Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.12.2014 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Впродовж останніх трьох років сімейне життя сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім'ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між подружжям постійно виникають сварки. Свідком сварок нерідко стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. На теперішній час сім'я сторін розпалась остаточно: спільне проживання припинене, подружні стосунки не підтримуються, сумісне господарство не ведеться. Ухвалою від 19.03.2017 суд зупиняв провадження у справі у зв'язку з наданням сторонам строку для примирення. Ухвалою від 16.05.2018 провадження у справі відновлене. Позивач подала письмову заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність. У заяві позивач вказала, що за час, наданий судом для примирення, вона остаточно впевнилась, що між нею та відповідачем зникли почуття взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги. Впродовж цього строку відповідач постійно влаштовував сварки і викликав поліцію, тобто фактично знущався над нею і дитиною. На даний час щодо відповідача складено протокол за домашнє насильство, який переданий на розгляд до суду. За таких обставин подальше збереження шлюбу буде фактичним примушенням її до сумісного проживання, що суперечить моральним принципам суспільства, нормам національного та міжнародного права. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити. 15.05.2018 відповідач подав письмову заяву про відкладення розгляду справи. Однак зважаючи на те, що зазначена у довідці медичної установи хвороба (розтягнення голеностопу) не перешкодила відповідачу особисто подати заяву до канцелярії суду, суд вважає причину його неявки в судове засідання неповажною, у зв'язку з чим не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Заслухавши представників позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.12.2014 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3188. Подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO] Із заяв по суті справи та пояснень її учасників вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на сім'ю, шлюб та обов'язки щодо утримання родини між сторонами виникали численні конфлікти та сварки, що поступово призвело до втрати взаємних почуттів любові і поваги і, як наслідок, до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин та спільного проживання. Оскільки між подружжям не було досягнуто згоди щодо місця проживання дочки [PERSON], дане питання розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації, яка рекомендувала визначити місце проживання дитини з матір'ю. Враховуючи наявність у подружжя малолітньої дитини, суд надавав сторонам строк для примирення, проте впродовж цього строку відновлення їх шлюбно-сімейних відносин не відбулося, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу. Відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на встановлені обставини суд дійшов до переконання, що має місце стійкий розлад подружніх стосунків сторін, а відтак подальше збереження шлюбу, який існує лише формально і не базується на засадах добровільності, суперечить як інтересам позивача, так і інтересам малолітньої дитини сторін, оскільки сварки батьків негативним чином впливають на її психологічний стан. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. За подання позовної заяви [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 640 грн. Окрім того згідно поданої представником заяви позивач понесла також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн., що підтверджується випискою по рахунку АО «Національна колегія адвокатів», які у зв'язку із задоволенням позову також покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved