Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про про стягнення заборгованості за договором позики від 12.07.2018 року у розмірі 15 460,89 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 12.07.2018 року він дав в борг [PERSON] 15 000,00 грн, з строком повернення до 03.05.2019 року, що підтверджується власноручно написаною останнім розпискою. Позивач в досудовому порядку намагався врегулювати спір шляхом надсилання претензій про повернення коштів, однак дані претензії залишилася без реагування. Станом на день подачі позову [PERSON] борг не повернув, що змусило його для захисту своїх прав звернутись до суду. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 12.07.2018 року у розмірі 15 460,89 грн та судового збору у розмірі 840,60 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.01.2021 року вказано цивільну справу прийнято до провадження, призначено розгляд справи у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 року, цивільну справу № 758/10146/20 передано судді Подільського районного суду міста Києва Скрипник О.Г, у зв`язку зі звільненням судді. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.05.2021 року вказано цивільну справу прийнято до провадження, призначено розгляд справи у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримала, з підстав викладених у позові, надала пояснення аналогічні обставинам викладеним у позові. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначив, що розписку писав власноручно, проте кошти зазначені в ній не отримував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. 12.07.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким відповідач отримав від позивача 15 000, 00 грн, про що склав власноручно написану розписку, за умови повернення коштів до 03.05.2019 р. Передачу коштів сторони оформили відповідною розпискою. Станом на день розгляду справи [PERSON] грошові кошти, які отримав за розпискою від [PERSON] не повернув, а відтак, права позивача підлягають захисту судовим рішенням. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, за відсутності доказів не передання грошей, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору позики. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з травня 2019 року по березень 2020 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у розмірі 75,00 грн та 385,89 грн - 3 % річних, що разом складає 460,00 грн. Наявність розписки у позивача, вказує на те, що борг відповідачем не погашено. Враховуючи відсутність доказів про те, що станом на день розгляду справи у суді відповідач виконав умови укладеного з позивачем договору позики, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак і про їх задоволення. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved