Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У грудні 2014 року до суду звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що за умовами п. п. 2, 3 Договору (Соглашения) від 17.06.2008, укладеного між [PERSON] та [PERSON], відповідач повинен був розмістити кошти позивача в сумі\~\~\~25 850 дол. США в будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: м. Бровари, вул. Каширіна, 15, де йому повинна була належати площа в 23,50 кв.м. у вказаному житловому будинку. Відповідач отримані кошти не інвестував у будівництво вищевказаного будинку, і не повернув їх позивачу, а використав їх у власних потребах, і право власності на будинок за адресою: м. Бровари, вул. Каширіна, 15, оформив на себе. Отже, відповідач не виконав вимоги\~ п. п. 2, 6 Договору, що позбавило позивача можливості інвестування коштів у\~ 23, 5 м.кв. вказаного будинку з подальшим його використанням у комерційних цілях, що є істотним порушенням умов Договору та позивачу завдано шкоди в сумі інвестованих коштів у розмірі 25\~850 дол. США. У звязку з викладеним, просив розірвати договір №1706/08 від 17 червня 2008 року, укладений між сторонами. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив розірвати договір, пояснивши, що він не зацікавлений в отриманні частини житлового будинку розміром 23, 5 кв.м., оскільки на даний час вартість такої частини будинку є значно нижчою від коштів, інвестованих згідно договору. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги та їх доводи підтримав, пояснюючи у судовому засіданні, що намагався вирішити даний спір із стороною відповідача щодо можливості передачі частини житлового будинку, площею 23, 5 кв.м., однак, сторони не дійшли єдиної думки. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що його довіритель виконала умови договору, тому відсутні підстави для розірвання договору. Крім того, стороною відповідача вчинялись дії з метою передачі у власність позивачу частини будинку, однак, позивач уникає такої можливості. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 17 червня 2008 року укладено Угоду №1706/08, де у п.1 зазначено, що даною угодою підтверджується інвестування грошових коштів інвестором ( [PERSON]В.) у розмірі 25\~850 дол. США. Відповідно до п. п. 2, 3 виконавець ([PERSON]Д.), за згодою інвестора, розміщує його грошові кошти в будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: м. Бровари, вул. Каширіна, 15. Грошові кошти відповідають 23, 5 м. кв. частини жилого будинку. У пункті 6 Угоди зазначено, що ціллю інвестування грошових коштів інвестора в 23.50 м.кв. частини жилого будинку є подальше незалежне використання в комерційних цілях. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.04.2012 року власником житлового будинку за адресою: Київська обл., м. Бровари, вулиця Каширіна, будинок 15, є [PERSON]. Рішенням Броварської міської ради Київської області від 19.11.2013 №579 надано адреси приміщенням житлового будинку по вул. Каширіна, 15, власник громадянка [PERSON] Із технічного паспорта, виготовленого 12.11.2012 КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що за адресою: м. Бровари, вул. Каширіна, 15, розташований багатоквартирний житловий будинок. У своїх позовних вимогах позивач, посилаючись на істотне порушення умов договору ( п.п. 2, 6 ) відповідачем, просить розірвати Угоду №1706/08. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стороною позивача у судовому засіданні не доведено та не обґрунтовано, в чому полягає істотне порушення відповідачем умов угоди №1706/08. Зокрема, доводи позивача про те, що кошти не були інвестовані у будівництво жодними доказами не підтверджені. Посилання позивача про те, що на даний час вартість частини жилого приміщення площею 23, 5 кв. м. є значно меншою від інвестованих коштів нічим не підтверджені та є лише припущенням позивача. Доводи про те, що будівництво будинку по вулиці Каширіна №15 є самочинним\~ безпідставні та спростовуються матеріалами справи, про що зазначено вище. Під час розгляду справи у судовому засіданні декілька разів оголошувалась перерва з метою вирішення даного спору мирним шляхом, зокрема, стороною відповідача було запропоновано передати у власність позивачу частину жилого будинку площею 23, 5 кв. м., однак, сторони згоди не дійшли з тих підстав, що позивач не хоче отримувати у власністю вищевказану частину жилого будинку, про що останній підтвердив у судовому засіданні. З огляду на викладені обставини вбачається, що між сторонами склались договірні правовідносини щодо інвестування позивачем коштів у будівництво житлового будинку, що в судовому засіданні підтверджено поясненнями учасників процесу, хоч і умови угоди є дещо неконкретизованими. Так, згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Разом з тим ч. 3 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» ( в редакції, що діяла на час укладення угоди ) встановлює, що об'єктами інвестиційної діяльності не можуть бути об'єкти житлового будівництва, фінансування спорудження яких здійснюється з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління. Інвестування та фінансування будівництва таких об'єктів може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, недержавні пенсійні фонди, які створені та діють відповідно до законодавства, а також через випуск безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром виступає одиниця такої нерухомості. Отже, така інвестиційна діяльність, яка мала місце між сторонами, не узгоджується з нормами вищезазначеного Закону, однак ця обставина не є підставою для розірвання договору, а може бути підставою для настання інших наслідків, передбачених чинним законодавством. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу та надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed