545 грн. 00 коп. (ринкова вартість спірного будинку, а.с. 96-115) х 1/2 х 1% - за вимоги про поділ будинку + 229 грн. 40 коп. - за вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою, а всього 1612 грн. 13 коп.; за подання апеляційної скарги - у розмірі: 276545 грн. 00 коп. (ринкова вартість спірного будинку, а.с. 96-115) х 1/2 х 0,5% - за вимоги про поділ будинку + 121 грн. 80 коп. - за вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою, а всього 813 грн. 16 коп. Отже всього за подання позовної заяви і апеляційної скарги [PERSON] мала сплатити 1612 грн. 13 коп. + 813 грн. 16 коп. = 2425 грн. 29 коп., - виходячи з розміру задоволених вимог, [PERSON] підлягають відшкодуванню витрати у розмірі: 276545 грн. 00 коп. (ринкова вартість спірного будинку, а.с. 96-115) х 5/24 х 1% - у зв'язку з задоволенням вимог про поділ будинку + 229 грн. 40 коп. - у зв'язку з задоволенням вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою, а всього 805 грн. 54 коп.; за подання апеляційної скарги у розмірі: 276545 грн. 00 коп. (ринкова вартість спірного будинку, а.с. 96-115) х 5/24 х 0,5% - у зв'язку з задоволенням вимог про поділ будинку + 121 грн. 80 коп. - у зв'язку з задоволенням вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою = 409 грн. 87 коп., а всього 805 грн. 54 коп. + 409 грн. 87 коп. = 1215 грн. - фактично [PERSON] сплачено судового збору за пред'явлення позову і апеляційної скарги 812 грн. 11 коп. (квитанції на а.с. 1, 82, 95), тобто менше, ніж вона мала сплатити за передбаченими Законом України «Про судовий збір» ставками і менше, ніж належить їй до відшкодування пропорційно до задоволених вимог. Тож відшкодування останній судових витрат має бути здійснено відповідачами у розмірі їх фактичної сплати, тобто у сумі 812 грн. 11 коп. (по 406 05 коп. з кожного відповідача). Апеляційний суд вирішує справу як на підставі доказів, наданих до суду І інстанції, так і на підставі наданих апеляційному суду доказів, оскільки всі вони мають виключне значення для справи. Враховуючи викладене,

Outcome: partial