Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору найму житлового приміщення та виселення із житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що йому на праві приватної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 60,8 кв.м. У вказаній квартирі проживає та зареєстрована [PERSON] разом із його онуками. Позивач вказав, що відповідачка вселилась у дане житлове приміщення у якості дружини його сина [PERSON], та між ними фактично існував безстроковий договір найму житлового приміщення. Оскільки, 23.07.2013 року відповідачка та його син припинили шлюбні відносини та розірвали шлюб, він звернувся до неї із заявою про звільнення вищезазначеної квартири, так як він та члени його сім'ї мають намір вселитися у квартиру, але відповідачка проігнорувала вимоги відповідача. Так як, вирішити спір у позасудовому порядку неможливо, відповідач звернувся до суду. В суді позивач та його представник позов підтримали повністю та просять його задовольнити. Позивач вказав, що квартира належить йому на праві приватної власності, крім вказаного житла у нього є ще будинок по [ADDRESS], разом з ним проживає і його син. Позивачу потрібна квартира для власного проживання, крім того, відповідачка не сплачує вчасно за комунальні послуги і він змушений частково сплачувати їх. Договір про найм не укладався ні в усній, ні в письмовій формі. В суді відповідачка та її представник проти позову заперечили. Відповідачка вказала, що вселилась у вказану квартиру у 1999 році як дружина сина позивача та їхнього члена сім'ї. На даний час вона із свої чоловіком розлучились, проте після розірвання шлюбу вони ще деякий час проживали однією сім'єю. Відповідачка проживає у вказаній квартирі, так як іншого житла у неї немає, крім того в неї від шлюбу залишилось на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Також, відповідачка зазначила, що сплачує за комунальні послуги сама, іноді у неї була заборгованість, але вона її сплачує поступово. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 25.0.61992 року та зареєстровано за ним у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.07.2013 року. Встановлено, що згідно довідки Старокостянтинівської ЖЕК №100912 від 19.07.2013 року у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON] та її двоє неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Також встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб. 06.08.2013 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із заявою про її виселення на протязі трьох місяців із квартири [ADDRESS] Крім того, встановлено, що [PERSON] частково сплачував заборгованість за комунальні послуги по обслуговуванню квартири [ADDRESS]. Також, [PERSON] теж частково сплачувала кошти за комунальні послуги по обслуговуванню вказаної квартири. Вказані обставини ніким не оспорюються та підтверджуються: копією договору купівлі-продажу від 25.0.61992 року; копією витягу реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2013 року; довідкою Старокостянтинівської ЖЕК №100912 від 19.07.2013 про склад сім'ї; копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.07.2013 року; заявою від 06.08.2013 року про виселення з квартири; квитанціями про сплату комунальних послуг [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. У відповідності до ч. 1 ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі. Також, згідно ч.2 ст.158 ЖК України, договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Також, згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Крім того, згідно ч. 3, 4 ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірваннядоговору за три місяці. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із позовом про розірвання договору найму житлового приміщення та виселення, позивач [PERSON] не надав суду, як доказ вказаний договір, а лише вказав, що такий договір був укладений в усній формі. Крім того, договір найму житлового приміщення має бути зареєстрованим у виконавчому комітеті міської ради, що не було здійснено позивачем, а тому, є безпідставним розірвання неіснуючого договору найму. Також, позивач просить виселити відповідачку із квартири [ADDRESS] та як підставу виселення вказує, що має намір вселитись у вказану квартиру, а також те, що відповідачка не є членом його сім'ї, та не сплачує комунальні послуги за обслуговування вищезазначеної квартири. Проте під час розгляду справи судом було встановлено, що позивач забезпечений житловою площею, оскільки має у власності будинок по [ADDRESS], крім того, разом з відповідачкою у квартирі зареєстровані неповнолітні діти відповідачки, які є онуками позивача та входять до членів його сім'ї. Також, суд бере до уваги те, що відповідачка правомірно вселилась у вказану квартиру та сплачує комунальні послуги. А тому, враховуючи усі надані докази, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed