Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У грудні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю аграрно-промислова фірма «Агроділо», [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що суди шляхом втручання у приватну власність порушили її недоторканість через ухвалення незаконних, несправедливих, неправосудних судових актів на користь зловмисників. Враховуючи викладені обставини позивачі вважають, що постановлення судами незаконних, несправедливих, неправосудних судових актів порушують їх права та просять стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь: товариства з обмеженою відповідальністю аграрно-промислова фірма «Агроділо» 51000 грн. 00 коп. моральної шкоди; [PERSON] 51000 грн. 00 коп. моральної шкоди, [PERSON] 51000 грн. 00 коп. моральної шкоди, [PERSON] 51000 грн. 00 коп. моральної шкоди. В судове засідання представник товариства з обмеженою відповідальністю аграрно-промислова фірма «Агроділо», [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, про місце, день і час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 39), на адресу суду надійшла письмова заява [PERSON], який від імені всіх позивачів позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутністю всіх позивачів (а.с. 40, 43). Державна казначейська служба України в судове засідання свого представника не направила, про місце, день і час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 38), про причини неявки представника суду не повідомила. Відповідно до ч. 2. ст.169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За викладених підстав, враховуючи положення ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Так, у своєму позові товариство з обмеженою відповідальністю аграрно-промислова фірма «Агроділо», [PERSON], [PERSON], [PERSON] наголошують на тому, що суди шляхом втручання у приватну власність порушили її недоторканість через ухвалення незаконних, несправедливих, неправосудних судових актів на користь зловмисників, внаслідок чого позивачі втратили значні грошові суми та у зв'язку з чим вважають, що їм завдано моральної шкоди. Разом з цим, суд не може погодитись з доводами позивачів виходячи з наступного. Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Разом з цим, згідно положень ст. ст. 62, 126, 129 Конституції України, матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, застосування положень ст. 1176 ЦК України можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади. Тобто, це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду. Згідно ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється. Як вбачається з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року, відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, і тому вважаються законними доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю аграрно-промислова фірма «Агроділо», [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд також вважає за необхідне відмітити, що будучи належним чином повідомленими позивачі в судове засідання не з'явилися, належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження доводів позовної заяви не надали. За наведених обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю аграрно-промислова фірма «Агроділо», [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди, слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed