overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У грудні місяці 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,85 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ПЛ № 031233 виданого Кізлівською сільською радою 02 березня 2001 року. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею свого батька [PERSON], і за законом має право на спадкування майна померлого, земельної ділянки, так як інший спадкоємець мати [PERSON], відмовилася від спадщини на користь позивачки, просила суд визнати право власності на земельну ділянку за нею. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася подала до суду заяву в якій прохала розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі, проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина - земельна ділянка площею 0,85 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства. Позивачка є дочкою померлого і відноситься відповідно до ст.1261 ЦК України до першої черги осіб, які спадкують майно за законом, що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. Мати позивачки [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON], що підтверджується відповідною заявою від 25 листопада 2013 року. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна свого батька [PERSON] за законом вона має право на спадкування майна померлого - земельної ділянки площею 0,85 га. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на землю за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У грудні місяці 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] померла її баба - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,77 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ №023773 виданого Чорнухинською райдержадміністрацією від 26 грудня 2005 року. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею своєї баби [PERSON], і за законом має право на спадкування майна померлої, земельної ділянки, просила суд визнати право власності на земельну ділянку за нею. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, подала до суду заяву, в якій прохала розглянути цивільну без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі, проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачки - [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина - земельна ділянка площею 3,77 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Позивачка є онукою померлої і має право на спадкування її майна, що підтверджується рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25 вересня 2013 року, яким встановлено факт, що [PERSON] є онукою [PERSON], інші спадкоємці по закону або заповіту відсутні. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна своєї баби [PERSON] за законом вона має право на спадкування майна померлої - земельної ділянки площею 3,77 га. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на землю за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

У грудні місяці 2013 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02 травня 1985 року. Від шлюбу мають чотирьох дітей - троє з яких повнолітні, а найменший син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею. Спільне проживання з відповідачем не склалося. Протягом останніх років сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин. Просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 02 травня 1985 року у Катюжанській сільській раді Вишгородського району Київської області, актовий запис № 13. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала суду покази аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач, [PERSON], проти заявлених позовних вимог не заперечує. Судом встановлено, 02 травня 1985 року, позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають чотирьох дітей, троє з яких повнолітні, а найменший син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спорів щодо поділу майна , що є нажитою спільною власністю, немає. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожному з них, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У грудні місяці 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до Кізлівської сільської ради про визнання права власності на будинок, господарські будівлі та споруди, в якому вказують, що в [ADDRESS] у власному дворі побудував будинок з господарськими будівлями. В зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, він не може оформити на себе право власності на вказаний будинок з господарськими будівлями, тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Просив суд визнати право власності на будинок з господарськими будівлями, за ним. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила визнати право власності на житловий будинок з господарським будівлями, який розташований по [ADDRESS] за [PERSON]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач проживаючи у власному дворі збудував будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] Факт належності [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS], підтверджується довідкою Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, виданою 11 грудня 2013 року вихідний номер 1457. При зверненні до Управління праці та соціального захисту населення Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області для оформлення субсидії на комунальні послуги йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Відповідно до ст.ст. 321,331 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавленим цього права чи обмеженим у його здійсненні. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Для визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями за позивачем є всі правові підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

У грудні місяці 2014 року позивач звернувся із позовом до суду, в якому вказує, що 03 квітня 2014 року з відповідачем був укладений договір позики за умовами якого позивач [PERSON] передав відповідачу 30 000 грн. на строк 30 календарних днів. Передача означеної суми коштів відповідачеві підтверджується письмовим договором та відповідною розпискою від 06.04.2013 року. Відповідно відповідач мав повернути отримані кошти 03 травня 2014 року, однак у визначений договором строк позичальник коштів не повернув. Просить стягнути з відповідача кошти в сумі 30 000 грн., штраф відповідно до пункту 6.4 договору 6450 грн. три відсотки 106,03 грн. та судові витрати в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги зменшив в частині повернутої суми в розмірі 12 000 грн., не наполягає на стягненні 3% відсотків річних, та відповідно зменшив розмір штрафних санкцій до 3870 грн. просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав суму боргу в розмірі 18 000 грн., з врахуванням повернених ним добровільно 17.06.2014 року коштів в сумі 12 000 грн. та штрафу в сумі 3870 грн. Заслухавши доводи представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 03 квітня 2014 року відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 30 000 грн. строком на 30 календарних днів, що підтверджується письмовим договором підписаного обома сторонами та письмовою розпискою від 03.04.2014 року. Відповідно до вимог частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач [PERSON] за умовами договору мав повернути борг у строк до 03 травня 2014 року, але повернув їх лише частково 17.06.2014 року в сумі 12 000 грн., тому з цих підстав грошові кошти в сумі 18 000 грн. підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог закону у примусовому порядку на користь позивача. Окрім того, відповідно до пункту 6.4 договору сторони передбачили за порушення строків повернення позики (пункт 4.1) позичальник виплачує штраф в розмірі 0,5% від суми позики за кожен день прострочення, що складає 3870 грн. Сторони при укладанні договору позики дотримались письмової форми договору відповідно до вимог частини 2 статті 1047 Цивільного кодексу України, згідно якої на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання їй позикодавцем визначеної грошової суми. За наведених підстав позов слід задоволити та стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 18 000 грн., 3870 грн. штрафних санкцій та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У грудні місяці 2014 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 24 жовтня 1999 року уклали шлюб, який зареєстрований Грузевицькою сільською радою Хмельницького району, актовий запис №17. Від шлюбу дітей не мають. Подружні стосунки не склалися, внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, та як наслідок постійних сварок і припинення сімейних відносин понад тринадцять років, спільного господарства не ведуть, тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні з причин наведених у заяві. Просить не надавати терміну для примирення, оскільки подружні стосунки припинені досить давно, вона утворила іншу сім»ю та наміру відновлювати подружні стосунки сторони не має Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просить його задоволити. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 жовтня 1999 року, який зареєстрований Грузевицькою сільською радою Хмельницького району, актовий запис №17. Від шлюбу дітей не мають. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх з 2001 року. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, позивач фактично утворила іншу сім»ю. За наведених обставин суд вважає, що збереження сім»ї є неможливим, тому суд не вбачає підстав для надання строку для примирення подружжя, і шлюб підлягає розірванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У грудні місяці 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її баба - [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина - житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], і належав їй на праві приватної власності. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею своєї баби, і за заповітом має право на спадкування майна померлої, житлового будинку із господарськими будівлями. Просила суд визнати право власності на житловий будинок із господарськими будівлями за нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала суду показала, що [INFO] померла її баба [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина - житловий будинок із господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав її бабі на праві приватної власності. Вона є спадкоємицею своєї баби, і за законом має право на спадкування майна померлої, житлового будинку із господарськими будівлями. Просила суд визнати право власності на житловий будинок із господарськими будівлями за нею. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина - житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. За заповітом, посвідченим державним нотаріусом Чорнухинської державної нотаріальної контори 26 травня 2003 року, [PERSON] заповіла житловий будинок із господарськими будівлями [PERSON] Баба позивачки [PERSON] 02 березня 1990 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Після укладення шлюбу паспорт на нове прізвище «[PERSON]» [PERSON] не змінила. Таким чином заповіт було складено на дошлюбне прізвище «[PERSON]». Дані обставини підтверджується копією актового запису про укладення шлюбу та копією актового запису про шлюб. Позивачка [PERSON], має бажання прийняти спадщину, але не має змоги оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса, в зв»язку з відсутністю правовстановчих документів на будинок. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна своєї баби [PERSON] за заповітом, вона має право на спадкування майна померлої - житлового будинку із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

У грудні місяці 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина - житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], і належав йому на праві приватної власності. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею свого чоловіка, і за законом має право на спадкування майна померлого, житлового будинку із господарськими будівлями. Просила суд визнати право власності на житловий будинок із господарськими будівлями за нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала суду показала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] з яким вона проживала з 1963 року. Разом побудували будинок в 1979 році. Юридично будинок був оформлений на чоловіка. Їхні діти на майно батька не претендують проживають в смт.Чорнухи, житлом забезпечені. Просила суд визнати право власності на житловий будинок із господарськими будівлями за нею. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина - житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивачка є дружиною померлого [PERSON], і відноситься відповідно до ст.1261 ЦК України до першої черги осіб, які спадкують майно за законом, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна свого чоловіка [PERSON] за законом, вона має право на спадкування майна померлого - житлового будинку із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У грудні місяці 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,24 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ № 138199 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 19 квітня 2005 року. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею своєї матері [PERSON], і за заповітом має право на спадкування майна померлої, земельної ділянки, просив суд визнати право власності на земельну ділянку за нею. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася подала до суду заяву в якій прохала розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі, проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина - земельна ділянка площею 2,24 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ № 138199 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 19 квітня 2005 року. За заповітом, посвідченим секретарем виконкому Мелехівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області 09 березня 2006 року, [PERSON] заповіла земельну ділянку [PERSON]. Позивачка [PERSON], має бажання прийняти спадщину, але не має змоги оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса, в зв»язку з відсутністю оригіналу державного акту на землю. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна своєї матері [PERSON] за заповітом вона має право на спадкування майна померлої - земельної ділянки площею 2,24 га. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на землю за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У грудні місяці 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В підтвердження своїх позовних вимог вказала, що 03 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Чорнухинському відділі РАЦС Полтавської області. Від спільного проживання мають доньку: [PERSON], [INFO]. Із-за постійних суперечок і конфліктів подружнє проживання надалі позивач вважає недоцільним. Шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Просила суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що подальше збереження сім?ї і примирення сторін не можливе, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved