Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до ПАТ «Аеробуд» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за затримку розрахунку. Представником позивача в процесі розгляду справи неодноразово уточнювались позовні вимоги. В остаточній редакції яких просив суд стягнути з ПАТ «АЕРОБУД» (Код 21598792, місцезнаходження 03680, м. Київ, вул. Пшенична, буд. 4) на користь [PERSON] 238 724,88 грн, з яких: 143 755,56 грн. - сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, 39 064,32 грн. ? залишок нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, 55 905,00 грн. - сума вихідної допомоги. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.06.2007 року [PERSON] на підставі заяви від 17.06.2007 року було прийнято на роботу до ЗАТ «АЕРОБУД» на посаду заступника головного інженера, про що видано наказ «Про прийняття на роботу»від 19.06.2007 року № 583-к. З 03.08.2016 року позивача було переведено на посаду заступника Голови Правління Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД» з місячним посадовим окладом 18 635 грн., про що видано наказ «Про переведення» від 03.08.2016 року № 131-К. 01 листопада 2016 року позивача було звільнено з посади заступника Голови Правління Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД» за власним бажанням зв'язку з невиплатою заробітної плати, згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України, про що видано наказ «Про звільнення» від 01 листопада 2016 року № 194-К. Позивачем був надісланий лист до в.о Голови Правління ПрАТ «АЕРОБУД» та Членів наглядової ради від 01.11.2016 року про проведення розрахунку та виплату йому терміном до 10.11.2016 року всіх належних йому грошових сум, оскільки ПрАТ «АЕРОБУД» не виплачує заробітну плату та лікарняні листи. Також просив видати йому довідку про доходи. На виконання вищезгаданого листа ПАТ «АЕРОБУД» було видано позивачу довідку про доходи, однак в порушення вимог КЗпП України, кінцевий розрахунок зі ним не було проведено до теперішнього часу. У зв'язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач та представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, надіслав до суду заперечення на позовну заяву у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши думку позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності та співставленні, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.01.2015 року у справі № 6-195цс14) В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок) передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно з абзацом 3 розділу ІІІ Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Судом встановлено, що 19.06.2007 року [PERSON] на підставі заяви від 17.06.2007 року було прийнято на роботу до ЗАТ «АЕРОБУД» на посаду заступника головного інженера, про що видано наказ «Про прийняття на роботу» від 19.06.2007 року № 583-к (а.с.5). 03.08.2016 року позивача було переведено на посаду заступника Голови Правління ПАТ «АЕРОБУД» з місячним посадовим окладом 18 635 грн., про що видано наказ «Про переведення» від 03.08.2016 року № 131-К (а.с.6). 01.11.2016 року позивача було звільнено з посади заступника Голови Правління ПАТ «АЕРОБУД» за власним бажанням зв'язку з невиплатою заробітної плати, згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України, про що видано наказ «Про звільнення» від 01 листопада 2016 року № 194-К (а.с.7). 01.11.2016 року позивач надіслав лист до в.о Голови Правління ПрАТ «АЕРОБУД» та Членів наглядової ради про проведення розрахунку та виплату йому терміном до 10.11.2016 року всіх належних йому грошових сум, оскільки ПАТ «АЕРОБУД» не виплачує заробітну плату та лікарняні листи (а.с.8). Враховуючи вищенаведене, розрахунок необхідної до сплати суми заборгованості ПАТ «АЕРОБУД» наступний: Відповідно до довідки про доходи [PERSON], виданої ПАТ «АЕРОБУД», станом на 16.11.2016 року, залишок невиплаченої заробітної плати складає 45 031,64 грн.(а.с.9). Відповідно до довідки про доходи від 16.11.2016 року [PERSON], виданої ПАТ «АЕРОБУД», нарахована заробітна плата за вересень, жовтень, 2016 року складає: 18 635,00 грн. +18 635,00 грн. = 37 270,00 грн. Число відпрацьованих робочих днів за вересень, жовтень 2016 року складає 42 дня. Середньоденна заробітна плата складає 887,38 грн. (37 270,00 грн./42). Оскільки, з моменту звільнення, а саме з 01 листопада 2016 року у ПрАТ «АЕРОБУД» переді мною існує заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, то підприємство повинно виплатити мені, як працівникові мій середній заробіток за весь час затримки, а саме з 02.11.2016 та до 20.04.2017. При цьому, кількість прострочених по оплаті днів складає 162. Враховуючи вищенаведене, сума заборгованості по заробітній платі з 02 листопада 2016 року до 20.04.2017 року складає 143 755,56 грн. (887,38 грн. х 162). Відповідно до довідки про доходи [PERSON], виданої Приватним акціонерним товариством «АЕРОБУД», станом на 16.11.2016 року, залишок невиплаченої заробітної плати складає 45 031,64 грн. Однак, 21.10.2016 відповідачем будо перераховано на користь [PERSON] компенсація за час втрати працездатності у розмірі 5 967,32 грн. Тобто, залишок невиплаченої заробітної плати складає 39 064,32 грн. Крім того, на підставі ст. 44 КЗпП України ПАТ «АЕРОБУД» зобов'язано виплатити мені вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, однак, такої виплати здійснено не було. З урахуванням вищенаведеного, вихідна допомогу складає: (37 270,00 грн.грн/2)*3 = 55 905,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості складає 143 755,56 грн. +39 064,32 грн. + 55 905,00 грн. = 238 724,88 грн. На виконання вищезгаданого листа ПАТ«АЕРОБУД» було видано позивачу довідку про доходи, однак в порушення вимог КЗпП України, кінцевий розрахунок з [PERSON] не було проведено до теперішнього часу. Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Позивачу не була виплачена заборгованість по заробітній платі,а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, з огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 238 724,88 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2387,24 грн.

Outcome: approved