Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

у грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що на підставі розпорядження голови Машівської районної державної адміністрації від 18.04.2005 року № 198 та відповідно до договору оренди землі від 02.03.2007, який зареєстровано в Машівському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК», він користується земельною ділянкою площею 16,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області. За 146 днів до закінчення договору він звернувся з листом-повідомленням до відповідача з метою поновлення договору оренди землі, додавши до нього всі необхідні документи, у т.ч. і проект договору оренди землі, та продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору. Відповідно до законодавства він має переважне право на укладення договору на новий строк. В той час відповідач протягом місяця з дня отримання звернення про поновлення договору оренди про своє рішення не повідомив. У звязку з викладеним позивач просить визнати поновленим між ним та [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Полтавській області на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 02.03.2007, який зареєстровано в Машівському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06 листопада 2007 року за № 040755800104. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що дійсно, 21.06.2017 року, [PERSON] звернувся до [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області з заявою про поновлення договору оренди землі в порядку ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». Разом з тим, оскільки поновлення договору оренди землі було передчасним, так як дія договору закінчувалася 06.11.2017 року, йому було запропоновано звернутися з клопотанням про внесення змін до існуючого договору оренди землі в частині збільшення розміру орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки землі до закінчення строку дії договору оренди, та, крім того, запропоновано провести за власний рахунок нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки та розробити агрохімічний паспорт поля. Натомість, позивачем не було розроблено агрохімічний паспорт поля та не проведено нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, які є обовязковими при передачі земельних ділянок в оренду. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди земної припиняється. Також відповідач зазначив, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», відбувається за умови дотримання встановленого цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін, у разі недосягнення домовленості, переважне право припиняється. В звязку з викладеним, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області вважає, що позов [PERSON] є безпідставним, необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами, тобто таким, що не підлягає задоволенню (а.с.33-36). Позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що відзив на позовну заяву не спростовує вимоги позовної заяви. Відповідач визнає, що позивач своєчасно й належним чином звернувся з заявою про поновлення спірного договору оренди землі. Стверджує, що така вимога для орендаря, як провести за власний рахунок нормативну грошову оцінку земельної ділянки та розробити агрохімічний паспорт поля, не є обовязковою. Фактично відповідач не виконав обовязки передбачені законодавством для ведення перемовин з орендарем для зміни умов первісного договору оренди землі. Відповідач не обмежений у праві належним чином звертатися до орендаря про внесення змін до діючого чи поновленого договору оренди землі. Лист (відповідь на пропозицію поновити договір) від відповідача хоча і датований 30.06.2017 № 8864/6-17, але отриманий позивачем 12.12.2017 (а.с.41). В судове засідання позивач та його представник не зявилися, позивач надав заяву з проханням розглянути справу без його участі і участі його представника та позов підтримав (а.с.68). Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча двічі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.59,67). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін та дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 02.03.2007 р. на підставі розпорядження голови Машівської районної державної адміністрації від 18.04.2005 року № 198, між орендодавцем Машівською районною державною адміністрацією та орендарем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 16.00 га, розташованої на території Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області, строком на 10 років, зі сплатою орендної плати у розмірі 150,00 грн. за 1,00 га, яка вноситься до 20 числа щомісячно рівними частинами, повний розрахунок до 30 грудня щорічно, та може переглядається (а.с. 11-12). Вказаний договір був зареєстрований в Машівському районному відділі Полтавської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 06 листопада 2007 року за № 040755800104, що стверджується відміткою у вказаному договорі (а.с. 12). 06.11.2007 року встановлено межі земельної ділянки, переданої в оренду, та складено відповідний акти прийому-передачі земельної ділянки (а.с.13-14). [PERSON] з державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка розміром 16.0000 га, кадастровий номер 5323080400:00:005:0044, перебуває в оренді у [PERSON] відповідно до договору оренди, зареєстрованого 06.11.2017 Машівським РВ ПРФДП ЦДЗК, строком на 10 років (а.с.15). [PERSON] п. 8 договору оренди, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 11). 12.06.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення договору оренди землі в порядку ст. 33 ЗУ «Про орендну землі», додавши до заяви копію договору оренди землі від 02 березня 2007 року та два примірними проекту додаткової угоди до нього, що стверджується відповідною заявою (а.с.19). Вказані документи отримані відповідачем 21.06.2017, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18). За повідомленням [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області № 8864/6-17 від 30.06.2017, оскільки строк дії договору оренди закінчується 06 листопада 2017 року, його поновлення є передчасним, [PERSON] запропоновано звернутися з клопотанням про внесення змін до договору оренди землі в частині збільшення розміру орендної плати та рівні 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до закінчення строку дії договору оренди землі, провести за власний рахунок нормативну грошову оцінку земельної ділянки та розробити агрохімічний паспорт поля (а.с.23). Частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Наведений висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 23 березня 2016 року по справі № 6-146цс16. У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі «Стреч проти об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» зазначено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може буди підставою для позбавлення цього майна іншою особою, яка жодних порушень не вчинила. Орендар [PERSON] належним чином виконував умови договору оренди, про що свідчать довідки щодо користування земельною ділянкою та сплати земельного податку, видані Андріївською сільською радою та Машівським відділенням Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (а.с.8-10,61), вказані обставини відповідачем не оспорюються. Всупереч вимогам ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець порушив місячний строк на розгляд листа-повідомлення, оскільки в листі від 30.06.2017 року №8864/6-17, про направлення якого на адресу позивача доказів не надано, фактично пропозиція [PERSON] щодо укладення додаткової угоди не розглянута з посиланням на передчасність її внесення, запропоновано збільшити розмір орендної плати. Натомість [PERSON] продовжував використовувати земельну ділянку, жодних заперечень від орендодавця не отримував, а відтак набув право на поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року № 6-10 цс15. Крім того, дійсно як вбачається з п. 8 договору оренди землі від після закінчення терміну дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Позивач повідомив відповідача про свій намір поновити договір оренди раніше ніж за 2 місяці до спливу строку договору оренди землі. Оскільки під час дії зазначеного договору змінилися норми земельного законодавства, суд уважає що саме [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області є належним відповідачем по справі, так як згідно ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів в галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або користування для всіх потреб. Відповідно до Положення про [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 березня 2015 року за №9, вищезазначений орган виконавчої влади реалізує повноваження згідно ч.4 ст.122 ЗК України по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у відповідності з вимогами ЗК України, а тому договір слід визнати поновленим між позивачем та відповідачем [PERSON] управлінням Держгеокадастру в Полтавській області. Враховуючи вищенаведене, суд уважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved