Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та стягнення банківського вкладу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.08.2014 між нею та Кредитною спілкою «Полтава і полтавці» було укладено договір №150 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, у відповідності з яким вона внесла на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 35000 грн. строком на 12 місяців, з 27.08.2014 до 27.02.2015, з процентною ставкою 18% річних. Після закінчення строку дії договору вона особисто звернулась до відповідача в усній формі, 08.11.2016 із заявою про повернення вкладу та відсотків по закінченню строку дії договору, однак в порушення умов договору, відповідачем до цього часу вклад не повернутий. Листом від 16.11.2016 відповідач повідомив позивача про існування суми вкладу на депозитному рахунку у розмірі 35000 грн. та нарахованих відсотків у сумі 1453,98 грн., проте вирішення питання щодо повернення їй грошових коштів даний лист не містив. Отже, на теперішній день за відповідачем залишається заборгованість по видачі вкладу у сумі 35000 грн. та нараховані відсотки у сумі 13058 грн., 3224,90 грн. відсотків за користування чужими коштами, 8683,50 грн 3% річних. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь 58217,78 грн., що складається із 35000 грн. депозитного внеску, 13058 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 3224,90 грн. відсотків за користування чужими коштами, 8683,50 грн 3% річних. Позивач та її представник у судове засідання не прибули, представник позивача попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, направили письмові заперечення проти позову. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в \~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити \~заочне рішення на підставі \~наявних \~у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.08.2014 між [PERSON] та Кредитною спілкою «Полтава і полтавці» було укладено договір №150 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, у відповідності з яким вона внесла на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 35000 грн. строком на 12 місяців, з 27.08.2014 до 27.02.2015, з процентною ставкою 18% річних. У відповідності з п.2.1 договору Спілка прийняла від Вкладника внесок (вклад) на депозитний рахунок грошову суму 35000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 27.8.2014. Відповідно до п.2.3 проценти на вклад нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитною спілкою сумою вкладу і починається наступного дня після отримання кредитною спілкою суми внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а припиняється в день закінчення строку вкладу, визначеному в п.1.2 Договору чи день дострокового розірвання, в порядку визначеному розділом 4 Договору. Базою нарахування процентів є сума грошових коштів фактично внесена Вкладником за цим договором. Виплата процентів здійснюється вкладнику 27 числа кожного місяця. Згідно п.2.5 договору, повернення вкладу та процентів за вкладом здійснюється через касу Спілки або шляхом перерахування коштів на рахунок визначений вкладником у відповідній заяві. Після закінчення строку дії договору вона особисто звернулась до відповідача в усній формі, 08.11.2016 із заявою про повернення вкладу та відсотків по закінченню строку дії договору. Листом від 16.11.2016 відповідач повідомив [PERSON] про суму вкладу на депозитному рахунку у розмірі 35000 грн. та нарахованих відсотків у сумі 1453,98 грн. В порушення умов договору, відповідачем до цього часу вклад та нараховані проценти не повернуті. Отже, на теперішній день за відповідачем залишається заборгованість по видачі вкладу у сумі 35000 грн. та згідно наданого позивачем розрахунку нараховані відсотки у сумі 13058 грн., 3224,90 грн. відсотків за користування чужими коштами, 8683,50 грн 3% річних. У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується не території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належна кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав. Згідно зі ст.41 Конституції України, «кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим…». Згідно з положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.\~ Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України, банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.\~ Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі\~вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Вказаний закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від\~повернення вкладу є протиправними. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року розглянув справу № 6-140 цс 13, предметом якої був спір про стягнення з банку на підставі ч.2 ст.625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних за несвоєчасне повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту). При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого за змістом ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобовязання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. Станом на день розгляду справи, заборгованість за договором №150 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 27.08.2014, яку необхідно стягнути з відповідача становить 58217,78 грн., з яких: 35000 грн. депозитного внеску, 13058 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 3224,90 грн. відсотків за користування чужими коштами, 8683,50 грн 3% річних. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2985,56 грн.

Outcome: approved