Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути на його користь з [PERSON], [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 липня 2008 року по 01 червня 2013 року в сумі 7418,51 грн, з кожної, та з [PERSON], [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 липня 2008 року по 01 червня 2013 року в сумі в сумі 4041,32 грн, з кожної. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] та отримують послуги з централізованого опалення та підігріву води. У зв'язку з несвоєчасною сплатою коштів за надані послуги за період з 01.07.2008 року по 01.06.2013 року відповідачі мають заборгованість на загальну суму 22919,65 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] у квартирі фактично не проживають та не користуються послугою з підігріву води, позивач просить стягнути з них заборгованість лише за послуги з централізованого опалення, а з [PERSON] та [PERSON] - за послуги з централізованого опалення та підігріву води. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Також пояснила, що строк позовної давності пропущений з поважних причин, оскільки відповідачі частково сплачували борг, що свідчить про визнання ними боргу та переривання перебігу позовної давності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, а також зазначила, що до січня 2010 року частково сплачувала за послуги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що в квартирі проживає вона та [PERSON] з своєю сім'єю, тому вважає, що заборгованість повинна бути розподілена пропорційно кількості осіб, які користуються послугами та в межах строку позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що вони в квартирі не проживають і послугами не користуються, а також вважають, що позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1995 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] (померла [INFO]), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 липня 2008 року по 01 червня 2013 року вбачається, що відповідачами оплата за вказаний період не проводилась, сума боргу становить 22919,65 грн. Судом також встановлено, що за період з липня 2008 року по лютий 2010 року відповідачами було сплачено 6925,35 грн, що підтверджується копіями квитанцій та не заперечується сторонами. Як пояснив представник позивача, 6595,66 грн із зазначеної суми було зараховано в рахунок погашення заборгованості за період з 01.02.2006 року по 01.04.2008 року. Таким чином судом встановлено, що останній платіж було здійснено у січні 2010 року. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на наведене та враховуючи, що останній платіж за надані послуги здійснено у січні 2010 року, а позов до суду подано у грудні 2013 року, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 липня 2008 року по 01 грудня 2010 року не підлягають задоволенню у зв'язку з пропуском без поважних причин строку позовної давності. Таким чином заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 грудня 2010 року по 01 червня 2013 року складає 12122,13 грн, з яких опалення - 9933,18 грн, підігрів води - 2188,95 грн. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] у квартирі фактично не проживають та не користуються послугою з підігріву води, суд стягує з них заборгованість лише за послуги з централізованого опалення в сумі 2483,30 грн з кожної (9933,18/4=2483,30), а з [PERSON] та [PERSON] - за послуги з централізованого опалення в сумі 2483,30 грн з кожної та за підігрів води в сумі 1094,46 грн з кожної (2188,95/2=1094,46), а разом 3577,76 грн з кожної (2483,30+1094,46 = 2577,76). На підставі викладеного та

Outcome: partial