Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 12 грудня 2013 року у виконавчому комітеті Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач, посилаючись на приписи ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки спільне життя з останнім не склалося. Як зазначено позивачем у позові, через непорозуміння та зміну поглядів на вирішення сімейних проблем, між подружжям втрачено почуття любові та поваги, що призвело до припинення шлюбних відносин. ними виникали непорозуміння, змінилися погляди на вирішення сімейних проблем, з`явилося ігнорування та налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття та поваги один до одного. За вказаних обставини, бажання зберегти сім`ю та примиритися у позивача відсутнє, остання вказує на формальність існуючого шлюбу. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 15 вересня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, у поданій ним заяві, не заперечував проти розірвання шлюбу та справу просив розглянути без його участі. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які остання посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 2013 року, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 12 грудня 2013 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області, про що було зроблено актовий запис №21 (арк. спр. 7). У шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними відповідних свідоцтв про народження (арк. спр. 8, 9,10). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами спільного проживання, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення подружніх відносин через втрату почуття любові. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги наявність у подружжя неповнолітніх дітей, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, зважаючи на перебування справи на розгляді в суді з 15 вересня 2021 року. Як позивач, так і відповідач наполягали на розірванні шлюбу, про що кожен з них зазначив у поданій заяві. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на її користь з відповідача згідно приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved