Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

У грудні 2019 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2019 року та мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, проживають окремо. Неповнолітня дитина залишились проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Для повноцінного та всебічного розвитку дитини є необхідним стягнення аліментів в розмірі 4500 грн., що включатиме не лише купівлю сумішей для годування дитини, а й підгузників. Дитина хвороблива та потребує лікування, постійних консультацій лікарів. Вказала, що відповідач, як батько, має надавати матеріальну допомогу. Крім того, в даний час вона не працює через народження дитини, та потребує коштів на своє утримання. Відповідач як батько дитини має обов`язком також утримувати її та сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 4500 грн., починаючи з дня подання позову та до повноліття дитини, щомісячно; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн., щомісячно; судові витрати покласти на відповідача. 16 квітня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовом [PERSON] вказав, що в даний час проживають з позивачем окремо, та має перешкоди в побаченнях з дитиною. Позивачка отримує допомогу по тимчасовій втраті працездатності в розмірі 800 грн. Після припинення спільного проживання позивачка повністю ігнорувала його звернення щодо прийняття участі у вихованні дитини та наданні дитині будь-якої допомоги. Вказав, що він не працює постійно, а його тимчасові заробітки становлять близько 7000 грн., тому сплачувати аліменти у заявленому розмірі не має можливості. Враховуючи прожитковий мінімум погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1750 грн. У задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. 22 квітня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив. [PERSON] зазначила, що дитина знаходиться на штучному вигодовуванні, то тільки на суміш вона витрачає близько 2000 грн. На даний час дитині 8 місяців, тому вона потребує також додаткового різноманітного харчування. Є необхідними купівля засобів гігієни для маленької дитини. Враховуючи, що дитина перебуває під постійним наглядом в медичному центрі «Васеда», вона несе витрати на лікування дитини, де лиш одна консультація становить 450 грн. Просила врахувати, що відповідач працює та орендує квартиру в м.Києві, за час спільного проживання він один працював та міг утримувати її та дитину, оплачувати її навчання у Вузі. Тому відповідач зможе сплачувати аліменти на дитину в розмірі 4500 грн. та на її утриманні в розмірі 3000 грн. У судове засідання [PERSON] не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. У судове засідання [PERSON] не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 14 лютого 2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що неповнолітній [PERSON] , 2019 року народження, проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 02 грудня 2019 року. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, майновий стан відповідача, подані суду докази щодо витрат на дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Посилання відповідача, що він має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1750 грн. не підтверджено належними та допустимими доказами, а міститися лише посилання у відзиві на прожиткові мінімуму. Разом з тим, до відзиву відповідач не надав жодного доказу щодо його доходів або відсутності таких доходів. Мінімальні прожитковий мінімум не забезпечить дитині всебічного розвитку та задоволення потреб дитини, враховуючи вартість речей першої необхідності. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За ст. 91 СК України якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позову. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача підлягають задоволенню з 02 грудня 2019 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачка має на утриманні малолітню дитину, а саме [PERSON] , 2019 року народження, тому відповідач зобов`язаний утримувати також і позивачку до досягнення дитиною трьох років. З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання позивачки в розмірі 1000 грн.. Відповідач, отримавши позовну заяву будь-яких доказів на спростування доводів позивача щодо спроможності сплачувати таку суму аліментів на утримання дружини не надав, не заявив клопотань про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні, не повідомив суду причини неможливості подати такі докази. Щодо доводів позивача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 3000грн та на дитину в розмірі 4500 грн., то в цій частині вимоги задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження таких витрат. Всі посилання позивача на такі витрати є лише її пояснення. Щодо медичного обслуговування у приватній установі, то це вибір позивача, матеріали справи не містять доказів на підтвердження погодження з відповідачем таких витрат. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що матеріальне становище відповідача та відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження інших доходів відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved