Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, з 01 вересня 2017 року [PERSON] навчається на денній формі навчання у Слов`янському хіміко - механічному технікумі, вартість навчання та проживання в гуртожитку становить 15 712 грн. Тому, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 4856 гривень, оскільки відповідачем, після відкриття провадження по справі, добровільно сплачено частину витрат на навчання у сумі 3 000 грн. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 25 вересня 2019 року провадження у справі відкрито, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позов не визнає, а також зазначив що добровільно сплатив частину витрат на навчання у розмірі 3000 грн. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. ст. 12, 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, які регулює сімейні правовідносини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджено фотокопією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 16 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області (а. с. 8). Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2019 року зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 11-13). Згідно до довідки №189 від 14 серпня 2019 року, наданої директором Слов`янського хіміко - механічного технікуму, загальна вартість навчання та мешкання у гуртожитку [PERSON] протягом 2019-2020 навчального року становить 15 712 грн. (а.с.14). Відповідно до положень ст.ст. 1 - 3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Вирішуючи позовні вимоги з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, суд виходить з того, що, відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Положеннями статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вказаною статтею. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналізуючи вищезазначене, суд при розгляді справи виходить з того, що до додаткових витрат закон відносить витрати, не пов`язані з повсякденним звичайними витратами на проживання, харчування, одяг, та інше що пов`язане з забезпеченням життєвих потреб, на які стягуються аліменти на утримання дитини для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (аліменти). У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 13.09.2017р. у справі №6-1489цс17. З врахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності, рівності обов`язку обох батьків брати участь в утриманні дитини, того, що [PERSON] навчається у Слов`янському хіміко - механічному технікумі, а також, той факт, що відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, крім того, беручи до уваги, те що [PERSON] вже сплатив частину коштів за навчання доньки у розмірі 3000 грн., суд дійшов висновку про задоволення уточнених позовних вимог, присудивши стягнення з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину (на навчання та проживання у гуртожитку) у розмірі 4 856 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 180-183, 185, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved