Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У вересні 2019 року позивач Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми грошової допомоги. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 21.05.2015 року відповідач [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (далі Управління) з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням від 21.05.2015 року [PERSON] була призначена виплата адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 21.05.2015 по 20.07.2015 в розмірі 442,00 грн. з 21.07.2015 по 20.09.2015 в розмірі 221,00 грн. В подальшому [PERSON] надав до Управління довідку №226 від 16.07.2015 ТОВ «Хлібзавод Салтівський» про працевлаштування з 15.07.2015 року. У зв`язку з чим Управлінням 30.07.2015 було зроблено перерахунок в межах терміну призначення попереднього періоду з урахуванням виплаченого, як працюючій особі з 15.07.2015 по 20.11.2015 в розмірі 442,00 грн. 28.11.2015 року та 15.05.2016 року відповідач знову звернувся, як працююча особа з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальні послуг. У зв`язку з чим рішеннями від 12.02.2016 та від 19.05.2016 відповідачу було подовжено виплату допомоги на проживання. Однак, за результатами перевірки було встановлено, що [PERSON] звільнився з посади 25.08.2015 за власним бажанням. Таким чином, згідно повідомлення Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних допомог №5514 від 03.01.2017 року на підставі рішення від 15.12.2016 у [PERSON] виникла переплата грошової допомоги за період з 01.09.2015 по 20.11.2015 та з 28.11.2015 по 28.11.2016 та склала 6188 грн. 01 коп. Отже, наведене стало приводом для звернення позивача до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення з відповідача надмірно виплачених коштів в розмірі 6188.01 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без участі представника, про що надав відповідну заяву (а.с.62). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог, а також просив розглянути справу у його відсутність. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] було взято на облік як внутрішньо переміщену особу та було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщенеї особи № [NUMBER] від 18.05.2015 року за фактичним місцем проживання [ADDRESS] (а.с.6) 21.05.2015 року відповідач звернувся до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.7). Відповідно до наданих документів рішенням від 21.05.2015 відповідачу [PERSON] (категорія «працездатний», не здійснює догляду, не працює) була призначена виплата адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 21.05.2015 по 20.07.2015 в розмірі 442,00грн., з 21.07.2015 по 20.09.2015 в розмірі 221,00 грн. (а.с.8). В подальшому відповідач надав до Управління довідку з ТОВ «Хлібзавод Салтівський» №226 від 16.07.2015 з якої вбачається, що [PERSON] працює на ТОВ «Хлібзавод Салтівський» з 15.07.2015 по теперішній час на посаді укладальника хлібобулочних виробів (а.с.9). Відповідно до наданого документа Управлінням було зроблено перерахунок в межах терміну призначення попереднього періоду з урахуванням виплаченого, як працюючій особі з 15.07.2015 по 20.11.2015 в розмірі 442,00 грн., про що свідчить рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 30.07.2015 (а.с. зворот 9). 28.11.2015 та 18.05.2016 відповідач знову звертався до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.11-12,14). В свою чергу рішенням від 12.02.2016 відповідачу подовжено виплату допомоги в розмірі 442,00 грн., з 28.11.2015 по 17.05.2016 в розмірі 442,00 грн. та рішенням від 19.05.2016 подовжено виплату допомоги на проживання на період до 6 місяців з 18.05.2016 по 17.11.2016 в розмірі 442,00 грн. (а.с.13, зворот 13, зворот 14). З ціллю перевірки достовірності документів відповідача Управлінням 29.11.2016 було направлено запит №08-9837 до ТОВ «Хлібзавод Салтівський», щодо надання інформації про працевлаштування [PERSON] (а.с.15). ТОВ «Хлібзавод Салтівський» надав виписку з наказу від 25.08.2015 №160-К про те, що [PERSON] звільнений з посади укладальника хлібобулочних виробів 3-го розряду 25.08.2015 за власним бажанням (а.с. зворот 15). Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 15.12.2016 було зроблено перерахунок в межах терміну призначення з урахуванням виплаченого, перераховано переплату з 01.09.2015 по 20.11.2015, з 28.11.2015 по 17.05.2016, з 18.05.2016 по 17.11.2016 та призначено допомогу з 01.09.2015 по 20.09.2015 в розмірі 221,00 грн. (а.с.16). Згідно повідомлення Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних допомог № 5514 від 03.01.2017 на підставі рішення від 15.12.2016 у [PERSON] виникла переплата грошової допомоги за період з 01.09.2015 по 20.11.2015 та з 28.11.2015 по 28.11.2016 в розмірі 6188 ірн.01 коп. (а.с. зворот 16). Листами управління від 16.02.2017 відповідача повідомляли про переплату коштів та необхідність повернення надмірно нарахованих коштів, але кошти до теперішнього часу не повернуто (а.с.17). Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Відповідно до п. 5 Порядку, призначення у заяві про призначення грошової допомоги внутрішньо переміщена особа обов`язково зазначає місце роботи (для осіб працездатного віку) та час, з якого особа там не працює. Відповідно до п. 11 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача надмірно сплаченої грошової допомоги в сумі 6188,01 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі, так як [PERSON] свідомо не повідомив Управління в зазначені строки при зверненні за призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, про факт звільнення з роботи, а це суттєві зміни, які вплинули на призначення грошової допомоги. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подачу позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн.(а.с.27). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved