Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 28 по вул. Гагаріна у м.Бровари Київської області. Свій позов обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування квартири від 19 липня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № 4872, [PERSON] подарувала позивачу [PERSON] у власність Ѕ частину квартири № [ADDRESS]. Право власності на частину нерухомого майна зареєстровано за [PERSON], про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. 22 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області області укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] 11 листопада 2015 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано у реєстрі № 1250 подарувала їй ј частину вищевказаної квартири. 10 жовтня 2017 року між нею та [PERSON] укладеного договір дарування частки квартири, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № 1463, за яким останній подарував їй ј частину квартири № [ADDRESS]. Станом на 10 жовтня 2017 року позивач є одноособовим власником вищевказаної квартири. Згідно із довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб в квартирі № [ADDRESS] серед зареєстрованих спільно з позивачем вказані: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Вказані особи у належній позивачу квартирі не проживають, фактично лише зберігають прописку, членами сімї не є, спільного господарства не ведуть, сервітуту на користування квартирою не укладено. Вказані особи були зареєстровані у вказаній квартирі за згодою колишнього власника. Позивач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду була повідомлена належним чином. До суду подала заяву про можливість слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, до суду подали заяви про можливість розгляду справи у їх відсутності, в заявах зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши відповідні факти та правовідносини, дійшов наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2000 року укладено договір дарування Ѕ частки квартири № 28 за адресою Київська область, м.Бровари, вул. Гагаріна, 27 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 4872. 11 листопада 2015 року [PERSON] подарувала [PERSON] ј частини квартири № 28, що знаходиться за адресою Київська область, м.Бровари, вул. Гагаріна, 27, що підтверджується укладеним між вказаними сторонами договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано у реєстрі № 1250. 10 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладеного договір дарування ј частки вищевказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № 1463. Вказані договори відповідно зареєстровані в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що надані відповідні витяги. (а.с. 11,14,15,18). Таким чином [PERSON] є власником квартири № [ADDRESS]. Згідно із довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб в квартирі № [ADDRESS] від 26.10.2017 року за № 1-1/24326 серед зареєстрованих спільно з позивачем [PERSON] вказані: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Вказані особи [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою фактично не проживають, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов депутата Броварської міської ради [PERSON] від 27 жовтня 2017 року. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Із вимог частини другої статті 405 ЦК України вбачається, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, при розгляд справи по суті встановлено, що відповідачі не проживають й не користуються житловим приміщенням у кватирі №28 у будинку № 27 по вул.Гагаріна у м. Бровари Київської області, добровільно залишив його без наміру повернутися, подали до суду заяви про визнання позову.

Outcome: approved