Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй та її батьку належало по ? частки квартири [ADDRESS]. 26.10.2015 року її батько помер, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді ? частки цієї квартири. Спадкоємців за заповітом не має, а за законом - спадкоємцями першої черги є вона, її мати та дві сестри, одна з яких відмовилася від частки у спадковому майні на її користь. Однак, державним нотаріусом відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на ? частки квартири спадкодавця не було зареєстровано до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на 2/8 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі та прийняття рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.05.2014 року, виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності [PERSON] міської ради на підставі розпорядження № 2508-р, квартира [ADDRESS], на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] по ? частки за кожним. [PERSON] є батьком[PERSON], [INFO], у відповідності до копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ФП № 476887. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФП № 228958 [PERSON] помер 26 жовтня 2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді належної йому ? частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки від 03.11.2016 року померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований з 19.08.1984 року по день смерті 26.10.2015 року за адресою: [ADDRESS], на цей день разом з ним проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] (а.с. 5). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2016 року [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири в звязку із тим, що право власності на ? частину спірної квартири за життя спадкодавця не пройшло державну реєстрацію (а.с. 9, 50). Як вбачається із спадкової справи № 646/2015 до майна померлого 26 жовтня 2015 року [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є: його дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Із поданої до нотаріальної контори заяви [PERSON] вбачається, що остання відмовилася від належної їй частки в спадщині, яка залишилася після смерті її батька, на користь дочки спадкодавця [PERSON] (а.с. 39). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а згідно з ч. 1 ст. 1221 цього Кодексу місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Свідоцтво про право власності на житло та розпорядження органу приватизації підтверджують право власності на ? частки спірної квартири за спадкодавцем, проте здійснити державну реєстрацію права власності на частку квартиру спадкодавця неможливо у звязку із його смертю. Відповідно у позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на спірну частку квартири, у звязку з чим вона звернулась до суду з метою визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування. Таким чином, позивачка є спадкоємицею за законом першої черги після смерті її батька, постійно проживала з ним, звернулась із заявою про прийняття спадщини, від спадщини не відмовилась, судом отриманий правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності [PERSON] на спадкове майно ? частки квартири [ADDRESS]. Вимоги позивача щодо визнання за нею права власності саме на 2/8 частки цієї квартири в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, оскільки всього після смерті [PERSON] було чотири спадкоємця за законом першої черги (кожному по 1/8 частки у спадковому майні), один з яких відмовився від своєї частки в спадковому майні на користь іншого позивача. На підставі зазначеного, позивачу є спадкоємцем 2/8 частки спадкового майна, що дорівнює ? частки. Враховуючи все вищевказане, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., з кожного по 275,60 грн.

Outcome: approved