Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право на користування квартирою № 27 у будинку № 300 б по вулиці Київській в місті Бровари Київської області. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2019 року позовні вимоги, щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без розгляду. В обґрунтування позову вказується, що позивачу на підставі договору купівлі - продажу квартири від 15 червня 2005 року на праві приватної власності належить квартира № 27 у будинку № 300 б по вулиці Київській в місті Бровари Київської області. Серед осіб зареєстрованих у ній значиться онука позивача - [PERSON], [INFO], яка з 2011 року не проживає у даній квартирі. З підстав визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням позивач змушена звернутися до суду. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. 07 лютого 2019 року її представник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася. 31 січня 2019 року подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутність та вказала, що заявленні позовні вимоги визнає у повному оюбсязі, проти їх задоволення не заперечує. Згідно із частиною третьою стаття 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15 червня 2005 року, позивачу на праві приватної власності належить квартира № 27 у будинку № 300 б по вулиці Київській в місті Бровари Київської області. Відповідно до довідки № 568 від 06 грудня 2012 року, виданої комунальним підприємством Броварської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора 5» у квартирі № 27 у будинку № 300 б по вулиці Київській у місті Бровари Київської області зареєстрована [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 06 листопада 2018 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області, [PERSON] у квартирі № 27 у будинку № 300 б, по вулиці Київській в місті Бровари Київської області зареєстрована [PERSON], [INFO]. Однак остання з 2011 року за місцем реєстрації не проживає. Факт не проживання відповідача підтверджено сусідами: [PERSON], [PERSON] про що зазначено у акті. Відповідно до статті 41\~Конституції України та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №\~475/97-ВР\~від 17\~липня 1997\~року «Про\~ратифікацію Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~року,\~Першого Протоколу\~та протоколів\~№ №\~2,\~4,\~7\~та 11\~до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, при розгляді справи по суті встановлено, що [PERSON] з 2011 року не проживає й не користується спірною квартирою. Предявлені позовні вимоги відповідач визнала у повному обсязі, при цьому визнання нею позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Згідно зі статтею 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. Відповідно до статті 142 Цивільного процесуального кодексу України поверненню позивачу із державного бюджету підлягає судовий збір у розмірі 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved