Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

У вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що згідно виконавчого листа №2/756/3534/2016, виданого Оболонським районним судом міста Києва від 15 лютого 2017 року, з нього на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 21 квітня 2016 року і до повноліття дитини. Посилається на те, що з 1 вересня 2017 року дитина постійно проживає в Чехії разом позивачем, [PERSON] , відвідує школу, користується медичними послугами, має офіційні та діючи документи на право постійного перебування у Чеській Республіці. Зазначає, що зважаючи на те, що дитина проживає з позивачем, він з 1 вересня 2017 року припинив сплачувати аліменти [PERSON] . Посилаючись на ті обставини, що дитина проживає в Чехії та перебуває на утриманні батька, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд припинити стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, а також просив суд визнати виконавчий лист №2/756/3534/2016, виданий Оболонським районним судом міста Києва від 15 лютого 2017 визнати таким, що не підлягає виконанню з починаючи з 1 вересня 2017 року. Представник позивача позовні вимоги у судовому засіданні підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Пояснила суду, що позивачу з 1 вересня 2017 року продовжують нараховувати заборгованість по сплаті аліментів, однак він несе витрати на утримання дитини в Чехії та не повинен сплачувати аліменти на користь відповідачки, так як підстава для сплати грошових коштів у зв`язку з виїздом дитини до батька відпала. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Повідомлялася судом належним чином, судова повістка направлена відповідачу у зв`язку з її неотриманням відповідачем повернута укрпоштою за закінченням терміну зберігання, що у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 21.04.2016 і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 28-30). Виконавчий лист, виданий на підставі даного судового рішення, перебуває на виконанні в Оболонському районному відділі ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві. З серпня 2017 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 57 000 грн. станом на 13.03.2019 р. В той же час, встановлено, що з 1 вересня 2017 року дитина постійно проживає в Чехії разом позивачем, [PERSON] , відвідує школу, користується медичними послугами, має офіційні та діючи документи на право постійного перебування у Чеській Республіці (а.с.9-10). Наявність обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] , тоді як дитина проживає з батьком, стала підставою для звернення до суду з позовом про припинення стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з 1 вересня 2017 року дитина [PERSON] , [INFO] , постійно проживає в Чехії разом з батьком [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення аліментів на користь матері, оскільки у зв`язку з переїздом дитини до батька на постійне проживання та на його утримання, підстава для стягнення коштів на користь матері дитини відпала. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині припинення стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , що здійснюється на підставі виконавчого листа №2/756/3534/2016 від 15.02.2017 року, виданого на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/5432/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, - підлягають задоволенню. З моменту набрання чинності даним рішенням суду, стягнення аліментів повинне бути припинене в межах процедури виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2/756/3534/2016 від 15.02.2017 року, виданого на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/5432/16-ц. В той же час, позивач одночасно заявив позовну вимогу про визнання виконавчого листа №2/756/3534/2016 від 15.02.2017 року, виданого на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/5432/16-ц, таким, що не підлягає виконанню з 1 вересня 2017 року. Дана позовна вимога не може бути задоволена судом, оскільки підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в порядку позовного провадження не має. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд роз`яснює позивачу, що для вирішення питання про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам за період з 1 вересня 2017 року по дату припинення стягнення з нього аліментів, позивачу слід подати позовну заяву з вимогою про звільнення від сплати заборгованості відповідно до ст. 197 СК України та на підставі ст. 273 ЦПК України, а не вимогу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, як було подано в межах даного цивільного провадження. Так, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зважаючи на те, що позивачем вимога про звільнення від сплати аліментів подана не була, підстав для вирішення даного питання в межах даної справи не має. Після припинення нарахування сплати аліментів на підставі даного судового рішення, державним виконавцем буде вирахувана остаточна сума заборгованості по сплаті аліментів, від сплати якої позивач матиме право просити суд його звільнити в самостійному судовому провадженні. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнутим на користь позивача понесенні ним судові витрати у справі у розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 181, 197 СК України,

Outcome: partial