Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

У грудні 2020 року адвокат Дорошенко М.А. звернулась до суду в інтересах [PERSON] із вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] помер дід позивачки зі сторони батька - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] . Єдиними спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину були його рідні сини [PERSON] , який помер [INFO] , та батько позивачки - [PERSON] , який помер [INFO] , так і не оформивши за життя спадкові права. Після смерті батька позивачки відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , який останній прийняв після смерті свого батька [PERSON] . [PERSON] являється єдиною спадкоємицею першої черги після смерті батька, спадщину прийняла фактично, оскільки постійно проживала та була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем. Звернувшись до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи після смерті батька, [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений строк у шість місяців для відкриття спадкової справи та фактично з померлим зареєстрована не була. Додатково було роз`яснено щодо необхідності встановлення родинного зв`язку між її батьком та дідом, оскільки відсутнє свідоцтво про народження батька. У зв`язку з викладеним та з метою оформлення спадкових прав позивачка була вимушена звернутись до суду. Просила встановити факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] ; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини за законом після смерті батька [PERSON] ; встановити факт постійного спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник позивача Дорошенко М.А. , які діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Кравченко О.О., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК). Згідно із вимогами ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із статтею 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер дід [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, актовий запис №575. Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 02.06.1954 року. Право власності спадкодавця на будинок також підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим 29.11.1962 року Жданівським бюро технічної інвентаризації. [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, актовий запис №425. Спадкові права на його частку у спадщині, після смерті батька, оформила дружина [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2001 року, свідоцтво видане [PERSON] на спадкове майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку з відповідними до цієї долі надвірними прибудовами, які розташовані у [ADDRESS] . Вказана частка будинку належали [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був син [PERSON] , котрий спадщину прийняв, але за життя спадкових прав не оформив. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1164. Факт родинних відносин між [PERSON] та позивачкою підтверджується її свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 20.05.1987 року, а також свідоцтвом про шлюб, виданим Кальміуським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №243. Позивачка являється єдиною спадкоємицею першої черги після смерті батька. Згідно постанови приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Тулаінова Е.А. від 26.11.2020 року, звернувшись до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи після смерті батька, [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений строк у шість місяців для відкриття спадкової справи та фактично з померлим зареєстрована не була. Додатково було роз`яснено щодо необхідності встановлення родинного зв`язку між її батьком та дідом, оскільки відсутнє свідоцтво про народження батька. Згідно довідок Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 23.11.2020 року, відомості щодо місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] в Департаменті відсутні. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.529 Цивільного Кодексу УРСР, який був чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, чоловік (дружина) та батьки померлого, а також дитина померлого, народжена після його смерті. Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ст.1268 ч.3 ЦК України, норми якої були чинні на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт родинних відносин між [PERSON] та батьком [PERSON] підтверджується наявністю в них спільного прізвища, а також відповідність по-батькові сина. Крім того вказані обставини підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, згідно пояснень свідка [PERSON] , він з народження проживає в будинку [ADDRESS] . Добре знає сім`ю [PERSON] , які проживають по сусідству в будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] , підтримував з ним дружні відносини. Його батьком являється [PERSON] . [PERSON] все своє життя проживав в будинку [ADDRESS] разом з батьками. Після смерті батька [PERSON] в 1997 році, [PERSON] продовжив проживати в будинку, слідкував за ним та земельною ділянкою. Разом з [PERSON] мешкала його дочка [PERSON] . [PERSON] помер в 2014 році, на момент його смерті дочка [PERSON] проживала разом з ним, та досі проживає в будинку. Свідок [PERSON] пояснив, що в будинку [ADDRESS] проживає з народження. Позивачка [PERSON] доводиться йому сусідкою та невісткою, добре знає всю її сім`ю. Її дід, [PERSON] , збудував будинок [ADDRESS] . У [PERSON] було двоє синів [PERSON] та [PERSON] , з якими свідок підтримував дружні відносини. [PERSON] помер в 1997 році. Після його смерті [PERSON] підтримував порядок у будинку, слідкував за земельною ділянкою. [PERSON] все життя до дня своєї смерті прожив в батьківському будинку [ADDRESS] помер в 2014 році. На момент його смерті з ним проживала дочка [PERSON] , яка і досі проживає у будинку. Свідок [PERSON] пояснила, що позивачка [PERSON] доводиться їй племінницею, її батько- [PERSON] двоюрідний брат свідка, а дід [PERSON] - дядько. Будучи близьким членом сім`ї [PERSON] , часто разом відмічали свята, була вхожа до їх будинку [ADDRESS] . Може впевнено засвідчити, що [PERSON] є батьком [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , він проживав разом з сином [PERSON] . [PERSON] проживав в будинку [ADDRESS] з народження і по день смерті. Його дочка [PERSON] також все життя проживає в цьому будинку, в тому числі проживала разом з батьком [PERSON] і на день його смерті. Факт постійного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] станом на дату відкриття спадщини [INFO] , а також факт постійного проживання позивачки [PERSON] разом з батьком [PERSON] станом на дату відкриття спадщини [INFO] , також підтверджується домовою книгою на будинок [ADDRESS] , згідно якої, [PERSON] був зареєстрований в будинку з 10.04.1959 року, знятий з реєстрації 12.02.2003 року Іллічівським РВ Маріупольського управління МВС України в Донецькій області; [PERSON] , був зареєстрований в будинку з 08.08.1978 року по день смерті [INFO] , знятий з реєстрації Іллічівським відділом ГУ ДМС України в Донецькій області. Позивачка [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] з 29.12.2004 року по теперішній час, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №19-13.01-0071 від 13.01.2020 року. Функції реєстрації місця проживання фізичних осіб були передані органам місцевого самоврядування лише після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207, якою затверджені Правила реєстрації місця проживання, відповідно до п.3 яких реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відомості щодо місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] відсутні в Департаменті адміністративних послуг Маріупольської міської ради, оскільки вони померли до передачі функції реєстрації місця проживання фізичних осіб органам місцевого самоврядування. Також факти щодо сумісного проживання разом зі спадкодавцями підтвердили в наданих поясненнях свідки. Встановлення зазначених вище фактів необхідно позивачці для оформлення спадщини. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки, оскільки вони знайшли своє обґрунтування та підтвердження в ході розгляду справи.

Outcome: approved