Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У грудні 2020 року АТ «Страхова компанія» «ІНГО» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.12.2017 р. по вул. Кільцева дорога, 4 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Geely», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2017 р., [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення. У результаті даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб ««Geely», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . На момент ДТП автомобіль «КІА», д.н.з. [NUMBER] був забезпеченим, а цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у позивача згідно полісу № АК/4129521. Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування. Позивачем було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 40284,63 грн. На підставі ст.ст. 993, 1166, 1188 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на свою користь відшкодування витрат у сумі 40284,63 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума складає 40284,63 грн., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 02.12.2017 р. по вул. Кільцева дорога, 4 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Geely», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2017 р., [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення (а.с. 47). У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. На момент ДТП автомобіль «КІА», д.н.з. [NUMBER] був забезпеченим, а цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у позивача згідно полісу № АК/4129521 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 45). У результаті даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Geely», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] 05.12.2017 року власник пошкодженого автомобіля «Geely», д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 01.02.2018 року із заявою про сплату страхового відшкодування (а.с. 46, 54). За страховим випадком позивачем складено страховий акт № 1630260 від 08.02.2020 року відповідно до якого було визначено суму страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 40284,63 грн., виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 1791 від 12.02.2018 року (а.с.55, 56). Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування шкоди, позивач посилався на те, що до відповідач [PERSON] керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. «а» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до п. «а» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відтак, здійснивши виплату страхового відшкодування, АТ «СК «Інго» набуло право потерпілої особи в межах здійсненої виплати. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved