Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулась в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача на її користь , в порядку ст. 185 СК України, додаткові витрати на утримання [PERSON] , [INFO], в сумі 1 000 грн. , щомісячно до досягнення повноліття, тобто до [INFO] року. Вимоги мотивує тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда було стягнуто аліменти з відповідача на утримання доньки в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку(доходів) , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.02.2007 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року . Однак, вважає, що на сьогодні , сума стягнутих аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини , в зв»язку з чим змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Добровільно відповідач додаткової допомоги на утримання дитини не надає, участі у витратах пов»язаних з її розвитком не бере, постійно приховує свої доходи. Протягом 2009-2010 років донька хворіла застудними хворобами з ускладненнями, що потребувало значних витрат на лікування. З 21.04. по 07.05.2010 року знаходилась на лікуванні в дитячій міській лікарні з діагнозом: гострий простий бронхіт. Відповідно до рекомендацій лікаря для скорішого виздоровлення дитина потребувала повноцінного харчування багатого вітамінами та білками, в свою чергу, що потребувало значних матеріальних витрат. Відповідач не брав участі у її лікуванні та не надавав жодної матеріальної допомоги на лікування доньки. Вартість лікування, відвідування лікарів, вона сплачувала за свій рахунок. До того ж, дитині необхідне санаторно-курортне лікування на південному березі Криму , двічі на рік. Вартість лікування від 8190-11760 грн. З 2010-2012 роки дитина відвідувала також уроки бального танцю оплата яких складає 2250 грн. та дошкільний навчальний заклад(ясла-садок) №48»Журавочка» оплата за який склала 999, 50 грн. При цьому, дівчинка також росте їй потрібен одяг та повноцінне харчування; концертні костюми, індивідуальні заняття, на що також нею витрачено значні кошти. В суді представник позивача вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Додатково зазначила, що в 2014 році позивач витратила також додаткові кошти на лікування дитини в розмірі 769, 85 грн., атакож кошти на танці -1190 грн., які також просить враховувати при визначенні суми , необхідної для стягнення додаткових витрат на дитину. Відповідач в суді позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити . Зазначив, що він неодноразово пропонував свою допомогу у лікуванні доньки , проте позивач не приймала його допомоги. Ним сплачуються аліменти згідно рішення , підстав для стягнення з нього ще й додаткових витрат на дитину не вбачає. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, виходячи з наступного. В суді встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , який 23.11.2009 року було розірвано (а.с.6). Від шлюбу народилась донька [PERSON] [INFO] ( а.с.5) , яка залишилась проживати з матір»ю . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда, з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку(доходів) , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.02.2007 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Згідно до вказаного рішення судом видано 19.03. 2007 року виконавчий лист № 2-1354, який знаходиться на виконанні у Ленінському відділі Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції з 02.08.2012 року ( а.с. 65). Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом та ін.) Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов»язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Так, позивачем надано квитанції на придбання ліків на суму 1183, 45 грн. ( 211 ,10 + 80, 10+80,10+812,15) ( а.с. 32) та на суму 849, 09 грн. ( 691,60+ 92,94+64,55) ( а.с. 94-96) , всього : 2032, 54 грн. Медичні документи, зокрема подані 2 епікризи за період з 21.04. по 07.05.2010 року та з 27.01. по 10.02.2014 року ( а.с. 8 , 93 ) підтверджують, що дитина дійсно знаходилась на стаціонарному лікуванні , потребує санаторно-курортне лікування в санаторії матері і дитини , Крим, 2 рази на рік. Згідно з ч.2 ст.185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З наданих квитанцій вбачається, що зазначені витрати не носять постійного характеру, тому позовні вимоги щодо стягнення цих витрат щомісячно позивачем не доведені, а відтак мають бути стягнуті з відповідача разово. Тобто, з поданих матеріалів вбачається, що позивач дійсно несе додаткові витрати на дитину, тобто це витрати пов»язані з її лікуванням, а тому враховуючи, що відповідач є працездатним, здоровим, отримує стабільно заробітну платню ( а.с. 61) , а відтак зобов»язаний брати участь у таких витратах, тому з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину, що викликані хворобою дитини, у розмірі 50 % від загальної суми понесених позивачем витрат на придбання ліків, а саме у сумі - 1016, 28 грн. (2032, 54 грн. : 2). До особливих обставин з якими законодавець пов'язує стягнення додаткових витрат на дитину відносяться ті обставини, що пов'язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. В іншій частині позову слід відмовити, оскільки вимоги про необхідність стягнення щомісяця додаткових витрат, що викликані хворобою дитини, зокрема витрати понесені на перебування дитини в оздоровчому таборі та внесення коштів на суму 8807, 40 грн. , щомісячно до повноліття, позивачем не доведені. Також, не можуть бути стягнуті з одного з батьків як додаткові витрати кошти, витрачені на одяг і взуття для дитини, страхування життя і здоров'я дитини, її харчування, відвідування дошкільного навчального закладу, уроки бального танцю без виїзду за кордон, тощо , оскільки такими в розумінні закону вони не являються. В порядку ст. 88 ЦПК України стягнути із відповідача судовий збір на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial