Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 29 грудня 2001 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Спільне життя сторін не склалося, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на сімейні відносини. Сімейні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2007 року, з цього часу спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спір про поділ майна, а також про виховання і утримання дитини між сторонами відсутній. Примирення, подальше спільне життя однією сім'єю та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам обох сторін та інтересам їх спільної дитини. У зв'язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Зазначила, що шлюбні відносини припинені з 2007 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Зазначив, що шлюбні відносини припинені з 2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року), з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 грудня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 986, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 29 грудня 2001 року (а.с. 3 (зворотній бік)). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 485 (а.с. 4). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди сторін на спільне життя, відсутність взаєморозуміння, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2007 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин судом встановлений факт порушення відповідачем права позивача на розірвання шлюбу. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved