Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У в липні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.08.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].. Подружнє життя не склалося через постійні суперечки з побутових причин, питань виховання дитини та зловживання відповідачем спиртними напоями. З травня 2016 року між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, спільного бюджету не мають, сумісного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу є недоцільним, тому, що носить лише умовний характер. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день судового розгляду повідомлена належним чином, позовні вимоги підтримала проти заочного розгляду справи не заперечувала, про що надала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, за таких обставин зі згоди позивача суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони одружені з 20.08.2005 року згідно з свідоцтвом про шлюб від 20.08.2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції, актовий запис № 60. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], згідно із свідоцтвом про народження від 28.07.2009 року, виданим Виконкомом Прядівської сільської ради, Царичанського району Дніпропетровської області. Подружнє життя не склалося через постійні суперечки з побутових причин, питань виховання дитини та зловживання відповідачем спиртними напоями. З травня 2016 року між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, спільного бюджету не мають, сумісного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу є недоцільним, тому, що носить лише умовний характер. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений ним при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved