Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У жовтні 2013 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Вказував, що він є власником квартири [ADDRESS], згідно договору міни від 26.02.1996 року за номером № 4-544. У зазначеній квартирі зареєстровані позивач та відповідач [PERSON] в період з липня 2007 року і по теперішній час [PERSON] у вказаній квартирі не проживає без поважних причин та витрат на утримання житла не надає, перешкод у користуванні квартирою відповідачеві ніхто не чинив. Добровільно відповідач із обліку реєстрації у квартирі не знімається, чим обмежує права позивача як власника житла. Просив визнати [PERSON] що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він не проживає з липня 2007 року без поважних причин. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі Відповідач [PERSON] не прибув, про причини неявки суд не повідомляв, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи поштовою кореспонденцією. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області в судове засідання не прибув, надали письмову заяву, в якій просили справу розглянути без їх участі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], згідно договору міни від 26.02.1996 року за номером № 4-544 на праві власності належить позивачу [PERSON] У зазначеній квартирі зареєстровані позивач та відповідач [PERSON] в період з липня 2007 року і по теперішній час [PERSON] у вказаній квартирі не проживає без поважних причин та витрат на утримання житла не надає, перешкод у користуванні квартирою відповідачеві ніхто не чинив. Добровільно відповідач із обліку реєстрації у квартирі не знімається, чим обмежує права позивача як власника житла. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У вказаному житловому приміщенні станом на день розгляду справи фактично зареєстровані позивач з сином [PERSON], але у дійсності проживає лише позивач. Реєстрація відповідача тягне за собою невиправдані матеріальні збитки. Позивач вимушений сплачувати комунальні послуги не тільки за себе, але й за відповідача, який не проживає в даній квартирі. Крім того відповідач [PERSON] з липня 2007 року до дня розгляду справи не ставить питання про добровільне або примусове вселення в житло, усунення перешкод у користуванні спірним житлом, доказів про спростування наведених фактів відповідач не надав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 71 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у разі якщо не проживає у ньому без поважних причин більше 6-ти місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦПК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що відповідач [PERSON], втратив право користування житловим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved