Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться в [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON] . До дня смерті батьки проживали разом в с. Гордіївка Тростянецького району. Окрім того, померлі батьки, станом на 15.04.1991 р. були членами одного колгоспного двору, що знаходився в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] . У передбачений законом спосіб, [PERSON] , дружина померлого, фактично вступила в управління спадковим майном, та будучи власником Ѕ частини житлового будинку, мати позивача набула право власності на ще Ѕ частину цього будинку за правом спадщини після смерті свого чоловіка. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з погосподарськими спорудами, розташованого за вищевказаною адресою. Спадкоємцем за заповітом до майна померлої є позивач, який своєчасно прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. [PERSON] звернулася до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинку та господарських споруд, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок. Позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.03.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.09.2019р. до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] та в якості третьої особи [PERSON] 22.10.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгулу справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день та час розгулу справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Гордіївка Тростянецького району, його батьками записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.19). З виписки з погосподарської книги по Гордіївській сільській раді, особовий рахунок № [NUMBER] , вбачається, що господарство, розташоване за адресою: [ADDRESS] , відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: голова двору - [PERSON] ,, який помер [INFO] та член двору: дружина [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.21-27). Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 50,0 кв.м., допоміжною площею 25,9 кв.м., складається з житлового будинку-А; веранди - а; сараю - Б; погребу - Бп; веранди - б; огорожі - 1-3 (а.с.13-18). Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , станом 15.04.1991 р., кожному належало по 1/2 частки майна колгоспного двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вказано, що [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 28.01.1998 р. зроблено запис за №4 (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Гордіївської сільської ради від 12.06.2018 р. №269, виданої [PERSON] , 1967 р.н. про те, що дійсно його батьки [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані і проживали до дня своєї смерті в [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] на підставі ст.1261 ЦК України є його дружина [PERSON] , яка своєчасно прийняв спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном та була зареєстрована разом з померлим в [ADDRESS] , що підтверджується записами в погосподарських книгах Гордіївської сільської ради Тростянецького району (а.с.10). Відповідно до листа завідувача Державним нотаріальним архівом від 24.07.2019 р. №2264/01-18, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Тростянецькою державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с.64), що свідчить про те, що ніхто із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Тобто, спадкоємцем до майна [PERSON] , була його дружина [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки постійно проживала та була зареєстрована з померлим у спадковому будинку по [ADDRESS] . 15.01.2016 р. [PERSON] , яка народилася [INFO] та мешкає за адресою: с.Гордіївка, Тростянецького району Вінницької області, на випадок своєї смерті зробила розпорядження: житловий будинок, господарські будівлі, присадибну ділянку, які розташовані по [ADDRESS] , заповіла [PERSON] ; належну їй земельну ділянку площею 1,7754 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0524181500:01:001:0086 та належну їй земельну ділянку площею 1,9657 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0524181500:01:001:0114, заповіла [PERSON] (а.с.9). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 83 роки, про що 07.12.2017 р. складено відповідний актовий запис №28 (а.с. 8). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У довідці виконавчого комітету Гордіївської сільської ради від 12.06.2018 р. №369 зазначено, що спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] на підставі заповіту, який посвідчено від її імені секретарем Гордіївської сільської ради 15.01.2016 р. за реєстром №4 є її син [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, тому що фактично вступив в управління спадковим майном та подав заяву про прийняття спадщини до Тростянецької державної нотаріальної контори. За наявною у Гордіївській сільській раді інформацією, заповіт на даний час ніким не змінено та не скасовано. До складу спадкового майна належить житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] . За даними земельно-шнурової книги Гордіївської сільської ради, запис №336, біля господарства за адресою: [ADDRESS] числиться земельна ділянка площею 0,40 га, з правовим режимом: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується записами у даній книзі Гордіївської сільської ради (а.с.10). Згідно копії спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звертався [PERSON] Заява надійшла до приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Вірської А.І. 21.02.2018 р. за №46 (а.с.31). Тобто, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] .. є позивач [PERSON] , який своєчасно прийняла спадщину, оскільки у визначений законодавством строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Окрім того, із заявою про прийняття спадщини за заповітом, а саме на земельні ділянки, після смерті [PERSON] також зверталася відповідач по справі [PERSON] .. Заява подана до нотаріальної контори 21.02.2018 р. за №47 (а.с. 52). Інший спадкоємець - [PERSON] , яка має право на обов`язкову частку, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. У листі приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу від 18.10.2018р. №301/02-14 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] , у [PERSON] відсутній, йому необхідно вирішити зазначене питання в судовому порядку (а.с.1). Тобто, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва на житловий будинок, що залишився після смерті матері [PERSON] , позивачу нотаріусом фактично було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на належний їй житловий будинок. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] померла [INFO] і спадкоємцем до її майна за заповітом є [PERSON] , який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги про визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , а саме житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належали останній за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved