Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до Менського районного суду із заявою про призначення опікуна над недієздатною особою, мотивуючи заяву тим, що [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 13.09.2013 року [PERSON] визнано недієздатним та [PERSON] було призначено опікуном над недієздатним. [INFO] [PERSON] помер. На даний час [PERSON] проживає разом зі своїм братом - [PERSON] , який фактично піклується про нього, але не має офіційного статусу опікуна, тому не може в повній мірі представляти інтереси брата, через це він вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені у заяві та просив призначити його опікуном над недієздатним братом - [PERSON] . Представник заявника в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не прибув, але надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог та просить розглянути справу без представника. Суд вважає, що дану справу можливо розглянути без участі представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до норми ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Стаття 234 ЦПК України передбачає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною. Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Статтею 241 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно зі ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Із подання виконавчого комітету Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області (як органу опіки і піклування) від 24.12.2019 року про призначення опіки над недієздатним слідує, що [PERSON] народився з вадами розумової відсталості і є інвалідом першої групи з дитинства, рішенням Менського районного суду визнаний недієздатним. Виконком просить призначити опікуном - [PERSON] (а. с. 3). Рішенням Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області від 23 грудня 2019 року № 55 визнано за доцільне призначити опікуном [PERSON] над недієздатним [PERSON] (а. с. 18). Інших осіб, які б бажали стати опікунами недієздатної особи в судовому засіданні не встановлено, сам заявник не заперечує проти призначення його опікуном. Судом не встановлено підстав, які б не давали можливість заявнику права бути опікуном над недієздатним братом. На підставі наведеного,

Outcome: approved