Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

У вересні 2021 р. представник ПрАТ «СК «УНІКА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завданих збитків в розмірі 50219,55 грн. та судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 24.09.2018 р. між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АМ/3370697, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Мітсубісі», д/н [NUMBER] . 07.03.2019 року в м. Києві сталася ДТП за участі транспортного засобу «Мітсубісі», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортних засобів «Фіат», д/н [NUMBER] , «Фольксваген», д/н [NUMBER] та «Фольксваген», д/н [NUMBER] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 04.06.2019 р. винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано відповідача, внаслідок порушення передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Власники пошкоджених транспортних засобів «Фольксваген», д/н [NUMBER] та «Фольксваген», д/н [NUMBER] звернулись до страховика - ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АМ/3370697. Згідно звіту вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Фольксваген», д/н [NUMBER] становить 33133,74 грн. Згідно звіту вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Фольксваген», д/н [NUMBER] становить 17085,81 грн. Позивачем було виплачено потерпілим страхове відшкодування на загальну суму 50219,55 грн. Зазначив, що ПрАТ «СК «Уніка» направляло відповідачу претензію на виплату страхового відшкодування, яка відповідачем була залишена без задоволення. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2021 р. відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем на адресу суду відзив не надано. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] 07.03.2019 року приблизно о 21 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Мітсубісі», д/н [NUMBER] , рухаючись в м. Києві по вул. Булгакова, 5-А в порушення вимог п.п. 2.3б, 12.1, 12.3 ПДР України, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованими автомобілями «Фіат», д/н [NUMBER] , «Фольксваген», д/н [NUMBER] та «Фольксваген», д/н [NUMBER] . Після чого [PERSON] будучи причетним до ДТП самовільно залишив місце ДТП, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.си. 122-4, 124 КУпАП. Винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2019 р. визнано [PERSON] /а.с. 48-49/. Відповідно договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АМ/3370697 від 24.09.2018 р. автомобіль «Мітсубісі», д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] був застрахований в ПрАТ «СК «УНІКА»/а.с.47/. 11.07.2019 р. [PERSON] , власник пошкодженого автомобіля «Фольксваген», д/н [NUMBER] звернулась до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про виплату матеріального збитку (а.с. 9). Відповідно до страхового акту № 00295422 від 15.07.2019 року, акту узгодження розміру страхового відшкодування та звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 13.06.2019 року виготовленого ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» потерпілій [PERSON] було виплаченого страхове відшкодування у розмірі 33133,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 099049 від 19.07.2019 року /а.с. 6-9, 13-33/. Крім того, [PERSON] , власник пошкодженого автомобіля «Фольксваген», д/н [NUMBER] звернулась до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про виплату матеріального збитку. Відповідно до страхового акту № 00293021 від 31.07.2019 року, акту узгодження розміру страхового відшкодування та звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 11.07.2019 року виготовленого ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» потерпілій [PERSON] було виплаченого страхове відшкодування у розмірі 17085,81 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 102174 від 08.08.2019 року /а.с. 34-35, 40-46/. Як вбачається з постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2019 року [PERSON] залишив місце ДТП, до якого був причетний. Відповідно до ст.38.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В п. 26 цієї Постанови вказано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, за таких обставин суд вважає позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є законними та обґрунтованими. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved