Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У жовтні 2013р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, в якому поставлено питання про стягнення на користь АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10026/0187 філії - Головного управління по м.Києву та Київській області суму кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №2449 від 28.12.2007р. у розмірі 3846242,60грн. та понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3441,00грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.12.2007р. між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Печерського відділення №3715 (далі-позивач/банк) та [PERSON] (далі-відповідач/позичальник) було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №2449 (далі-кредитний договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в межах погодженого сторонами ліміту кредитування в сумі 2487999,13грн., а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16,5% річних, комісійні винагороди і інші платежі, в порядку, на умовах і в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 28 грудня 2017р. Позивач вказує на те, що банком зобов'язання за кредитним договором виконані належним чином та в повному обсязі. Проте, відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються належним чином, у зв'язку із чим у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, яка в загальному розмірі складає 3846242,60грн. Крім цього зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, відповідачу надсилалися вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, заборгованість відповідачем погашена не була, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи, однак, 10.04.2014р., через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням поданих раніше пояснень та заперечень проти доводів відповідача, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, проте надав свої заперечення проти позову в яких зазначає, що позивач не направляв йому вимогу про дострокове погашення кредиту, в зв'язку із чим у позивача відсутнє право вимагати в судовому порядку дострокового погашення кредиту, просив суд відмовити в задоволенні позову та застосувати позовну давність за вимогами про стягнення суми кредиту за період з січня 2010р. по вересень 2010р. та нарахованих відсотків за користування кредитом, а також пені за період з грудня 2007р. по вересень 2010р . У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28.12.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №2449, відповідно до умов п.1.1. якого позивач зобов'язується надати позичальнику грошові кошти в межах погодженої кредитної лінії в сумі 2488000,00грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16,5 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.8-12). Відповідно до п.1.5. кредитного договору загальний термін користування кредитом складає 10 (десять) років, при цьому дата остаточного погашення кредиту не пізніше 28 грудня 2017р. Відповідно до положень п.1.6. кредитного договору, позичальник зобов'язався щомісячно з січня 2010р. по листопад 2016р., до 25 числа платіжного місяця, здійснювати платежі в валюті наданого кредиту готівкою до каси банку на рахунок в банку, що зазначений в цьому договорі рівними частинами в сумі по 25917,00грн., а останній платіж в сумі 25 885,00грн. - не пізніше дати остаточного погашення кредиту, що визначена цим договором. В подальшому, 17.06.2009р. між банком та позичальником було укладено додатковий договір № 1 до договору відновлювальної кредитної лінії №2449 від 28.12.2007р. відповідно до умов якого сторони погодили зменшення ліміту на 0,87грн. та встановили кредитний ліміт у розмірі 2 487 999,13грн.(а.с.10). Також сторони внесли зміни до графіку платежів за кредитом та встановили, що позичальник зобов'язується щомісячно з січня 2010р. по листопад 2016р., до 25 числа платіжного місяця, здійснювати платежі в валюті наданого кредиту готівкою до каси банку на рахунок в банку, що зазначений в цьому договорі рівними частинами в сумі по 25917,00грн., а останній платіж в сумі 25884,13грн. - не пізніше дати остаточного погашення кредиту, що визначена цим договором. За порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. (п.5.2. кредитного договору). Відповідно до п.7.8. кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст.259 Цивільного кодексу України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами цього договору. За таких умов, заява відповідача про застосування позовної давності до вимог позивача про стягнення суми кредиту за період з січня 2010р. по вересень 2010р. та нарахованих відсотків за користування кредитом, а також пені за період з грудня 2007р. по вересень 2010р. судом до уваги не приймається. Також судом встановлено, що позивачем умови кредитного договору виконані належним чином, надано позичальнику кредитні кошти в сумі 2986186,00грн., що підтверджується копіями видаткових касових ордерів (а.с.13-45). Проте, позичальником зобов'язання за кредитним договором не виконувалися належним чином, частково погашена заборгованість в сумі 498186,87грн., внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості в загальному розмірі становить 3846242,60грн., з яких: прострочений кредит - 466506,00грн., не прострочений кредит - 2021493,13грн., заборгованість за відсотками - 1054060,57грн., пеня - 304182,90грн. (а.с.5-7). Користуючись правом, передбаченим п.2.2.2. кредитного договору, позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу за вих.№2245/1 від 10.06.2011р. щодо дострокового та повного погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.46). При цьому, відповідно до п.7.3. кредитного договору будь-які повідомлення, які направляються сторонами одна одній в рамках цього договору, повинні бути здійснені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані листом на замовлення або доставлені особисто на адресу сторін. Проте, заборгованість відповідачем погашена не була. За таких обставин, посилання відповідача на відсутність направленої позивачем на його адресу письмової вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості не знаходять свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи. Наявність заборгованості за кредитним договором встановлено також рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 13.07.2011р. у справі №2-892/11, що набрало законної сили, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] та звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №5513 від 28.12.2007р., в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором відновлювальної кредитної лінії №2449 від 28.12.2007р. в розмірі 3374941,54грн. Відповідно до п.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Доказів зворотного суду не надано. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов кредитного договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №2449 від 28.12.2007р. в сумі 3846242,60грн. та понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3441,00грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved