Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У грудні 2013 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 16.06.2006 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом РАГСУ Оболонського РУЮ у м. Києві, а/з № 693. В цьому шлюбу у них народилась донька - [PERSON] [INFO] Як вказує позивач, протягом останнього часу між сторонами стали виникати непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків, а з січня 2015 р. сторони стали мешкати окремо та перестали вести спільне господарство. Зі слів позивача, в цей час. на утриманні та вихованні позивача перебуває спільна малолітня донька, а також старший син [PERSON] [INFO] Тому позивач просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON], визначити місце проживання [PERSON] [INFO] та залишити її проживати разом із позивачем, також стягнути із відповідача на свою користь аліменти на дитину у твердій грошовій формі, починаючи і пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття та судовий збір. У судовому засіданні позивач спочатку підтримала свої позовні вимоги у повному обємі, а під час судових дебатів запропонувала суду тільки розірвати шлюб та стягувати аліменти із відповідача. Відповідач у судовому засіданні надав суду пояснення тільки, що стосуються дитини та весь час просив суд вирішити питання надання йому дозволу на спілкування із дитиною, так як позивач переховує від нього доньку [PERSON] 2006 р.н. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 16.06.2006 р. відділом РАГСу Оболонського РУЮ м. Києва, а/з № 693. Від шлюбу є дитина [PERSON] [INFO] Як зясував суд, із січня 2015 р. сторони дійсно почали мешкати окремо та перестали вести спільне господарство. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу. В матеріалах справи є копія свідоцтва про народження дитини: [PERSON] [INFO] (а.с. 6) з якого вбачається‚ що батьками є відповідач та позивач по справі. У відповідності до п. 14 Постанови ВСУ від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (на дану постанову посилається позивач у позові) - у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Як було зясовано у судовому засіданні, відповідач із січня 2015 р. не мешкає із позивачем та дитиною, але при цьому позивач не надала до суду спростування того факту, що не заперечує щодо спілкування дитини із відповідачем, тобто таким чином суд приходить до висновку, що не зважаючи на вимоги постанови ВСУ від 21.12.2007 р., у суду 1 інстанції не має підстав для задоволення позовної вимоги щодо встановлення місця мешкання дитини із матірю позивачем, так як обидві сторони не заперечують той факт, що [PERSON] 2006 р.н. і так мешкає із позивачем ті її сином від першого шлюбу - [PERSON] [INFO] в одній квартирі та те, що відповідач наполягав на тому, що йому чиняться перешкоди у спілкування із дитиною. І таким чином суд приходить до висновку, щодо відмови у даній частині позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд на підставі викладеного ураховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 200 СК України. Відповідно до ст. 183 СК України суд визначає розмір аліментів у розмірі ? частки від усіх видів заробітку відповідача на місяць прийнятним. Таким чином‚ позовні вимоги позивача в судовому засіданні щодо стягнення аліментів також знайшли своє часткове підтвердження. Суд також вважає стягнути із відповідача на користь позивача суму судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial