Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] в м. Кіровськ Донецької області. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Кіровським міським відділом РАЦС Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки [INFO]. Заявниця звернулась до Управління пенсійного фонду у Теплицькому районі про виплату їй допомоги на поховання, так як вона хоронила чоловіка, але їй було відмовлено, так як державні органи на території України не визнають документів наданих «держаними органами» на території не підконтрольній Україні. Вона звернулась до Теплицького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, проте їй було відмовдено. На підставі вищевикладеного, просить суд встановити факт смерті [PERSON]. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Від заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Теплицького РУЮ надійшл заява про розгляд справи без участі їх представника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив те, що [PERSON] дійсно помер в м. Кіровськ Донецької області [INFO]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке: Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] є жінкою [PERSON] (а.с.5). Факт смерті [PERSON], підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виданим Кіровським міським відділом РАЦС Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки [INFO] (а.с.7). Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Згідно статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], місце народження: с. Степанівка Теплицького району Вінницької області; місце смерті: м. Кіровськ Донецької області, яка настала [INFO] , що передбачено ст. 257-1 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved