Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (далі - відповідач), у якому просив суд зобов`язати відповідача подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо транспортного засобу SKODA SUPERB 1.8Т (номер державної реєстрації: [NUMBER] , номер шасі (кузова рами): [NUMBER] ). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що намагаючись здійснити продаж належного позивачу автомобіля SKODA SUPERB 1.8Т, стало відомо, що за вказаним транспортним засобом зареєстровано приватне обтяження та накладено заборону на його відчуження. Із відомостей, які міститься у Витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що боржником є [PERSON] . При цьому, запис про обтяження рухомого майна внесений до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 15 лютого 2012 року на підставі договору застави № PCL-008/348/2007 від 17 вересня 2007 року. Також, як вбачається із відомостей, які міститься у Витягу № 57439074, 18 вересня 2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило право вимоги за договором застави PCL-008/348/2007 від 17 вересня 2007 року ТОВ «Вердикт капітал». На цій підставі, 21 вересня 2018 року внесено відповідні зміни до реєстру та визначено обтяжувачем рухомого майна ТОВ «Вердикт капітал». Позивач купив автомобіль у 2010 році у [PERSON] , а останній транспортний засіб придбав із аукціону. Автомобіль SKODA SUPERB 1.8Т, справді належав [PERSON] та був реалізований ще у 2010 році від його імені у ході процедури банкрутства - ліквідатором Кошовським С .В . [PERSON] повідомив позивача, що справа про банкрутство розглядалася Господарським судом Харківської області, і продаж належного йому майна у ході процедури банкрутства відбувався саме на підставі рішень суду. [PERSON] повідомлено, що дійсно між ним та ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № CL-008/348/2007 від 17 вересня 2007року. При цьому, у забезпечення виконання вказаного договору між ним та ПАТ «ОТП Банк» було також укладено договір застави № PCL-008/348/2007 від 17 вересня 2007, згідно з яким і було передано в заставу банку автомобіль SKODA SUPERB 1.8 Т. Оскільки вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ФОП [PERSON] як боржника за кредитним договором № CL-008/348/2007 від 17 вересня 2007 року, були погашеними, будь-які зобов`язання за вказаним договором припинені. Таким чином, внесення запису про заборону відчуження автомобіля до реєстру відбулось на підставі договорів, які є припиненими, є протиправним, порушує право [PERSON] , як законного власника автомобіля. Позивач направив на офіційну адресу ТОВ «Вердикт капітал» письмову вимогу від 28 листопада 2018 року, в якій просив подати заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису. Вимога була отримана відповідачем, але вона залишено відповідачем поза увагою. Порушення не усунуті і на момент звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.12.2018 року відкрито провадження у даній справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.03.2019 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, на основі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що постановою про визнання боржника банкрутом Господарського суду Харківської області від 12.07.2010 року у справі №Б-39/44-10, визнано фізичну особу-підприємця [PERSON] банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича (а.с. 18-23). Вказаною постановою встановлено, що боржник має зобов`язання перед кредитором ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором №CL-008/348/2007 від 17.09.2007року на суму 31290,84 доларів США. У забезпечення виконання зобов`язання за вищезазначеним договором між боржником та банком було укладено договір застави №PCL-008/348/2007 від 17.09.2007, згідно з яким в заставу боржником було передано автомобіль SKODA SUPERB 1.8T (державний № [NUMBER] , 2007 р.в., технічний паспорт [NUMBER] , виданий УДАІ ГУМУС України в м. Києві 15.09.2007). Відомості про заставу зазначеного автомобіля внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з ДРОРМ №25531798 від 02.12.2009року. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Із Договору купівлі-продажу від 02.12.2010 року, укладеного між ліквідатором банкрута фізичної особи-підприємця [PERSON] арбітражним керуючим Кошовським Сергієм Васильовичем (продавець) та [PERSON] (покупець) вбачається, що продавець зобов`язується передати у власність покупцю автомобіль SKODA SUPERB 1.8T, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] , який був зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , виданого УДАІ ГУ МВС України м. Києва 15.09.2007 року (далі - об`єкт аукціону), а покупець зобов`язується прийняти об`єкт аукціону, сплатити ціну його продажу і виконати зазначені у договорі умови (а.с. 12-14). Як вбачається із ухвали про затвердження ліквідаційного балансу Господарського суду Харківської області від 15.11.2011 року у справі №Б-39/44-10, у ході проведення ліквідаційної процедури, були частково задоволені вимоги заставодержателів: ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 273860,65 грн. та ПАТ КБ «НАДРА» в особі Філії Київське регіональне управління в сумі 94212,68 грн. Банкрут не має можливості погасити заборгованість перед кредиторами у зв`язку з недостатністю активів, які можні було б направити на її погашення. Ліквідатором закриті розрахункові рахунки банкрута в установах банків, повідомлено контролюючі органи про закінчення ліквідаційної процедури (а.с. 24-26). У той же час, згідно ч. 6 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом на 15.11.2011 року), вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними. Позивач [PERSON] вказував, що на даний час саме він є власником автомобіля SKODA SUPERB 1.8Т, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі (кузова рами): [NUMBER] та надав на підтвердження даної обставини копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з якого вбачається, що автомобіль зареєстровано за ним 08.02.2011 року (а.с. 10). Відповідно до інформації, яка міститься у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 15.02.2012 року зареєстровано приватне обтяження на транспортний засіб SKODA SUPERB 1.8Т, номер шасі (кузова рами): [NUMBER] та накладено заборону на його відчуження. Також, 18 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відступило право вимоги за договором застави CL-008/348/2007 від 17 вересня 2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал». На цій підставі, 21 вересня 2018 року внесено відповідні зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та визначено обтяжувачем рухомого майна - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (а.с. 33-34). Таким чином, автомобіль SKODA SUPERB 1.8Т, номер шасі (кузова рами): [NUMBER] належав ФОП [PERSON] , в ході ліквідаційної процедури під час аукціону транспортний засіб придбав [PERSON] , а на даний час власником автомобіля є [PERSON] Із постанови про визнання боржника банкрутом Господарського суду Харківської області від 12.07.2010 року у справі №Б-39/44-10 вбачається, що відомості про заставу автомобіля SKODA SUPERB 1.8T станом на той час, були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Станом на час розгляду даної справи встановлено, що транспортний засіб зареєстровано за позивачем 08.02.2011 року, 15.02.2012 року було внесено запис про обтяження автомобіля SKODA SUPERB 1.8T, обтяжував - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а 21.09.2018 року внесено дані про зміну обтяжувача на ТОВ «Вердикт капітал». П. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України та п. 1 ст. 28 Закону України «Про заставу» передбачена можливість припинення права застави у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» були частково задоволені на суму 273860,65 грн., а тому, в силу вимог ч. 6 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом на 15.11.2011 року), вимоги вважаються погашеними. Правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 6-216цс14 викладена наступним чином: «Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки)), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРЮО та ФОП. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором». Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст.ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлялася письмова заява до ТОВ «Вердикт капітал», у якій просив подати заяву про припинення обтяження щодо транспортного засобу SKODA SUPERB 1.8Т, номер шасі (кузова рами): [NUMBER] і подальше вилучення відповідного запису. Однак, відповідач, отримавши вказаний лист позивача ще 29.11.2018 року, про що свідчить інформація про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи, жодним чином не відреагував на нього та у встановлений законом термін відповіді не надав. Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Таким чином, оскільки на даний час відсутні підстави для обтяження автомобіля враховуючи погашення заборгованості, беручи до уваги, що обтяження на майно позивача було накладене уже після придбання цього майна позивачем, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки обтяження рухомого майна, яке перебуває у його власності, порушує права останнього, як власника та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,00 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи викладене,

Outcome: approved