Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди від 25.03.2011 у розмірі 170000 грн., посилаючись на невиконання останнім умов договору щодо оплати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, оголосивши та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що 25.03.2011 між сторонами було укладено договір оренди відповідно до умов якого [PERSON] здає [PERSON] в оренду двокімнатну квартиру, загальною площею 46 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до п.2.1. договору, договір вважається дійсним з 25.03.2011. Строк здійснення оренди починається з дати підписання акту приймання-передачі, та закінчується по закінченню строку оренди 20.03.2012, якщо договір не буде скасовано раніше цієї дати згідно п.2.6. договору. Згідно з п.2.3. договору, по закінченню терміну чинності договору орендовані приміщення мають бути негайно звільнені. Невиконання зазначеної статті викликає наслідки, передбачені ст. 4.5. даного договору. Відповідно до п.4.5. договору, орендар зобов'язаний вносити орендну плату у подвійному розмірі у випадку, якщо він продовжує використовувати орендовані приміщення по закінченні чи припиненні чинності даного договору. Пунктом 4.1. договору встановлено орендну плату у розмірі 4000 грн. Як зазначає позивач, строк дії договору закінчився 20.03.2012, але відповідач не покинув орендовану квартиру після закінчення строку дії договору та продовжує використовувати квартиру, а тому він має сплачувати орендну плату у подвійному розмірі, а саме 8000 грн. на місяць. За правилами ст. ст. 629, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Статтею 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.5.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення, Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня). Таким чином, застосування до відповідних позовів спеціальної позовної давності, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, є неправильним. Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. 15.07.2016 відповідач звільнив квартиру, про що власноруч написав розписку, проте остаточного розрахунку не здійснив, а тому враховуючи те, що відповідач взяті за себе зобов'язання щодо оплати оренди не виконав та приписи ст. 785 ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. За приписами ст. 88 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем підлягає відшкодуванню відповідачем. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved