Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» (далі - ПрАТ «СК «Граве Україна»), про стягнення суми страхового відшкодування. Позивач просить стягнути з ПрАТ «СК «Граве Україна» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 63 475,54 грн, судові витрати покласти на Відповідача. В обґрунтування позову Позивач зазначила, що між ПрАТ «СК «Граве Україна» та [PERSON] було оформлено Договір добровільного страхування № 101043659 від 29.11.2018 року. Відповідно до зазначеного Договору застрахованим майном є транспортний засіб марки Mersedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 08.01.2019 року автомобіль Mersedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] потрапив у ДТП, внаслідок чого настав страховий випадок, який Відповідачем не заперечується, оскільки останній провів часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 89 395,72 грн. На виконання умов Договору страхування, 14.01.2019 року Позивачем, за участю представника Страховика, проведено поверхневий (частковий) огляд об`єкта страхування у спеціалізованого суб`єкта господарювання [PERSON] , який склав орієнтовний рахунок вартості відновлення об`єкта страхування. Представник страховика Черешко А. з вартістю відновлення, яка була надана ФОП [PERSON] не погодився, повідомив, що сума виплачена не буде, потрібно провести повторний огляд з детальним дослідженням деталей, які пошкоджені в ДТП, а саме: встановити, які деталі підлягають заміні на нові, а які підлягають ремонту, на який Позивач погодилась. Після проведення повторного огляду сума вартості ремонту об`єкту страхування значно збільшилася та становила 152 281,26 грн. З метою визначення реального розміру страхового відшкодування, Страхувальником та Страховиком було замовлено висновок експертного дослідження № 145042019 в ТОВ «СЗУ Україна» від 13.06.2019 р. (далі - Висновок експерта). Відповідно до зазначено кого висновку експерта, вартість матеріального збитку (вартість ремонту авто) склала 238 014,91 грн. В результаті чого, Позивачем на виконання вимог п. 1.7.2 Договору було обрано для ремонту автомобіля суб`єкт господарювання - СТО (погодженого Страховиком), який запропонував ціну значно нижчу ніж вказана у висновку експерта та проведено ремонт транспортного засобу, вартість ремонту склала 152 871,26 грн., що підтверджується актом проведення робіт № РН-0000036 від 15.07.2019 року та рахунком - факторую № 000008 від 15.01.2019 року. Страховиком сплачено ремонтні роботи частково в розмірі 89 395,72 грн. Позивачем було проведено додаткову оплату в розмірі 63 475,54 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового ордера № 76 від 15.07.2019 року. 17.08.2020 року Страхувальником на адресу Страховика було направлено вимогу про виплату страхового відшкодування, яку ним отримано 18.08.2020 року. Однак, Відповідач проігнорував вимогу та не виплатив суму страхового відшкодування відповідно до умов Договору та Закону України «Про страхування». В результаті Позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 24.09.2020 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Повідомленням суду від 24.09.2020 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. 05.04.2021 року від ПрАТ «СК «Граве Україна» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що 10.01.2019 року до Страховика із заявою-повідомленням про випадок з транспортним засобом звернувся [PERSON] . За обставинами випадку, в результаті ДТП, що мала місце 08.01.2019 року о 13:45 по вул. Святошинська, 3-А за участю застрахованого транспортного засобу, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER] , з вини водія [PERSON] було пошкоджено застрахований транспортний засіб. 10.01.2019 року Страховиком було проведено зовнішній огляд застрахованого транспортного засобу та представником Страхувальника [PERSON] зафіксовано, що застрахований автомобіль потребує додаткового огляду в умовах офіційного СТО за участю незалежного оцінювача. 14.01.2019 року, представник Страхувальника надав Страховику рахунок-фактуру № СФ-0000008від 14.01.2019 року ФОП [PERSON] , згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 90 134,89 грн.. Надалі, 17.01.2019 року, враховуючи проведену 15.01.2019 року дефектовку на СТО ФОП [PERSON] , представником Страхувальника було представлено Страховику рекомендації Т/-000000128 від 15.01.2019 року на суму вартості відновлювального ремонту також на 90 134,89 грн. 21.01.2019 року оцінювачем Ханджином О.О. , що має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та внесений до державного реєстру оцінювачів на підставі Свідоцтва Фонду державного майна про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 4395 від 02.02.2006 року, що відповідає вимогам ст. 5-6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та представником Страхувальника було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу для визначення вартості матеріального збитку. 24.01.2019року представником Страхувальника вже було надано рахунок від ФОП [PERSON] на суму вартості відновлювального ремонту 164 404 грн. 15.02.2019 року Страхувальник подав Страховику заяву на виплату страхового відшкодування, де було висловлено прохання перерахувати суму страхового відшкодування на СТО отримувачу [PERSON] , проте, як підставу вказано рахунок № [NUMBER] від 22.01.2019 року. На з`ясування Страховиком стосовно уточнення Страхувальником отримувача та самого рахунку, оскільки Страхувальник надав Страховику вже три рахунки, 15.03.2019 року Страхувальником було надано Страховику новий рахунок від ФОП [PERSON] , виписаний датою ще 15.01.2019 року, але вже на суму 152 871,26 грн. Враховуючи таку розбіжність в наданих Страхувальником рахунках стосовно вартості відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу, Страховик, враховуючи умови Договору страхування, очікував від незалежного оцінювача звіт про визначення вартості матеріального збитку. 26.03.2019 року, Страховик отримав Звіт № 00169 про оцінку автомобіля Mersedes-Benz S 350, державний реєстраційний номер [NUMBER] , виконаний 15.03.2019 року ФОП [PERSON] , згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становила 89 395,72 грн. Звітом оцінювача врахував ціни на запчастини та вартість робіт СТО ФОП [PERSON] , на якому Страхувальник виявив бажання проводити відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля, також врахував консультації провідних фахівців офіційного сервісного центру СП ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес -Бенц» згідно яких, кронштейн гідропідсилювача, а також крило переднє праве не потребують заміни та підлягають ремонту. Беручи до уваги дату отримання Звіту, заяву Страхувальника про виплати страхового відшкодування від 15.02.2019 року, де Страхувальником висловлено прохання перерахувати суму страхового відшкодування на СТО ФОП [PERSON] , [INFO] було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 89 395,72 грн. шляхом перерахунку ФОП [PERSON] 27.03.2019 року виплачена сума Страховиком сума страхового відшкодування в розмірі 89 395,72 грн була перерахована на ФОП [PERSON] , про що свідчить платіжне доручення № 82099 від 27.03.2019 року. Страховик надав Позивачу детальне роз`яснення розміру виплаченого ним страхового відшкодування, яке скерував листом вих. № 3575 від 17.04.2019 року, що був отриманий його представником 19.04.2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення. Представник відповідача зауважує, що на замовлення висновку експертного дослідження № 145042019 в ТОВ «СЗУ Україна» від 13.06.2019 року жодного погодження Страховик не надавав. В свою чергу, Позивач не оспорює і не заперечує Звіт Відповідача, про його існування та проведення на його підставі розрахунку розміру страхового відшкодування Позивач знала, оскільки отримала 19.04.2019 року від Страховика лист вих. № 3575 від 17.04.2019 року. Страховик не заперечував у виборі СТО Страхувальником, а саме ФОП [PERSON] , проте у Страховика із Страхувальником є діючий Договір страхування, згідно умов якого Страховиком розраховується і здійснюється виплата страхового відшкодування, а тому розмір страхового відшкодування не завжди може бути рівним вартості відновлювального ремонту, що зазначена у рахунку СТО. Враховуючи, що Страховик виконав всі взяті на себе зобов`язання з виплати страхового відшкодування, вимоги щодо стягнення з Відповідача суми в розмірі 63 475,54 грн., Відповідач вважає неправомірним. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Граве Україна» та [PERSON] було оформлено Договір добровільного страхування № 101043659 від 29.11.2018 року. Відповідно до зазначеного Договору застрахованим майном є транспортний засіб марки Mersedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 08.01.2019 року автомобіль Mersedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] потрапив у ДТП, внаслідок чого настав страховий випадок, який Відповідачем не заперечується, оскільки останній провів часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 89 395,72 грн. На виконання умов Договору страхування, 14.01.2019 року Позивачем, за участю представника Страховика, проведено поверхневий (частковий) огляд об`єкта страхування у спеціалізованого суб`єкта господарювання [PERSON] , який скла орієнтовний рахунок вартості відновлення об`єкта страхування. Представник страховика Черешко А. з вартістю відновлення, яка була надана ФОП [PERSON] не погодився, повідомив, що сума виплачена не буде, потрібно провести повторний огляд з детальним дослідженням деталей, які пошкоджені в ДТП, а саме: встановити, які деталі підлягають заміні на нові, а які підлягають ремонту, на який Позивач погодилась. Після проведення повторного огляду сума вартості ремонту об`єкту страхування значно збільшилася та становила 152 281,26 грн. З метою визначення реального розміру страхового відшкодування, Страхувальником та Страховиком було замовлено висновок експертного дослідження № 145042019 в ТОВ «СЗУ Україна» від 13.06.2019 р. (далі - Висновок експерта). Відповідно до зазначено кого висновку експерта, вартість матеріального збитку (вартість ремонту авто) склала 238 014,91 грн. В результаті чого, Позивачем на виконання вимог п. 1.7.2 Договору було обрано для ремонту автомобіля суб`єкт господарювання - СТО (погодженого Страховиком), який запропонував ціну значно нижчу ніж вказана у висновку експерта та проведено ремонт транспортного засобу, вартість ремонту склала 152 871,26 грн., що підтверджується актом проведення робіт № РН-0000036 від 15.07.2019 року та рахунком - факторую № 000008 від 15.01.2019 року. Страховиком сплачено ремонтні роботи частково в розмірі 89 395,72 грн. Позивачем було проведено додаткову оплату в розмірі 63 475,54 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового ордера № 76 від 15.07.2019 року. 17.08.2020 року Страхувальником на адресу Страховика було направлено вимогу про виплату страхового відшкодування, яку ним отримано 18.08.2020 року. Однак, Відповідач не виплатив суму всю страхового відшкодування. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст.20 Закону України «Про страхування», страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Кожне зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається (ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 10.01.2019 року до Страховика із заявою-повідомленням про випадок з транспортним засобом звернувся [PERSON] . За обставинами випадку, в результаті ДТП, що мала місце 08.01.2019 року о 13:45 по вул. Святошинська, 3-А за участю застрахованого транспортного засобу, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак [NUMBER] , з вини водія [PERSON] було пошкоджено застрахований транспортний засіб. 10.01.2019 року Страховиком було проведено зовнішній огляд застрахованого транспортного засобу та представником Страхувальника [PERSON] зафіксовано, що застрахований автомобіль потребує додаткового огляду в умовах офіційного СТО за участю незалежного оцінювача. 14.01.2019 року, представник Страхувальника надав Страховику рахунок-фактуру № СФ-0000008від 14.01.2019 року ФОП [PERSON] , згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 90 134,89 грн. Надалі, 17.01.2019 року, враховуючи проведену 15.01.2019 року дефектовку на СТО ФОП [PERSON] , представником Страхувальника було представлено Страховику рекомендації Т/-000000128 від 15.01.2019 року на суму вартості відновлювального ремонту також на 90 134,89 грн. 21.01.2019 року оцінювачем Ханджином О.О. , що має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та внесений до державного реєстру оцінювачів на підставі Свідоцтва Фонду державного майна про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 4395 від 02.02.2006 року, що відповідає вимогам ст.ст.5-6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та представником Страхувальника було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу для визначення вартості матеріального збитку. 24.01.2019року представником Страхувальника вже було надано рахунок від ФОП [PERSON] на суму вартості відновлювального ремонту 164 404 грн. 15.02.2019 року Страхувальник подав Страховику заяву на виплату страхового відшкодування, де було висловлено прохання перерахувати суму страхового відшкодування на СТО отримувачу [PERSON] , проте, як підставу вказано рахунок № [NUMBER] від 22.01.2019 року. На з`ясування Страховиком стосовно уточнення Страхувальником отримувача та самого рахунку, оскільки Страхувальник надав Страховику вже три рахунки, 15.03.2019 року Страхувальником було надано Страховику новий рахунок від ФОП [PERSON] , виписаний датою ще 15.01.2019 року, але вже на суму 152 871,26 грн. Враховуючи таку розбіжність в наданих Страхувальником рахунках стосовно вартості відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу, Страховик, враховуючи умови Договору страхування, очікував від незалежного оцінювача звіт про визначення вартості матеріального збитку. Відповідно розділу 10 Загальної частини Договору страхування передбачено порядок та умови виплати Страховиком страхового відшкодування, а саме: виплата страхового відшкодування проводиться після встановлення страхового факту страхового випадку, підтвердження цього факту компетентними органами і визначення розмірів збитків, підтверджених відповідними документами та прийняття рішення страховиком про виплату, відмову чи відстрочку у виплаті страхового відшкодування. До документів, на підставі яких Страховик розглядає питання про можливість виплати страхового відшкодування, належать, зокрема, документи, які зазначені п. 9 Загальної частини Договору страхування «Документи, які підтверджують настання страхового випадку та розмір збитку» (п.п.10.1.3 п.10.1 Загальної частини Договору страхування). Згідно п. 9.9 Загальної частини Договору страхування, до таких документів, які підтверджують настання страхового випадку та розмір збитку належить висновок експерта та/або звіт (акт) оцінювача про розмір збитку. Крім того, згідно пункту 11.1 Загальної частини Договору страхування, визначення розміру страхового відшкодування може проводитись Страховиком на підставі акту, звіту, висновку експертної оцінки. Враховуючи, що Страхувальник обрав опцію по п. 1.7.2 Основної частини Договору страхування, згідно п.11.2.5 Загальної частини Договору страхування «У випадку, якщо в Основній Частині даного Договору в опції «СТО за вибором Страхувальника» вказано «Так», витрати на оплату робіт,запчастин та витратних матеріалів здійснюється на основі калькуляції спеціалізованої СТО, за вибором Страхувальника, ремонтна калькуляція спеціалізованого СТО узгоджується зі Страховиком до початку проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Якщо вартість відновлювального ремонту за калькуляцією (рахунком) спеціалізованого СТО більше ніж на 15% перевищує вартість ремонту, визначеного на підставі висновку (звіту, акту) експертної оцінки або на підставі розрахунку Страховика, які проведено з урахуванням середньо ринкових цін на запасні частини та вартості нормо-години, які склалися на дату настання страхового випадку в регіоні постійного перебування Страхувальника або реєстрації транспортного засобу, а також рекомендованих виробником транспортного засобу нормативів трудоємності ремонтних робіт, тоді вартість відновлювального ремонту приймається рівною сумі, що на 15% перевищує вартість ремонту, визначеного на підставі висновку (звіту, акту) експертної оцінки або на підставі розрахунку Страховика. Пунктом 10.9 Договору страхування передбачено, що страхове відшкодування здійснюється за вибором Страховика шляхом сплати грошової суми Страхувальнику (Вигодонабувачу), або їх представнику та/або на СТО. Згідно п. 10.4 Договору страхування визначено, що рішення про виплату, відмову у виплаті або відстрочку виплати відшкодування приймається Страховиком протягом 10 робочих днів після отримання всіх необхідних документів. За умовами п. 10.5 Договору страхування, Страховик зобов`язаний здійснити виплату протягом 5 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Крім того, у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року № 1335/5/1159), Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 10.09.2003 року № 1440, ФОП [PERSON] на замовлення Страховика провів оцінку вартості матеріального збитку, що встановлював розмір вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. 26.03.2019 року Страховик отримав звіт № 0016 про оцінку автомобіля Mersedes-Benz S 350, державний реєстраційний номер [NUMBER] від 15.03.2019 року, а тому посилання Позивача на погодження Страховика щодо замовлення ним висновку не аргументовано, а також таке, що не підтверджено належними доказами. В свою чергу, Акт № РН-0000036 від 15.07.2019 року підписаний тільки зі сторони Виконавця ФОП [PERSON] , підпис Страхувальника на даному акті відсутній, отже цей документ не є підтвердженням фактичного виконання повного комплексу зазначених в ньому робіт та використання запчастин з відновлення транспортного засобу. Відповідно до вимоги Позивача від 17.08.2020 року, на яку посилається Позивач у відомостях про вжиття заходів досудового врегулювання спору, Позивач вимагає у Страховика виплату суми страхового відшкодування в розмірі 238 014,91 грн. Квитанція до прибуткового касового ордеру № 76 від 15.07.2019 року, долученого Позивачем до позовної заяви, свідчить про те, що ФОП [PERSON] [PERSON] була сплачена сума 63 475,54 грн. за підставою: ремонт автомобіля, проте, інформація стосовно реєстраційного номеру автомобіля та /або номеру рахунку-фактури відсутня, а тому такий документ не може бути належним доказом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилюється як на підставі своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 83 ЦПК України чітко регламентовано порядок подання доказів до суду. Зокрема, в ній зазначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, від 10.02.2010 р. § 58). Враховуючи вище викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки Страховик виконав всі взяті на себе зобов`язання з виплати страхового відшкодування за Договором страхування, а вимоги щодо стягнення з Відповідача додаткової суми в розмірі 63 475,54 грн., вважає необґрунтованими та недоведеними.

Outcome: dismissed