Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У грудні 2015 року представник позивачів [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка знаходиться в житлово-будівельному кооперативі «Автотранспортник-2» як на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя та право власності на 1/10 частину зазначеної квартири в порядку спадкування після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON]. За позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як дітьми в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] просить визнати право власності на спірну квартиру по 1/10 частині кожному. Свою вимогу обґрунтовує повною сплатою [INFO] померлим [PERSON] ЖБК «Автотранспортник-2» пайового внеску за квартиру [ADDRESS], відмовою Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачам у зв'язку з відсутністю оригіналу довідки № 158 ЖБК «Автотранспортник -2» від 10.03.1992 року, що підтверджує таке право власності померлого (правовстановлюючого документа). Справа перебувала на розгляді у судді Шум Л.М. На підставі розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва в зв'язку тривалою тимчасовою непрацездатністю судді справа в порядку автоматичного розподілу передана на розгляд судді Миколаєць І.Ю. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позов підтримують та просять його задовольнити. Київська міська рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду представником Київської міської ради були надані пояснення у справі у яких зазначено що дані відносини спадкування повинні регулюватися нормами ЦК УРСР, оскільки спадщина відкрилася до вступу в силу 01.01.2004 року ЦК України, зазначено посилання на Постанову Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» згідно якої спірна квартира входить до складу спадщини як така, що набута спадкодавцем у власність шляхом повної оплати паю, а позивачі як спадкоємці першої черги мають на неї право. Справу просить вирішити згідно вимог законодавства та за відсутності представника Київської міської ради. Третя особа - Житлово-будівельний кооператив «Автотранспортник» -2 явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява голови правління ОСББ «Автотранспортник-2» у якій зазначено про відсутність заперечень щодо задоволення позову та про слухання справи у відсутність представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивачів, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», що діяла на час смерті спадкодавця член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Згідно дублікату довідки Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-2» від 10.03.1992 року № 185 в копії [PERSON] - член кооперативу, 15.05.1987 року сплативши повному обсязі пайовий внесок став власником квартири [ADDRESS] (а.с.21). [INFO] [PERSON] помер, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва зроблено актовий запис № 877 та видане відповідне свідоцтво (а.с.7), надане позивачами в копії. На підтвердження реєстрації права власності позивачі надають в копії реєстраційне посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації в якому зазначено, що спірна квартира належить на праві власності [PERSON] на підставі довідки ЖБК «Автотранспортник -2» № 158 від 10.03.1992 року (а.с.9). Згідно довідки Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-2» від 18.09.2014 року № 60 в спірній квартирі зареєстровані дружина померлого, дочки - [PERSON], [PERSON],сини - [PERSON], [PERSON] та онук - [PERSON] (а.с.14). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] позивачі звернулися до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу довідки № 158 ЖБК «Автотранспортник -2» від 10.03.1992 року, що підтверджує таке право власності померлого (правовстановлюючого документа), про що державний нотаріус Основенко Л.М. винесла постанови (а.с.16,17,18,19,20). При ухваленні даного рішення суд керується ст. 3 ЦПК України згідно якої особа має право звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, ст.11 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства згідно якої суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Докази повинні бути і належними і допустимими, а позивач зобов'язаний довести ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог (ст. 57,58, 59,60 ЦПК України). Представник позивачів зазначила, що всі докази щодо підтвердження обставин справи містяться в її матеріалах, інших доказів позивачі не мають та будь-яких клопотань щодо їх витребування заявляти не бажають. Позивачі не надають суду в якості підтвердження спорідненості з померлим будь-яких доказів, як то: свідоцтво про шлюб та про народження дітей. Довідка форми № 3 на яку посилаються позивачі не може бути таким підтвердженням. Відповідно до пункту 55 Постанови Ради Міністрів Української РСР «Про затвердження Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу» якщо член житлово-будівельного кооперативу виключений з кооперативу у випадках, передбачених підпунктами 4 і 6 у пункту 50 цього Примірного статуту, помер або вибув з нього з інших причин, чи переселився в іншу квартиру в будинку того ж кооперативу, члени його сім'ї, які проживали разом з ним, зберігають право користування жилим приміщенням за умови вступу до кооперативу одного з них. У суду відсутні докази щодо вступу будь-кого з позивачів до членів кооперативу. Відповідно до п.55 вищезазначеної постанови спадкоємці, які не мають права вступу до кооперативу або відмовилися від цього права, успадковують паєнагромадження померлого члена кооперативу в установленому законом порядку. Відповідно до п.19 вищезазначеної постанови жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески) і не можуть бути у нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу. Відповідно до пункту 77 вищезазначеної постанови у разі ліквідації житлово-будівельного кооперативу майно, що залишилося після задоволення всіх пред'явлених кооперативу претензій, передається виконавчому комітетові районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. При ухваленні рішення суд зважає на не підтвердження позивачами рідства з померлим та пред'явлення позову до неналежного відповідача, а також на те, що належним відповідачем у справі повинен бути ЖБК «Автотранспортник-2», оскільки будинок знаходиться не в комунальній, а в колективній власності. Клопотання про заміну неналежного відповідача позивачами до суду не подавалося. Оскільки відмова у прийнятті позовної заяви з мотиву пред'явлення позову до не належного відповідача неможлива, а клопотання про його заміну від позивачів не надходило, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed