Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

У грудні 2018 року АТ «КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15.11.2011 року між АТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 50 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 13.12.2018 року [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та не погашає заборгованість, АТ «КБ «Приватбанк» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 74 103 грн. 47 коп. заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки, тому відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 15.11.2011 року між АТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого позивачем видано відповідачеві кредит, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 50 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх позивачем на картрахунок, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків відповідача на підставі договору. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку (а.с. 12-32). Згідно п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами банку», що діють на дату нарахування з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом: позичальник сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник сплачує баку пеню, яка розраховується згідно «тарифів банку» на час порушення зобов'язання та може змінюватись у відповідності до п. 1.1.3.2.4 Договору. За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору, відповідач доручив банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.3.5, 2.1.1.12.9 Договору, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, в тому числі, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашання боргових зобов'язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів з іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами. В укладеному між сторонами кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконані в повному обсязі, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконала. З наданих позивачем розрахунків суми заборгованості станом на 13.12.2018 року вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає - 74 103 грн. 47 коп., з яких 47 446 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом, 22 651 грн. 78 коп. заборгованість за відсотками, 4004 грн. 93 коп. заборгованість по судовим штрафам (а.с. 6-11). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved