Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У грудні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після смерті останньої відкрилася спадщина на житловий будинок та надвірні будівлі, що розташовані по [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом, окрім неї, є її брат [PERSON] Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини отримала відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та надвірні будівлі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті її матері. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, пояснила, що [INFO] помер її батько [PERSON], якому також на праві власності належало спірне нерухоме майно, частину якого вона успадкувала, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у звязку з чим просила визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті її батьків. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив і заяву про розгляд справи у його відсутності до суду не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачки проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 328 ЦК України (далі - ЦК) однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1220, 1268, 1269, 1270 ЦК передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. ст. 1258, 1261, 1267 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що сторони у справі є дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 57). Останнім на праві власності належали побудований у 1958 році дерев'яний житловий будинок, загальною площею 72 кв.м., та надвірні будівлі у [ADDRESS], що стверджується довідкою Видричівської сільської ради № 975 від 17.11.2014 р. та витягом з погосподарської книги № 4 за 2011-2015 роки Видричівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 8, 9). Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями, 1958 року забудови, був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. [INFO] батько сторін - [PERSON] помер (а.с. 43). Згідно зі ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до п. 1 ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Аналогічні положення закону містилися у ст. 22 КпШС України. Статтею 1226 ЦК передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Судом також встановлено, що з дня смерті батька сторін - [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на 1/2 частину спірного будинковолодіння. Заповіту [PERSON] не залишив, що підтверджується довідкою Видричівської сільської ради № 341 від 27.03.2011 року (а.с. 58). Після його смерті спадщину прийняли дружина [PERSON], подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини 27 березня 2012 року, та дочка [PERSON], яка подала заяву нотаріусу 27 серпня 2012 року (а.с. 56, 59). Відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на користь матері [PERSON] - спадкоємця першої черги за законом (дружини померлого), про що у шестимісячний строк, а саме, 27 березня 2012 року, подав заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини (а.с. 57). Отже, після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] стала власницею 5/6 частин спірного будинковолодіння (1/2 частина як сумісне майно подружжя + 1/6 частина, яку вона успадкувала як спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка + 1/6 частина, яку вона успадкувала у зв'язку з тим, що син спадкодавця [PERSON] (спадкоємець першої черги за законом після смерті батька) відмовився від прийняття спадщини на її користь), а його дочка - позивачка [PERSON] - власницею 1/6 частини спірного нерухомого майна. [INFO] мати сторін - [PERSON] померла (а.с. 6). Заповіту вона не залишила, що підтверджується довідкою Видричівської сільської ради № 689 від 01 липня 2013 року (а.с. 49). До складу спадщини, що відкрилася після її смерті, ввійшло, зокрема, 5/6 частин будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS]. У визначений законом строк спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивачка [PERSON], подавши 17 липня 2013 року заяву про прийняття спадщини (а.с. 48 ), та відповідач [PERSON], подавши заяву про прийняття спадщини 13 серпня 2013 року (а.с. 50). Разом з тим, як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 925/02-14 від 11 листопада 2014 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки остання не подала правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 7). Таких правовстановлюючих документів спадкодавці [PERSON] та [PERSON] за життя не мали, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 06.01.2015 р. № 32048089 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 06.01.2015 р. № 32048015 (а.с. 38-40), а тому позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що за позивачкою [PERSON] належить визнати право власності на 7/12 частин спірного нерухомого майна (1/6 частина спірного нерухомого майна, яку вона успадкувала після смерті батька + 5/12 частин спірного нерухомого майна, які вона успадкувала після смерті матері). За згодою позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: partial