Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до АТ Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого зазначив, що 25.01.2008 року між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», було укладено договір про відкриття карткового рахунку, згідно якого позивач отримав кредит на суму 10000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, яка бyла отримана [PERSON] 05.03.2008 року. Протягом дії платіжної картки позивачем частину кредитних коштів була повернена, але станом на 31.10.2011 року залишилась заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 24457,31 гри, яка складалась з заборгованості за кредитом - 8459,74 грн.; залишку заборгованості за відсотками 13469,84 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1125,00 грн.; суми штрафу 250,00 грн.; та відсоткової складової штрафу - 1152,73 грн. В листопаді 2011 року Банк звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя позовом про дострокове стягнення з позичальника [PERSON] суми боргу за картковим рахунком від 25.01.2008 року, а саме вищевказаної заборгованості, у зв`язку з чим рішенням суду від 19.11.2012 року (справа № 2/814/1414/2012) позов задоволено у повному обсязі та з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором про відкриття карткового рахунку від 25.01.2008 року в сумі 24457, 31 грн. та судовий збір у сумі 244,57 грн. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24.12.2012 року апеляційна скарга [PERSON] була частково задоволена, та з нього на користь банку було стягнуто заборгованість у розмірі 23304 грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 233 грн. 05 коп. На виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Запорізькій області на підставі виконавчого листа № 0814/997/2012 від 03.04.2013 року було відкрито виконавче провадження. Боржником рішення суду було виконано у повному обсязі, а також сплачено виконавчий збір та судові витрати. За результатами виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 24.12.2012 року, Постановою державного виконавця № 37743499 від 20.04.2016 року припинено розшук майна боржника, у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документу відповідно до наданих квитанцій Постановою державного виконавця № 50909324 від 21.04.2016 року - виконавче провадження було закінчено. Однак, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ГТУЮ в Дніпропетровській області Бондар Ірини Миколаївни з заявою про видачу виконавчого напису, яким з [PERSON] на свою користь просив стягнути заборгованість по кредитному договору б/н від 25.01.2008 року у розмірі 28742,99 грн., у зв`язку з чим 10.07.2017 року приватним нотаріусом було видано відповідний виконавчий напис, згідно якого з [PERSON] було стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначену заборгованість, а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000,00 грн. З врахуванням вищевказаного позивач вважає, що на момент вчинення виконавчого напису, нотаріусом не було перевірено наявність його заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» та не була встановлена безспірність вимог банку до нього як до позичальника, а отже документ було вчинено в порушення вимог чинного законодавства «Про нотаріат», у зв`язку з чим просить виконавчий напис № 6238, вчинений 10.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ГТУЮ в Дніпропетровській області Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 25.01.2008 року у розмірі 28742,99 грн., стягнення витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000,00 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню. Разом з цим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, сплачений при зверненні з вказаним позовом до суду. Представником відповідача надано відзив на позов, у якому зазначається, що виконавчий напис було вчинено згідно вимог чинного законодавства, позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не було надано жодного боргового документу, передбаченого ч.3 ст.545 ЦК України. А оскільки [PERSON] такого документу до суду не надав, то грошове зобов`язання за кредитним договором перед банком існує до сьогодні. Позивач в судове засідання не з`явився. Його представник надав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, на задоволенні позову наполягає та просить його задовольнити. Приватний нотаріус Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.01.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», і [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку, згідно якого [PERSON] отримав кредит на суму 10000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, яка бyла отримана [PERSON] 05.03.2008 року. В листопаді 2011 року банк звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про дострокове стягнення з позичальника [PERSON] суми боргу за картковим рахунком від 25.01.2008 року у розмірі 24457,31 грн., яка складалась з заборгованості за кредитом - 8459,74 грн.; залишку заборгованості за відсотками 13469,84 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1125,00 грн.; суми штрафу 250,00 грн. та відсоткової складової штрафу - 1152,73 грн. Рішенням суду від 19.11.2012 року (справа № 2/814/1414/2012) позов задоволено у повному обсязі та з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором про відкриття карткового рахунку від 25.01.2008 року в сумі 24457,31 грн. та судовий збір у сумі 244,57 грн. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24.12.2012 року апеляційна скарга [PERSON] була частково задоволена та з нього на користь банку було стягнуто заборгованість у розмірі 23304 грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 233 грн. 05 коп. На виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Запорізькій області на підставі виконавчого листа № 0814/997/2012, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 03.04.2013 року, було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПрватБанк» кредитної заборгованості у розмірі 23437,63 грн. Рішення суду боржником [PERSON] було виконано у повному обсязі, а також сплачено виконавчий збір та судові витрати, що вбачається з постанови державного виконавця № 37743499 від 20.04.2016 року, згідно якої припинено розшук майна боржника у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документу відповідно до наданих квитанцій. Постановою державного виконавця № 50909324 від 21.04.2016 року виконавче провадження було закінчено. Згідно цієї постанови, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №0814/997/2012, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 03.04.2013 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПрватБанк» заборгованості у розмірі 23437,63 грн. закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа. 10.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ГТУЮ в Дніпропетровській області Бондар Іриною Миколаївною за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» було вчинено виконавчий напис № 6238, яким з [PERSON] на користь банку було стягнуто заборгованість по кредитному договору б/н від 25.01.2008 року у розмірі 28742,99 грн., а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000,00 грн. Строк, за який проводиться стягнення, дев`ять років чотири місяці шість днів, а саме, з 25.01.2008 по 31.05.2017. За заявою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Коломієць Ольгою Сергіївною було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 6238, вчиненого 10.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ГТУЮ в Дніпропетровській області Бондар І.М., яким з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість по кредитному договору б/н від 25.01.2008 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №54973093 від 30.10.2017. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо відсутності його заборгованості перед банком на момент вчинення виконавчого напису є повністю обґрунтованими та доведеними. Відповідачем вказані обставини не заперечуються і не спростовуються. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі - Глава Порядку) передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно 1.1 Глави Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку. За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. У постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року № 6-887цс17 зроблено висновок, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вивчивши надані в обґрунтування позову документи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 6238 від 10.07.2017 року було вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису не існувала заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, тобто виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved