Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У грудні 2017 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд встановити факт про те, що [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на ті підстави, що колишній чоловік заявника оформляючи свідоцтва про народження дітей не узгоджуючи записи про прізвище матері з його слів було зазначено у графі про матір дітей невірне дійсне прізвище заявника, тобто замість «[PERSON]» було зазначено «[PERSON]», так як заявник залишила після укладення шлюбу своє дівоче прізвище «[PERSON]», внаслідок чого вона документально не являється матір'ю своїх дітей, а тому у неї немає можливості скористатись своїм законним правом та захистити громадянські права її дітей. У судовому засіданні заявник заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просила задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином про слухання справи, причини неявки суд не повідомили (а.с. 34). Суд, вважає за можливе розгляд справи у відсутність заінтересованої ооби, всебічно з'ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що заявник уклала шлюб із [PERSON], який рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.04.2013 розірвано (а.с. 16). У вказаному шлюбу у сторін народилися діти дочка [PERSON], [INFO] у свідоцтві про народження якої зазначено у графі батько [PERSON] у графі мати зазначена [PERSON] та дочка [PERSON], [INFO] у свідоцтві про народження якої зазначено у графі батько [PERSON] у графі мати зазначена [PERSON] (а.с. 7, 8). Згідно копії паспорту у заявника станом на дату видачі від 16.08.2002 було вказано прізвище «[PERSON]» у якому також на сторінці відмітки про дітей зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-15). Згідно довідки Посольства України в Йорданському Хашимітському королівстві №61616/500-19 від 14.03.2007 вбачається, що [PERSON] оформлено набуття громадянства України (а.с. 9). Згідно свідоцтва про шлюб заявник уклала шлюб 16.09.2014 із [PERSON] на підставі чого змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 17, 20). Згідно листа МЮ України від 17.08.2015 №856-0-62/15/12 адресованого [PERSON] з приводу її звернення про можливість вирішення питання про стягнення аліментів з громадянина Йорданського Хамимітського Королівства [PERSON] та позбавлення його батьківських прав, встановлено у йорданському праві відсутнє поняття «позбавлення батьківських прав», оскільки вважається, що права батьків на дитину стоять поза законом, питання щодо розірвання шлюбу, виховання дітей в Йорданії віднесено до релігійних судів, тому біологічний батько не позбавлений батьківських прав, а питання щодо здійснення ним батьківських прав має стати предметом спору, тому питання про усиновлення не можуть бути вирішено відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 21). Відповідно до особової справи [PERSON] є ученицею ШДС І ступеня «Палітра» м. Києва Солом'янського району зарахованої до 1 класу 01.09.2009 (а.с. 22, 23). Відповідно до особової справи [PERSON] вона є ученицею Боярської ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 (а.с. 24, 25). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). Відповідно п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю та ін. (п. 2 постанова пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року N 7). Надані в судовому засіданні пояснення заявника, а також наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт того, що заявник є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується поясненнями заявника та аналізом всіх доказів у сукупності. Аналізуючи зібрані по справі докази та пояснення, суд приходить до висновку що заяву про встановлення юридичного факту родинних відносин суд визнає обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved