Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Свій позов мотивує тим, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, шо розташовані в [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом на даний будинок є позивач, який звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом на вказаний житловий будинок, проте нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовив у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на цей будинок. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] Позивач, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з'явився. В своїй позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з'явився, відзив на позов не подавав, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як встановлено судом, згідно погосподарської книги № 4 1991-1995 роки, станом на 15.04.1991 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області № 682 від 15.11.2018 року, головою якого була [PERSON], 1924 року народження (а.с. 17). Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військові службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в [ADDRESS] після його припинення збереглось за [PERSON]. Згідно рішення першої сесії сьомого скликання Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області від 05.11.2015 року «Про перейменування вулиць села» [INFO] перейменовано на [INFO] (а.с. 18). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина, у тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] За життя, а саме 18.11.2003 року, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своє смерті зробила розпорядження, що належний їй жилий будинок по [ADDRESS] з всіма господарськими і побутовими будівлями і спорудами розташований в селі Городище Менського району Чернігівської області вона заповідає [PERSON]. Згідно запису на ньому від 10.01.2018 року даний заповіт не змінювався і не відмінявся (а.с. 6). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] до Менської районної державної нотаріальної контори, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2719/02-31 від 03 грудня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с. 19). Згідно звіту про оцінку майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вбачається, що його ринкова вартість складає 21425,00 грн. (а.с. 20 - 28). Відповідно до довідки № 76 виданої КП «Чернігівське МБТІ Чернігівської обласної ради» від 13.11.2018 слідує, що станом на 31.12.2012 право власності за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 9). Дослідженням технічного паспорту, виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що будівництво спірного будинку з надвірними будівлями завершено, будинок має такі характеристики: житловий будинок - А-1, веранда - а-1, погріб - Г-1, сараї - Б-1, В-1, В1-1, навіс - Б1-1. Враховуючи, що позивач [PERSON] вчасно звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка була власником житлового будинку [ADDRESS], суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями, як успадковане після смерті [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачами позов визнано до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про розподіл судових витрат на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved