Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 05.01.2016 року за клопотанням позивачки було винесено ухвалу про заміну неналежного відповідача державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори на належних відповідачів [PERSON] сільську раду, Ружинського району, Житомирської області, [PERSON], третю особу Державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори, яка не заявляє самостійних вимог. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 січня 2015 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. 03 липня 2003 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем Каменівської сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області, за яким все майно [PERSON] заповів [PERSON] Позивачка пояснює, що 21 листопада 2015 року вона отримала лист від Державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і її необхідно зявитися до нотаріуса для зясування чи буде приймати спадщину чи ні, у разі, якщо [PERSON] не зявиться до 11 грудня 2015 року свідоцтво про право власності буде видано на імя [PERSON] 24.11.2015 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори її було повідомлено, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і повинна звернутись до суду для визначення її додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка пояснює, що строк нею був пропущений з наступних причин, те що проживає окремо від спадкодавця [PERSON], який на момент смерті проживав [INFO], коли він помер вона не знала, її ніхто вчасно не повідомив про смерть заповідача, також в січні місяці 2015 року поховала свого чоловіка і займалася відповідними справами після його смерті. Позивачці стало відомо про смерть спадкодавця [PERSON] лише в червні 2015 року, коли в телефонній розмові про це повідомив [PERSON], що [PERSON] помер в січні 2015 року. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд продовжити її строк для подання заяви про прийняття спадщини, пропущений з поважних причин та встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивачки просив позовні вимоги задовільнити. Відповідач в судове засідання зявився в задоволенні позовних вимого просив відмовити. Представник відповідача в судове засідання зявився в задоволенні позову просив відмовити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради не з'явився, надіслали заяву справу слухати у їхній відсутності позовні вимоги задовільнити. В судове засідання представник третьої особи Державний нотаріус Ружинської державної нотаріальної контори просили справу слухати без участі представника Ружинської державної нотаріальної контори, заявлені вимоги, винести на розсуд суду. Суд,допитавши позивачку, представника позивачки, відповідача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер 20 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 271258 від 25.11.2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції у Житомирській області. (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку він заповідає [PERSON]. 24.11.2015 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори, останній її повідомив проте, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і повинна звернутись до суду для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. 24.11.2015 року Ружинська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачка заяви про прийняття спадщини померлого 20 січня 2015 року, [PERSON]. [INFO], в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент його смерті зареєстровані за адресою померлого не була, тому пропустила строк для прийняття спадщини. Позивачці рекомендовано звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 212 та 213 ЦПК України, рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказах. На підтвердження поважності причин пропуску встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини позивачкою надані наступні докази: , те що проживає окремо від спадкодавця [PERSON], який на момент смерті проживав [INFO], коли він помер вона не знала, її ніхто вчасно не повідомив про смерть заповідача, також в січні місяці 2015 року поховала свого чоловіка і займалася відповідними справами після його смерті. Позивачці стало відомо про смерть спадкодавця [PERSON] лише в червні 2015 року, коли в телефонній розмові про це повідомив [PERSON], що [PERSON] помер в січні 2015 року. Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З огляду на викладене, суд не вбачає передбачених ч. 3 ст. 1272 ЦК України підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, тому ця вимога позову задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed