Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом, вимогою якого є стягнення з ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД» на користь позивача спричинену матеріальну шкоду в наслідок ДТП у розмірі 18859,32 грн., моральну шкоду в розмірі 8000,00 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 1680,80 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує наступними обставинами: 13.3.2019у о 17 годині 10 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем Scania p94db, д.н.з. [NUMBER] , на 157 км автодороги Київ - Харків - Довжанський, при виконанні маневру розвороту, не надав перевагу в русі автомобілю Peugeot 207 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рухалася по головній дорозі в зустрічному напрямку. В результаті ДТП, автомобіль Peugeot 207 д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області 16.04.2019 року, [PERSON] , визнано винним у правопорушенні, яке передбачено ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. Як зазначає позивач, [PERSON] , яка є власником транспортного засобу Peugeot 207 д.н.з. [NUMBER] , уповноважила [PERSON] експлуатувати (керувати) на умовах і за ціну за її розсудом, а також на період дії довіреності експлуатувати автомобіль за цільовим призначенням, що робить останню належним позивачем у справі. Позивач зазначає, що враховуючи те, що [PERSON] під час ДТП, виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом Scania p94db, д.н.з. [NUMBER] , який належить відповідачу, як роботодавцю останнього, відповідальною особою у завданні збитків при вказаному ДТП є ТОВ«Фідем Трейдінг ЛТД». Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. До суду від відповідача відзив не надходив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.04.2019 року, [PERSON] , визнано винним у правопорушенні, яке передбачено ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню, внаслідок наступного. О 17 годині 10 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем Scania p94db, д.н.з. [NUMBER] , на 157 км автодороги Київ - Харків - Довжанський, при виконанні маневру розвороту, не надав перевагу в русі автомобілю Peugeot 207 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку. В результаті ДТП, автомобіль Peugeot 207 д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.07.2020 р. встановлено наступні обставини (а.с. 5-7). Відповідно до наказу № 24-к від 18.10.2018 року ТОВ «Фідем Трейдінг ЛТД» [PERSON] прийнято на посаду водія автотранспортних засобів з 19.10.2018 року з посадовим окладом згідно зі штатним розписом. Згідно довідки від 29.04.2020 року, виданої ТОВ «Фідем Трейдинг ЛТД» вбачається, шо [PERSON] , станом на 13.03.2019 року дійсно працював на вказаному підприємстві водієм та працює по теперішній час. З посвідчення про відрядження № ФТ-0000037 від 13.03.2019 року вбачається, що [PERSON] відряджений до м. Київ - м. Суми - м. Київ, термін відрядження 2 дні: з 13.03.2019 року по 15.03.2019 року. Таким чином, у вищезазначеному рішенні Деснянського районного суду м. Києва, встановлено, що відповідальною особою у скоєнні вказаного ДТП є саме ТОВ «Фідем Трейдинг ЛТД». Як вбачається зі звіту № 125 PZU ЦРЦВ-5496 від 12.09.2020 р. про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 43843,60 грн. ( а.с. 13-22). Як вбачається з видаткової накладної №03 від 01.07.2019 р., сума, яку позивач фактично витратив на запчастини складає 27665,00 грн. (а.с. 27). Як вбачається з рахунку на оплату № СФ-0000081 від 03.06.2019 р., вартість фактично виконаних робіт складає 27950,00 грн. (а.с. 28). Таким чином фактично позивачем було витрачено 55765,00 грн. на відновлення автомобіля Peugeot 207 д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП. Відповідно до листів ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», [PERSON] було виплачено 36905,68 грн. суми страхового відкшодування внаслідок скоєння зазначеного ДТП (а.с. 29-30). Таким чином різниця між фактично завданими і оціненими збитками складає 18 859,32 грн. Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Peugeot 207 д.н.з. [NUMBER] належить на праві власноті [PERSON] (а.с. 34-35). Відповідно до довіреності від 02.10.2019 р. [PERSON] уповноважила [PERSON] експлуатувати (керувати) на умовах та за її розсудом автомобілем Peugeot 207 д.н.з. [NUMBER] (а.с. 10-12). Таким чином, враховуючи правові позиції Верховного Суду України від 07.11.2018 р. у справі № 61-37571 св 18, від 03.12.2014 р. у справі № 6-183цс14, [PERSON] є належним позивачем у даній справі. Оскільки доведена вина відповідача у скоєнні вказаного ДТП, позивачем наведено обгрунтовані докази збитків, які він зазнав внаслідок ДТП, та у зв`язку з обов`язком відповідача у відшкодуванні завданих збитків, позов в частині стягнення матеріальних збитків є законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо питання стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Оскільки моральна шкода є оціночною категорією, її розмір слід вираховувати із обсягу реальних душевних страждань, які зазначала особа. Як вбачається з матеріалів справи, більшу частину матеріальної шкоди поза межами судового розгляду позивачеві було відшкодовано страховою компанією, а відтак той обсяг моральних страждань, про які зазначає позивач не може відповідати дійсності, хоча і є частково наявним, а відтак до стягнення моральної шкоди підлягає сума у 1000,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: partial