Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту. Свою заяву мотивувала тим, що з 10 листопада 1991 року вона почала проживати однією сімєю з [PERSON], з яким вели спільне господарство та жили як подружжя в незареєстрованому шлюбі. 22 лютого 2004 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина, проте заповіту на своє майно [PERSON] не залишив. Позивач, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. Але оформити свої спадкові права на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] не може, у звязку з цим звернулась до суду та просить встановити факт її проживання однією сімєю з [PERSON] з листопада 1991 року до 22 лютого 2014 року. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ній. Зазначила, що встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON] необхідне їй для оформлення своїх спадкових прав. Просила заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання з проханням розглядати справу у його відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є племінницею [PERSON] Їй відомо, що через кілька місяців після смерті в 1991 році її дядька [PERSON], її тітка почала спільно проживати як чоловік і дружина однією сім'єю із [PERSON] Останній працював у колгоспі в с. Тииманівці, там він заробив земельний пай. До дня своєї смерті 2004 року він проживав з тіткою в с. Тиманівка. Вони разом вели спільне господарство, мали спільний побут. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] знає як тітку своєї дружини [PERSON] Зазначив, що з 1993 року він разом з дружиною почали проживати в с. Тиманівка. В цей час [PERSON]. вже проживала спільно однією сім'єю із [PERSON], мали спільний побут та вели спільне господарство. Вислухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, сформованого 08 липня 2016 року, судом встановлено, що [PERSON], помер 22 лютого 2004 року в с. Тиманівка Тульчинського району Вінницької області (а.с.6). З довідки Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області судом встановлено, що після смерті 23 лютого 2004 року [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки, розташованої на території Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області площею 1.56 гектарів, в межах згідно з планом, посвідченої Державним актом серія І-ВН № 059979, Після смерті [PERSON], спадкоємцем на його майно залишилась [PERSON]. Факт прийняття спадщини останньою перевірено на підставі їх спільного проживання за адресою: [INFO]. З копії спадкової справи № 739/2016, відкритої після смерті 22.02.2004 року [PERSON], вбачається, що [PERSON] 23.09.2016 року звернулась до Тульчинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі п. 1\~ст. 256 ЦПК України, cуд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадку вання за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2\~ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог, оскільки в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що вона починаючи з листопада 1991 року по день смерті 22.02.2004 року [PERSON] проживала з останнім однією сімєю. Даний факт підтверджено в судовому засіданні показами свідків, довідкою Тиманівською сільської ради. Приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт вона не в змозі, суд вважає можливим задовольнити її заяву. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі\~ викладеного,

Outcome: approved