Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

у грудні 2020 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Коваленко І.Д. звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 19.06.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1566, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» заборгованості у розмірі 1 860 258 грн. 20 коп., що виникла по кредитному договору № 133/П/20/2008-840 від 04 квітня 2008 року, договору про відступлення прав вимоги № GL2N79735, укладеного 05 березня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус». В обґрунтування позову позивачем зазначено про те, що 19.06.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за реєстровим номером 1566 вчинено виконавчий напис, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 133/П/20/2008-840 від 04 квітня 2008 року, договору про відступлення прав вимоги № GL2N79735, укладеного 05 березня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», у розмірі 1 860 258 грн. 20 коп. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» позивач не отримував. Позивач не погоджується і з розміром заборгованості, вважаючи такий розмір спірним, враховуючи, що рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 14.06.2012 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 133/П/20/2008-840 від 04 квітня 2008 року у розмірі 40 283,52 долари США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 12.07.2011 року становило 321 079,80 грн., що набрало законної сили 11.09.2013 року. Також, позивач вказує, що термін повернення кредиту за кредитним договором - 03.04.2015 року, відтак посилання у виконавчому написі про стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 05.03.2020 року по 10.06.2020 року є безпідставними. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2020 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 1566 від 19.06.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» заборгованості у розмірі1 860 258 грн. 20 коп. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2021 рокузобов?язано приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. надати Голосіївському районному суду м. Києва належним чином завірену копію виконавчого напису № 1566 від 19.06.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» заборгованості у розмір 1 860 258 грн. 20коп. Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов повністю. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» та треті особи у судове засідання не з?явились, про день та час судового розгляду відповідачі були повідомлені судом належним чином, що стверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступного. Судом встановлено, що 19 червня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1566, яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 133/П/20/2008-840 від 04.04.2008 року, договору про відступлення прав вимоги № GL2N79735, укладеного 05.03.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», боржником за якими є [PERSON] .Загальна сума заборгованості становить 1 860 258 грн. 20 коп., з яких: 728 310,14 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1 131 648,06 грн. - сума заборгованості за відсотками. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В. від 13.10.2020 року відкрито виконавче провадження № 13.10.2020 року з примусового виконання виконавчого напису № 1566 від 19.06.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» заборгованості у розмір 1 860 258,20 грн. Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Судом встановлено, що рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 14.06.2012 року, постановленим у цивільній справі № 2504/554/12, провадження № 2/2504/109/12 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , стягнуто солідарно з [PERSON] та поручителя на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 133/П/20/2008-840 від 04.04.2008 року у розмірі 40 283,52 долари США, що станом на 12.07.2011 року за офіційним курсом НБУ становило 321 079,80 грн. та судовий збір. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 23.09.2020 року замінено стягувача ПАТ «Комерційний банк «Надра» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус`у справі № 2504/554/12, провадження № 2/2504/109/12 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що при оформленні виконавчого напису № 156, яким вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 19.06.2020 року, представниками ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» зазначений у виконавчому написі є безспірним. Заборгованість яка значиться у виконавчому написі не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню. Сума заявлених відповідачем вимог є спірною і не визнається позивачем. Вказані доводи позивача не спростовані відповідачем. За таких підстав, суд погоджується з доводами позивача про те, що надані нотаріусу документи не є підтвердженням безспірності заборгованості. Крім цього, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Відповідачем не надано суду даних про те, що ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус» на адресу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення про порушення зобов`язання та повідомлення боржником [PERSON] було отримане. На думку суду, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку. Позивач був позбавлений можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що матеріали цивільної справи не містять переконливих доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачем були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, отримання позивачем вимоги відповідача, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved