Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - позивач, Банк) та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено Договір про споживчий кредит № 83_0154 від 21.01.2020 року відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 80000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23.01.2025 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 14.08.2020 року утворилась заборгованість в сумі 86122,43 грн. Позивач просить стягнути указану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 02.10.2020 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 24.01.2020 року між [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ № 10026/0154 філії-головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» Михайленко А. А., було укладено договір про споживчий кредит № 83_0154 (далі - Договір), за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 80000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23.01.2025 року. Позичальник зобов`язувався повертати кредит рівними частинами в розмірі 1333,33 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним (а. с. 6-12). Відповідач був ознайомлений із графіком платежів станом на 23.01.2020 року (а. с. 14). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем вимог Договору утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 83_0154 від 24.01.2020 року станом на 14.08.2020 року, заборгованість складає 86122,43 грн., в тому числі: 74606,43 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 11445,40 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів по нарахованим відсоткам; 27,88 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту; 30,51 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по процентах; 2,55 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 9,66 грн. - сума втрат від інфляції на суму прострочених відсотків (а. с. 5). [PERSON] було відкрито два рахунка в АТ «Ощадбанк», що підтверджується переліком рахунків Позичальника, який є додатком № 2 до договору про споживчий кредит (а. с. 10 на звороті). Відповідно до меморіального ордеру № 83_0154 від 24.01.2020 року [PERSON] отримав від позивача кошти в сумі 76000,00 грн. (а. с. 15) Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував, відзиву на позов не надав, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Таким чином, відповідачу належить сплатити Банку зазначену суму на відшкодування понесених ними судових витрат. На підставі ст. 509, 526, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved