Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

У грудні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила суд: стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову і до досягнення повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2017 року, після чого донька залишилась проживати разом із позивачем та перебуває повністю на її утримангні. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі - 25 000 грн., оскільки він має хоч і мінливий дохід, оскільки йому на праві власності належить вісім квартир у м. Києві, які здає в оренду. Як результат має дохід близько 100 000грн. в місяць. У зв`язку з зазначеним, позивач звернулася до суду з цим позовом, який просить задовольнити. Ухвалою суду від 24.01.2020 залишено без руху. Ухвалою від 07.02.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного провадження. 12.03.2020 до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому він вважає, що позовні вимоги являються безпідставними та необґрунтованими, а тому вважає, що необхідно їх задовольнити частково у розмірі 3000 грн. на місяць, що реально можливо сплачувати у складній ситуації. Ухвалою суду від 07.07.2020 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Ухвалою суду від 09.10.2020 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Ухвалою суду від 09.10.2020 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та призначити її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 24.11.2020 року на 08:30 год. Ухвалою суду від 09.10.2020 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та по зустрічному позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в частині зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - закрито. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні зазначив про часткове визнання, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі - 3 000 грн. на у дитину, оскільки більше не має фінансової можливості сплачувати. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії № [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії № [NUMBER] (а.с.4, 115). Разом із тим звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначала, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, проте доказів на підтвердження даної обставини не надає. Крім того, одним із аргументів, також зазначала, що відповідач а має у власності нерухоме майно, з якого він отримує прибуток близько 100 000 грн. на місяць, однак доказів на підтвердження вказаних тверджень не надає. А також, щодо поділу їх спільного майна матеріали справи доказів не містять. Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, вказувала, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання їх дочки, хоча вказаний обов`язок відповідача, як батька, передбачений ст. 180 СК України. Однак, як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалося позивачем, на утриманні у відповідача перебуває їх старший спільний син - [PERSON] , який навчається у Київському університеті культури. Згідно довідки №71/0311 від 03.11.2020 [PERSON] працює в ТОВ «Інтелект Консалт Груп!» на посаді фахівця з публічних закупівель Відділу супроводження тендерних процедур з 27.10.2020р. на умовах неповного робочого часу ( з 14.00 год. по 18.00 год.)з посадовим окладом 5 000 грн. на місяць (а.с.465). Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тлумачення положень статті 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні,чи їх шлюб розірвано. При цьому, аналіз глави 15 СК України дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, зокрема, часткове визнання відповідачем позову, а саме в частині стягнення з нього на користь позивача на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, і до досягнення донькою повноліття, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі по 2 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 04 серпня 2020 року і до досягнення повноліття донькою [PERSON] [INFO] , а вподальшому - в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 12 грудня 2019 року і до досягнення донькою повноліття, оскільки матеріалами справи підтверджується відсутність перешкод для виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини і сплаті аліментів у вказаному розмірі, достатньому для забезпечення дитині можливості нормального розвитку, водночас враховуючи і ту обставину, що відомостей про доходи відповідача у розмірі 100 000 грн. на місяць та можливість сплати ним аліментів у вказаному позивачем розмірі, - матеріали справи не містять. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. В порядку, визначеному 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial