Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що у грудні 2015 року відповідач за попередньою змовою з іншими особами незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ 2104 державний номерний знак [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності. Згідно вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12.05.2016 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 289 , ч.2 ст. 185 КК України. Посилаючись на те, що після винесення вироку у позивача відбулося загострення хронічних хвороб, що потребували лікування, внаслідок чого були потрачені кошти на придбання медикаментів, однак відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати заподіяну шкоду, позивач прохав стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 600 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. та 800 грн. витрат на правову допомогу. В заяві, що надійшла в судове засідання, представник позивача підтримала позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання позов визнав, просив справу слухати в його відсутність Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 289 , ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки за незаконне заволодіння транспортним засобом, що належить [PERSON] та таємне викрадення чужого майна - сумки з інструментами, що знаходилася в викраденому транспортному засобі. При розгляді кримінальної справи цивільний позов не заявлявся. Згідно копії виписки № 2701/670 із медичної карти [PERSON] в період з 19.10.2015 року по 28.10.2015 року проходив стаціонарне лікування в Арбузинській центральній районній лікарні з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ступеню та цукровий діабет ІІ типу (а.с. 10). Відповідно копії медичної картки хворого [PERSON] протягом 2002-2016 років неодноразово оглядався лікарями та йому призначалось медикаментозне лікування (а.с. 11-13). У відповідності до довідки ПКВО «Фармація» № 9 від 02.08.2016 року [PERSON] було відпущено лікарські препарати на загальну суму 852 грн. 49 коп. (а.с. 14). Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера № [PERSON] були понесені 800 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 17). Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розмір витрат на ліки, лікування, визначається на підставі виданих лікарями рецептів або рахунків про їх вартість. Згідно зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду визначено, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру моральної шкоди завданої позивачу незаконними діями відповідача, суд бере до уваги страждання, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, інших негативних наслідків морального характеру. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Суд погоджується з тим, що неправомірні дії відповідача порушили уклад життя позивача, та враховує характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, та з урахуванням принципів розумності та справедливості у визначенні розміру такого відшкодування, суд вважає можливим визначати розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., яка визнається відповідачем. Крім того, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, які документально підтверджені у розмірі 800 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позивач має право на відшкодування збитків, заподіяних відповідачем у виді витрат, понесеним ним на лікування та відшкодування моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved