Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі однієї шостої (1/6) частини заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку шомісяці, починаючи з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу, у них народилась дитина, донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач добровільно допомогу на утримання сина не надає. Домовленості з відповідачем щодо сплати аліментів не досягнуто. Просила задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На заявлених вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визав. Третя особа, [PERSON] . в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03 липня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НО № 491859, виданого 03 липня 2018 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. (а.с.6) Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 786120, виданого Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.5) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 17 жовтня 2018 року № 17-01-04/1500 [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [INFO]( а.с.7) Згідно довідки Голови квартального комітету № 633 від 15 листопада 2018 року [PERSON], [INFO] проживає за адресою [INFO] разом із малолітньою дитиною, дочкою [PERSON], [INFO]. ( а.с.9) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Як розяснено у п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України,\~відповідно до\~яких батьки\~зобов'язані\~утримувати своїх\~неповнолітніх дітей;\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина;\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення;\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог\~ст.\~182\~Сімейного кодексу України\~та як розяснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 цього Кодексу. Статтею 7\~Закону\~України\~«Про Державний\~бюджет\~України\~на 2018\~рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Статтею 7\~Закону\~України\~«Про Державний\~бюджет\~України\~на 2019\~рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини,\~матеріальне становище відповідача, те, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], також, є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дочки [PERSON], а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 29 грудня 2018 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. На підставі викладеного та

Outcome: approved