Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.07.2008р. між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступник - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] було укладено договір про відкриття відновлювальної лінії (далі - кредитний договір), відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок на якому обліковуються операції здійснені з використанням картки VISA Electron [NUMBER], на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності, встановлено кредитний ліміт у сумі 10000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі відсоткових ставок, передбачених договором. Відповідач зобов'язаний повністю повернути отримані кредитні ресурси у строк до 22.05.2010р. і сплатити відсотки за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку і у строки встановлені цим договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, а відповідач - взяті на себе зобов'язання не виконував, про що був повідомлений. В результаті за ним утворилась заборгованість, яка станом на 23.08.2013р. складає 180934,87 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вище указану суму боргу. Представник повача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. представник відповідача заперечував проти позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. 23.07.2008р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступник - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] було укладено договір про відкриття відновлювальної лінії (далі - кредитний договір), відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок на якому обліковуються операції здійснені з використанням картки VISA Electron [NUMBER], на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності, встановлено кредитний ліміт у сумі 10000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі відсоткових ставок, передбачених договором. [PERSON] зобов'язаний повністю повернути отримані кредитні ресурси у строк до 22.05.2010р. і сплатити відсотки за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку і у строки встановлені цим договором. Відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3 кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитними ресурсами у розмірі 22% річних щомісячно у день нарахування відсотків. У зазначений строк сплачуються нараховані відсотки за користування кредитними ресурсами в період з попереднього по поточний день нарахування відсотків. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що за простроченні повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 4.3, 4.4 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Пунктом 7.3 Договору визначено, що договір вступає в силу з моменту видачі кредитних коштів та діє до повного та фактичного виконання його сторонами. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконував. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе обов'язки не виконував, в зв'язку з чим, станом на 23.08.2013р. за ним виникла заборгованість в сумі 180934,87 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 9565,51 грн., прострочених відсотків - 38944,31 грн., нарахованих відсотків - 451,44 грн., пені - 131973,61 грн.. Пеня розрахована банком з 23.08.2012року по 25.07.2013рік, тобто в межах позовної давності за 1 рік та складає за зазначеним розрахунком 131973грн.61коп.. Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючі те, що збитки Банку у вигляді тіла кредиту та відсотків складають 48509грн.82коп., суд вважає за можливе зменшити розмір пені, належної до стягнення з відповідача до 40000,00 грн.. У зв'язку з наведеним відповідному корегуванню підлягає і загальний розмір боргу, належний до стягнення з відповідача. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість у розмірі 88961грн.26 коп., що складається з заборгованості за кредитом - 9565,51 грн., прострочених відсотків - 38944,31 грн., нарахованих відсотків - 451,44 грн., пені - 40000,00 грн. Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 889 грн. 61 коп.

Outcome: partial