Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою [PERSON] на підставі заповненої останньою анкети-заяви на сайті товариства було укладено договір № 1262310 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Так, згідно з умовами кредитного договору, відповідачці було надано кредит на суму 6000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на її банківський рахунок, вказаний нею у заяві на отримання кредиту, через платіжного провайдера ТОВ ФК «Вей фор пей», зі строком кредитування 30 днів, зі зниженою процентною ставкою кредиту 0,01 % від суми позики за кожен день користування позикою (3,65 % річних) у межах строку надання позики та стандартною процентною ставкою - 1,8 % від суми позики за кожен день користування позикою (657 % річних). З метою продовження строку користування кредитними коштами відповідачкою 10 жовтня 2019 року сплачено кошти у розмірі 18 грн., а отже застосування зниженої процентної ставки було відмінено та нарахування процентів в подальшому здійснювалось за стандартною процентною ставкою 1,8 %, яка передбачена п. 1.3.2 Договору. Відповідачка умови вказаного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 02 березня 2021 року її заборгованість склала 15425,63 грн. Просив стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 15425,63 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов. До цього часу відповідачка відзив на позов суду не надала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 10 вересня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» і відповідачкою [PERSON] було укладено в електронній формі договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1262310, за умовами якого позивач надав останній грошові кошти в загальній сумі 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття її побутових витрат, шляхом перерахування таких грошових коштів на банківський рахунок відповідачки за допомогою платіжного провайдера ТОВ ФК «Фей фор пей», а відповідачка, в свою чергу, зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Відповідно до п.1.3 Договору сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 0,01 % від суми позики за кожен день користування позикою (3,65 %) у межах строку надання позики (п.1.3.1), стандартна процентна ставка становить 1,8 % від суми позики за кожен день користування позикою (657 % річних) /п.1.3.2/. Відповідно до п.1.4 Договору загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 100,3 % від суми позики або 6018 грн. та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою - 0,3 % від суми позики (у процентному виразі) або 18 грн. (у грошовому виразі). Відповідно до п.1.2 договору та графіку платежів до договору, позика видається строком на 30 днів, дата повернення позики та сплати процентів - 10 жовтня 2019 року /а.с.8-19/. Згідно з довідкою ТОВ ФК «Вей фор пей» від 30 серпня 2021 року, відповідно до договору, укладеного з ТОВ «Авентус Україна» № ВП-200417-1 від 20 квітня 2017 року, 10 вересня 2019 року за дорученням ТОВ «Авентус Україна» товариство здійснило переказ коштів на банківський рахунок відповідачки [NUMBER] /а.с. 28/. Проте відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за укладеним з позивачем договором та не повернула позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 02 березня 2021 року у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором, яка відповідно до наданого ТОВ «Авентус Україна» розрахунку становить 15425,63 грн., що включає: 5732 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 9693,63 грн. - заборгованість за відсотками /а.с.20-23/. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Таким чином, оскільки залишок заборгованості відповідачки за тілом кредиту становить 5732 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною та відповідачкою не заперечується, а тому підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за період з 11 жовтня 2019 року по 02 березня 2021 року задоволенню не підлягає, з огляду на таке. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору ТОВ «Авентус Україна», як небанківська фінансова установа, надало відповідачці суму позики, а остання зобов`язувалась повернути надану позику у повному обсязі у розмірі 6018 грн., з яких 6000 грн. - сума позики, 18 грн. - сума нарахованих процентів, у строк до 10 жовтня 2019 року /а.с.8-9/. Таким чином, позикодавець /ТОВ «Авентус Україна»/ відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування (30 днів), тобто до 10 жовтня 2019 року у розмірі 18 грн., після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідачки заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 11 жовтня 2019 року по 02 березня 2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідачки підлягають до стягнення відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 18 грн. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідачка умови вказаного кредитного договору належним чином не виконувала, жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача заборгованість за договором № 1262310 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 10 вересня 2019 року, яка виникла станом на 02 березня 2021 року, з урахуванням заявлених позовних вимог, в загальному розмірі 5750 грн., що складається із: 5732 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 18 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 846,16 грн., виходячи з розрахунку: 5750 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 2 270 грн. (сума сплаченого судового збору) / 15425,63 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial