overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 02 листопада 2017 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1651. Від шлюбу мають синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задоволити. Підстав для збереження сім`ї не вбачає, оскільки більш як три роки спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, тому надання строку для примирення є недоцільним. Відповідач в судовому засіданні позов підтримав та просить розірвати шлюб, оскільки примирення задля збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою судді від 21 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 21 січня 2021 року ухвалено рішення у справі. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02 листопада 1997 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1651. Від шлюбу мають синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки сторони припинили та не підтримують їх з підстав відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, спільно не проживають та спільного господарства не ведуть три роки поспіль. При таких обставинах суд не вбачає доцільним надання терміну для примирення подружжя. За наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сім`я розпалась остаточно та збережена бути не може. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

у грудні 2020 року позивач АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 12 жовтня 2014 року, який був укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , останньому було видано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] погодив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послу», «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Завою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування а АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

у грудні 2020 року позивач АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 16 червня 2016 року, який був укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , останньому було видано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] погодив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послу», «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Завою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування а АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

у грудні 2020 року позивач АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 18 листопада 2011 року, який був укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] останній було видано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] погодила, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послу», «Тарифами» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Завою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформований про умови кредитування а АТ КБ «Приватбанк», які були надані її для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

у грудні 2020 року позивач АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 18 серпня 2015 року, який був укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , останньому було видано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] погодив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послу», «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Завою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування а АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся в Солом`янський районний суд м. Києва суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними припинилося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішувати питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач копію позову з додатками отримав (а.с. 14), відзив у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який сплатив позивач при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішувати питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними припинилося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 лютого 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до Київського апеляційного суду для визначення підсудності за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року визначено Солом`янський районний суд м. Києва. Позивач посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 грудня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який сплатив позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом де зазначив , що відповідачу, [PERSON] яка мешкає [ADDRESS] , надаються комунальні послуги , однак остання належним чином не здійснювала їх оплату, тому просили стягнути заборгованість на 01.12.2020 року у розмірі 50858,44 грн. Позивач просив розглянути за його відсутності. Відповідач відзиву на позов не подав, інших заяв не надходило, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення м. Вільнянська. В квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] , яка користується послугами КП «Облводоканал» ЗОР, але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, тому загальний борг по особовому рахунку № [NUMBER] ) на 01.12.2020 складає 50858,44 грн., у тому числі: воду - 11755,47 грн., стоки - 39102,97 грн. Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок по укладенню договору про надання житлово-комунальних послуг покладається на споживача. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Цей висновок узгоджується з постановою Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15, ВС від 18.09.2019 по справі № 216/1724/16-ц., а також Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 216/5756/15-ц. Як передбачено ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ними, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, відомості щодо погашення заборгованості зазначеної заборгованості відсутні. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач надавав житлово-комунальні послуги (централізованого водопостачання та централізованого водовідведення), а відповідач їх споживав , проте оплату належним чином не здійснював, тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 04 грудня 2020 року, укладеного з відповідачем [PERSON] , він є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі постійно зареєстрований відповідач, але згідно умов вказаного договору купівлі-продажу останній мав звільнити квартиру у день підписання договору та знятися з реєстраційного обліку до 11 грудня 2020 року. Проте відповідач частково виконав умови зазначеного договору купівлі-продажу, а саме звільнив квартиру, але з реєстрації до цього часу не знявся. Оскільки відповідач у вказаній квартирі не проживає, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, чим перешкоджає реалізації його (позивача) прав на квартиру, то просив визнати його (відповідача) таким, що втратив право користування цією квартирою. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 04 грудня 2020 року, укладеного між позивачем, як покупцем, та відповідачем [PERSON] , як продавцем, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] /а.с. 5-10/. Так, згідно з п.15 зазначеного договору, відповідач зобов`язався звільнити зазначену квартиру в день посвідчення цього договору та знятись з реєстраційного обліку до 11 грудня 2020 року. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.11,19,23), показів свідка [PERSON] , відповідач зареєстрований у вказаній квартирі з 08 листопада 2012 року, але з моменту продажу квартири позивачу /грудень 2020 року/, відповідач у цій квартирі не проживає і всупереч п. 15 зазначеного договору купівлі-продажу до цього часу з реєстрації за зазначеною адресою в добровільному порядку не знявся. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно положень ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Враховуючи викладене, оскільки, як встановлено зібраними по справі доказами, відповідач у належній позивачу квартирі не проживає, всупереч п.15 укладеного з позивачем договору купівлі-продажу цієї квартири, у добровільному порядку з реєстрації до цього часу не знявся, чим перешкоджає реалізації його (позивача) прав на квартиру, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позов обґрунтовано тим, що у позивача з відповідачем вже давно наявні проблеми з порозумінням, з 2016 року сторони проживають окремо, відносини між ними мають негативний характер, шлюб є лише формальним і суперечить інтересам позивача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибув, проте подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить суд розглядати справу у його відсутність, не наполягає на розподілі судових витрати та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибула, хоча про день час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву від неї не надходив, із заявами та клопотаннями до суду не зверталась. Суд розглянув справу за відсутності сторін. З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією позивача викладеної в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14.12.2001 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис 1681. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved