Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належав її батьку згідно погосподарських книг. Позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Умурзакова М.А. та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно, однак нотаріус відмовив їй у видачі такого свідоцтва через відсутність правовстановлюючого документу та роз`яснив право звернутися до суду, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. В зв`язку з цим просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] який помер [INFO] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просив справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З паспорту [NUMBER] виданого 14.08.1998 року Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Михайлівка Скадовського району Херсонської області (а.с.6-7). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.08.1975 року встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьком є [PERSON] (а.с.8). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27.09.1986 року встановлено, що [PERSON] [INFO] уклала шлюб 27.09.1986 року з [PERSON] , та їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 05.04.2016 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Михайлівка Скадовського району Херсонської області (а.с.9). З повідомлення приватного нотаріуса Умурзакова М.А. № 02-14/57 від 03.12.2019 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини зверталась його дочка [PERSON] , інші спадкоємці у встановлений законом строк з заявами про прийняття спадщини не звертались. Свідоцтво про право на спадщину на будинок не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ (а.с.10). З довідки Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 1809 від 21.11.2019 року та виписки з погосподаської книги, вбачається, що за даними по господарського обліку будинок в [ADDRESS] , належав померлому [PERSON] (а.с.11, 11 на звороті). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 3.1 листа ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набув, але не зареєстрував право власності на домоволодіння [ADDRESS] , а [PERSON] успадкувала зазначене майно після його смерті за законом. На підставі викладеного суд вбачає передбачені законом підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спірний будинок в порядку спадкування. З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved