Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

У вересні 2020 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 21216 гривень 23 копійки (заборгованість за послуги з централізованого палення у розмірі 15805 гривень 80 копійок, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у сумі 5455 гривень 44 копійки) за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач прийняв право вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 21216 гривень 23 копійки. Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Зазначає, що заборгованість відповідача за спожиті послуги до 01 травня 2018 року складається з: - 15805 гривень 80 копійок - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення; - 5455 гривень 44 копійки - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води; - 1233 гривні 15 копійок - інфляційна складова боргу; - 903 гривні 46 копійок - три проценти річних. З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про виконання послуг позивачем. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість за послуги з центрального опалення, яка станом на 01 березня 2020 року складає 60940 гривень 42 копійки (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 47067 гривень 81 копійки, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у сумі 13872 гривні 61 копійки). Зазначає, що заборгованість відповідача за спожиті послуги з 01 травня 2018 року складається з: - 47067 гривень 81 копійки - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення; - 13872 гривні 61 копійки - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води; - 1144 гривні 01 копійка - інфляційна складова боргу; - 1423 гривні 91 копійка - три проценти річних. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору (а.с. 12-14). Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 21216 гривень 23 копійки (заборгованість за послуги з централізованого палення у розмірі 15805 гривень 80 копійок, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у сумі 5455 гривень 44 копійки) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15, 16). Таким чином, позивач прийняв право вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 21216 гривень 23 копійки. Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511) (а.с. 17). Відповідач не сплачує в повному обсязі за фактичне щомісячне споживання послуг з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання. Суд вважає, що вимоги позивач ґрунтуються на законі. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, не сплативши у строк вартість послуг, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позову вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті послуги до 30 квітня 2018 року складається з: - 15805 гривень 80 копійок - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення; - 5455 гривень 44 копійки - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води; - 1233 гривні 15 копійок - інфляційна складова боргу; - 903 гривні 46 копійок - три проценти річних. З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085) (а.с. 62). Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 березня 2020 року складає 60940 гривень 42 копійки (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 47067 гривень 81 копійки, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у сумі 13872 гривні 61 копійки). З позову вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті послуги з 01 травня 2018 року складається з: - 47067 гривень 81 копійки - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення; - 13872 гривні 61 копійки - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води; - 1144 гривні 01 копійка - інфляційна складова боргу; - 1423 гривні 91 копійка - три проценти річних. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості (а.с. 7-10). Відповідач відзив на позовну заяву не подала, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надала. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за спожиті послуги. Вимога про стягнення з відповідача 33 гривень за витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що такі витрати понесені підприємством з вини відповідача та підлягають стягненню. З огляду на наведене, позов КП «Київтеплоенерго» підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2102 гривні судового збору.

Outcome: partial