Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 18 червня 2008 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-009/297/2008, який складається з двох частин, які нероздільно повязані між собою, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 89\~300,00 доларів США на придбання автомобіля «Камаз», модель 6520, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5% річних та FIDR, з датою остаточного повернення кредиту 18 червня 2015 року, а позичальник приймає кредит на зазначених умовах. 19 квітня 2013 року до вказаного кредитного договору додатковим договором № 3 були внесені зміни та доповнення, серед яких, зокрема,графік погашення заборгованості викладено у новій редакції на умовах реструктуризації боргу та визначено дату остаточного повернення кредиту 25 лютого 2016 року. На забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору 25 серпня 2011 року з [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки № SR-SМЕ009/297/208/3 та № SR-SМЕ009/297/208/4 відповідно, згідно умов яких відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов'язання за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором № СL-009/297/2008 від 18 червня 2008 року в повному обсязі таких зобов'язань. Однак, відповідач [PERSON] не виконує належним чином взятих на себе обов'язків за кредитним договором № СL-009/297/2008, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 27 листопада 2014 року становить 945\~078,26 грн. і яка на момент звернення позивача до суду не погашена. Просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. В ході розгляду справи позивачем в порядку ст. 31 ЦПК України було збільшено розмір позовних вимог. Остаточно просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості в розмірі 1\~374\~913,52 грн. , а також судові витрати по справі (а.с. 80-81). Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що позовні вимоги з урахуванням їх збільшення підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 88). Відповідачі, які в установленому законом порядку повідомлялись про день, час, місце розгляду даної справи, у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили. Тому суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 226 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, надходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № СL-009/297/2008 (а.с. 4-11). Згідно умов останнього банк зобов'язався у визначеному договором порядку надати відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 89\~300,00 доларів США на придбання автомобіля «Камаз», модель 6520, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5% річних та FIDR, з датою остаточного повернення кредиту 18 червня 2015 року. Відповідач [PERSON], в свою чергу, взяв на себе зобов'язання прийняти кредит на зазначених умовах та належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у цьому договорі. 19 квітня 2013 року до вказаного кредитного договору додатковим договором № 3 були внесені зміни та доповнення, серед яких, зокрема,графік погашення заборгованості викладено у новій редакції на умовах реструктуризації боргу та визначено дату остаточного повернення кредиту 25 лютого 2016 року (а.с. 11-15). До того ж, в судовому засіданні встановлено про те, що на забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору 25 серпня 2011 року з [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки № SR-SМЕ009/297/208/3 та № SR-SМЕ009/297/208/4 відповідно, згідно умов яких відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов'язання за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором № СL-009/297/2008 від 18 червня 2008 року в повному обсязі таких зобов'язань (а.с. 19-26). Крім того, з матеріалів справи вбачається та, що 27 травня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк», що є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до вимог якого ПАТ «ОТП Банк» були продані (переуступлені) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе також укладений між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» кредитний договір № СL-009/297/2008 від 18 червня 2008 року, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло такий кредитний портфель та зобов'язалось сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду (а.с. 37-44). Відповідно до умов п. 3.3 вказаного договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув усіх прав вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій, та на умовах, передбачених договором комісії, право вимагати від ПАТ «ОТП Банк» перерахування будь-яких та усіх коштів, отриманих від боржників в результаті реалізованого майна. Пункт 4.4 договору купівлі-продажу передбачає, що розрахунки боржників з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитними договорами здійснюються в порядку та на умовах, встановлених кредитними договорами, та з урахуванням положень договору комісії. Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до п.п. 4.1.1 п. 4 ч. 2 кредитного договору № СL-009/297/2008 від 18 червня 2008 року [PERSON] за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами в обумовлені цим договором строки, зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочки. Вказана пеня сплачується окремо від процентів та штрафних санкцій, нарахованих за користування простроченими до повернення сумами та нараховується за весь період прострочки виконання зобовязань позичальника (а.с. 9). Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржнику, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні не вимагає згоди боржників. Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу [PERSON] зазначені вище кошти (а.с. 16-18). Натомість, [PERSON], як встановлено в ході розгляду справи, всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконує їх, у встановлені графіком терміни не погашає кредит та проценти за користування ним. Оскільки відповідач [PERSON] не дотримується умов укладеного з ним кредитного договору, позивачем 05 листопада 2013 року на підставі п. 1.8. ч. 2 кредитного договору були направлені останньому та відповідачам [PERSON] й [PERSON] вимоги щодо дострокового виконання ними зобов'язань за кредитним договором № СL-009/297/2008 від 18 червня 2008 року (а.с. 28-33). Проте, як встановлено в ході розгляду справи, вказані вимоги на момент звернення до суду проігноровані відповідачами та невиконані. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Через неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань заборгованість останнього за кредитним договором № СL-009/297/2008 від 18 червня 2008 року станом на 17 квітня 2015 року становить 1\~374\~913,52 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 37\~637,73 долари США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 819\~863,69 грн., - пеня - 25\~480,84 доларів США,\~\~що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 555\~049,83 грн. Отже, приймаючи до уваги положення ст. ст. 60, 212 ЦПК України, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, приходить до висновку про те, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданого платіжного доручення (а.с. 1) позивач за подання цього позову до суду сплатив судовий збір в сумі 3\~654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved