Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

У грудні 2020 року позивачі звернулись до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просять стягнути з останнього на їх користь: 101 437,22 грн (на користь [PERSON] ), 301 700,38 грн (на користь [PERSON] ); 101 437,22 грн (на користь [PERSON] ) та судові витрати. В обґрунтування позову зазначили, що 28.10.2014, 29.10.2014 та 08.01.2015 р.р. кожним з них окремо один від одного були укладені договори банківських вкладів з ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» №F-USD-1916/14, №F-USD-1914/14, №F-USD-2062/14 та №F-USD-1917/14, відповідно до яких вони розмістили в банківській установі грошові кошти в розмірах 12 500 доларів США, 12 609 та 8 380 доларів США, 12 500 доларів США. 20.02.2015 року кожен з них звернувся до ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» про дострокове розірвання договору вкладу та повернення коштів, однак банк відмовив у задоволенні їх вимоги, з підстав викладених у відповідях від 01.04.2015 року. В подальшому постановою Правління НБУ від 07.04.2015 року «Про віднесення ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 07.04.2015 № 70 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК», згідно з яким з 08.04.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» - Ожга Є.В. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» запроваджено строком на 3 місяці з 08.04.2015 по 07.07.2015 включно та в подальшому продовжено до 07.08.2015 року. Відповідно до постанови Правління НБУ від 14.09.2015 № 602 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №168 від 14.09.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». За цим рішенням розпочато процедуру ліквідації банку з 15.09.2015 року до 14.09.2017 року та призначено уповноважену особу на ліквідацію - Ожго Є.В. Зауважують, що згідно довідок від 24.02.2015 року про наявність рахунків в ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» видані їм, як вкладникам банку, підтверджується наявність у них банківських рахунків та підтверджено залишок коштів на рахунках у відповідних сумах - 12 500, 8 380, 12 609, 12 500 доларів США. 26.12.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК», як юридичної особи. Тобто банк ліквідований, а повноваження Фонду гарантування вкладів припинені. Тобто вони позбавлені можливості повернути свої кошти іншим шляхом, ніж звернутись до суду із даним позовом. Вказуючи на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 14.03.2016 року у справі №826/26255/15, якою визнано протиправною бездіяльність НБУ в період листопада 2014 по квітень 2015 р.р., щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» вважають саме відповідача винним у неповерненні їх коштів. Просять позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. В подальшому ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року здійснено перехід в загальне позовне провадження та справу призначено в підготовче судове засідання. 09.02.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві. 18.03.2021 року від третьої особи - Державної казначейської служби надійшли пояснення на позов, в яких позовні вимоги також заперечуються. Інші учасники справи не скористались своїм правом надати заяви по суті справи. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. 16.06.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено в судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивачів - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з викладених в ньому підстав, в подальшому просив розглянути справу у його та позивачів відсутність за наявними у справі матеріалами. В судовому засіданні представники відповідача проти задоволення прозову заперечували, просили в позові відмовити. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 29.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» укладено договір банківського вкладу «Прибуткова осінь» № F-USD-1916/14 за яким банк прийняв від позичальника 12 500 доларів США на строковий депозитний рахунок в іноземній валюті з терміном повернення до 03.11.2015 року зі сплатою 11 % річних. 28.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» укладено договір банківського вкладу № F-USD-1914/14 за яким банк прийняв від позичальника 12 609 доларів США на строковий депозитний рахунок в іноземній валюті з терміном повернення до 03.11.2015 року. 08.01.2015 року між [PERSON] та ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» укладено договір банківського вкладу «Свята наближаються!» № F-USD-2062/14 за яким банк прийняв від позичальника 8 380 доларів США на строковий депозитний рахунок в іноземній валюті з терміном повернення до 08.04.2015 року зі сплатою 12 % річних. 29.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» укладено договір банківського вкладу «Прибуткова осінь» № F-USD-1917/14 за яким банк прийняв від позичальника 12 500 доларів США на строковий депозитний рахунок в іноземній валюті з терміном повернення до 03.11.2015 року зі сплатою 11 % річних. 01.04.2015 року ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» надало відповідь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (на їх звернення від 20.02.2015 року про повернення вкладів та дострокове розірвання договорів вкладів) про тимчасове обмеження проведення окремих операцій, пов`язаних з видачею готівкових коштів. Постановою Правління НБУ від 07.04.2015 року «Про віднесення ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 07.04.2015 № 70 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК», згідно з яким з 08.04.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» - Ожга Є.В. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» запроваджено строком на 3 місяці з 08.04.2015 по 07.07.2015 включно та в подальшому продовжено до 07.08.2015 року. Постановою Правління НБУ від 14.09.2015 № 602 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №168 від 14.09.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». За цим рішенням розпочато процедуру ліквідації банку з 15.09.2015 року до 14.09.2017 року та призначено уповноважену особу на ліквідацію - Ожго Є.В. Згідно довідок від 24.02.2015 року про наявність рахунків в ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК», у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] наявні банківські рахунки в ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» та підтверджено залишок коштів на рахунках у відповідних сумах - 12 500, 8 380, 12 609, 12 500 доларів США. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Позовна заява та матеріали справи не містять інформації про визнання позивачів кредиторами ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК». Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК», код ЄДРПОУ 24262992, припинено 26.12.2019, номер запису: 10671110050002602. У спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, регулюються нормами ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час введення тимчасової адміністрації не застосовується: примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не нараховується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може привести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом, нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед кредиторами. При цьому, згідно абз. 1 ч. 6 ст. 36 вказаного Закону, обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань, є кредитором банку. Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому спеціальним законом - «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. Вказане стверджується і правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15. Позивачами в позові порушено вимогу про стягнення з НБУ сум депозитних вкладів, що залишились невиплаченими ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК». При цьому позивачами не доведено, що вони вжили заходи акцептування банком боргу на суми вкладів. Механізм повернення/виплата вкладникам/кредиторам коштів, отриманих під час реалізації своїх повноважень уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при ліквідації банку чітко визначений чинним законодавством. Таким чином, оскільки між позивачами та ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» існували договірні відносини, то стягнення заявлених позивачами сум повинні були відбуватись на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов`язання з відшкодування шкоди є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових та майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до роду недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин. Складовими для відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковим. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань у разі прийняття НБУ рішення про запровадження обмежень на діяльність банків, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади. Учасники банку відповідають за зобов`язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку. Пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів НБУ, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність. Пов`язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов`язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов`язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду. В ході розгляду справи вина відповідача у доведенні ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» до неплатоспроможності судом не встановлена, позивачами не доведена завдана їм шкода (розмір вкладу (процентів) не є розміром шкоди у розумінні ст. 1166 ЦК України), причинний зв`язок між шкодою та неправомірними діями відповідача. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 1173 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними повноважень, відшкодується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національний банк України» останній є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління. Особливий статус НБУ також розтлумачений в рішенні Конституційного Суду України від 26.02.2009 № 6-рп/2009, відповідно до пункту 3.1 якого Конституція України визначила правовий статус НБУ, як центрального банку держави, основною функцією якого є забезпечення стабільності грошової одиниці України (ст. 99). Особливість юридичного статусу НБУ полягає в тому, що з одного боку, він має публічно-правовий статус особливого центрального органу державного управління, самостійного у своїй діяльності від органів державної влади (ст. 6, 7, 24, 25, 53 Закону України «Про Національний банк України»), а з іншого - цивільно-правовий статус як юридичної особи, яка має відокремлене майно, що є об`єктом права державної власності і перебуває в його повному господарському віданні, та може вчиняти певні цивільно-правові правочини з комерційними банками, державою (ст. 4, 29, 31, 42 Закону України «Про Національний банк України»). Отже, НБУ є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, самостійним у своїй діяльності від органів державної влади, тобто не є суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 ЦК України. Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed