Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

У грудні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 26 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1774. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим, так як у сторін різні психологічно несумісні характери та погляди на життя, у результаті чого постійно виникають непорозуміння та сварки. З 2014 року відповідача засуджено, у зв'язку із чим він перебуває у місцях позбавлення волі. З цього часу сімейні відносини фактично припинено. Сторони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що шлюб набув формального значення та зберігати його є недоцільним, оскільки це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя дітей не мають. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. До початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, оскільки засуджений до позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі «Житомирська виправна колонія № 4». Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заперечень щодо позовних вимог не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 26 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини «[PERSON]» (а. с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як передбачено ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved