Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] через представника - адвоката Бондаренко Ірину Анатоліївну звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житлом шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона є власником будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . З 10.09.2015 року в будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . Однак він ніколи не проживав за місцем реєстрації та не користується будинком як житлом, витрат за комунальні послуги не несе, його особистих речей в будинку немає. Оскільки відповідач у будинку не проживає без поважних причин, виникають проблеми із реалізації позивачем права власності на будинок. З метою захисту своїх прав звернулася до суду з позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.(а.с.25-26). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.10.2020 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків та закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.(а.с.48-49). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала за обставин, викладених у позовній заяві та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Пояснила, що позивач успадкувала будинок в [ADDRESS] . Однак з 10.09.2015 року там зареєстрований племінник позивача [PERSON] , який там ніколи не проживав, проте в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, оскільки має бажання відчужити будинок. Теперішнє місце перебування відповідача невідоме. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку. Крім того, на офіційному веб-сайті Судової влади України з 13.10.2020 року, 27.10.2020 року розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання (а.с.41, 50). Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва на право спадщини за законом від 26.06.2020 року [PERSON] набула у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] . (а.с.7). Вказана обставина підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60722410 від 26.06.2020 року. Отже, житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується обліковою карткою об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки. (а.с.11-13) Факт реєстрації відповідача за адресою [ADDRESS] підтверджується довідкою Тарасівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 13.08.2020 року №624. Згідно якої [PERSON] , [INFO] з 10.09.2015 року зареєстрований у вказаному домоволодінні, але не проживає та ніколи там не проживав. (а.с.10). Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положення статей 64, 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не відноситься до членів сім`ї власника будинку. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. За змістом ст.ст.71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Факт відсутності відповідача [PERSON] за зареєстрованою адресою [ADDRESS] підтверджений показаннями свідків. Так, в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що позивач є власником будинку в [ADDRESS] . Вказали, що відповідач за вказаною адресою ніколи не проживав, інколи приїздив в гості та був на похороні батька. Дані обставини свідчать про свідоме обрання відповідачем іншого місця проживання. Оскільки власником будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є позивач, відповідач не належить до членів сім`ї позивача, не є наймачем квартири та за адресою місця своєї реєстрації не проживає, не набув самостійного права на користування вказаним будинком з інших правових підстав, та перебування відповідача на реєстраційному обліку у вказаному будинку порушує та обмежує права та охоронювані законом інтереси власника будинку, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. З огляду на перераховані обставини,

Outcome: approved