Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась в суд до відповідача [PERSON] з зазначеним вище позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку №15 (літер. А-1), з господарськими будівлями та спорудами: гараж (літер. Б), сарай (літер. В), погріб (літер, г), колодязь (літер. №1) по провулку Корольова в селі Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлого 25 грудня 2013 року. Позовні вимоги мотивуються тим, що 25 грудня 2013р. помер батько позивачки [PERSON]. За життя ним було складено заповіт, згідно якого все належне йому майно він заповідав їй та її рідному братові, який є відповідач по справі, в рівних долях. Після смерті батька відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (гараж, сарай, погріб, колодязь), розташованого за адресою: Житомирська область Бердичівський район с. Великі Низгірці, провулок Корольова, буд. 15, та земельної ділянки, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Житомирська область Бердичівський район с. Великі Низгірці, провулок Корольова, 15, кадастровий номер 1820880901:03:004: 8066. Спадщину позивачка та відповідач прийняли та 20.05.2014р. Бердичівською державною нотаріальною конторою Житомирської області було заведено спадкову справу № 220/2014 щодо майна померлого 25.12.2013р. [PERSON] 20.11.2015р. спадкові права позивачки на ? частку земельної ділянки, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Житомирська область Бердичівський район с. Великі Низгірці, провулок Корольова, 15, були оформлені шляхом видачі Бердичівською державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за заповітом (№ 2-50). Право власності на 1/2 частку даної земельної ділянки зареєстровано 20.11.2015р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , номер запису про право власності 12147693. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в ? частці на житловий будинок № 15 по провулку Корольова в с. Великі Низгірці Бердичівського район Житомирської області позивачці було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, про що державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2986/02-31 від 20.11.2015р. Житловий будинок № 15 з господарськими будівлями та спорудами (гараж, сарай, погріб, колодязь) по провулку Корольова в с. Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області був збудований спадкодавцем ще у 1964 році, що підтверджується технічним паспортом на будинок Бердичівського МБТІ від 03.07.2014р., інвентаризаційна вартість становить 78.893,00 грн. (Сімдесят вісім тисяч вісімсот дев'яносто три гривні). Згідно довідок Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 29.08.2014р. №372 та №373, померлий [PERSON] був головою домогосподарства в житловому будинку № 15 по провулку Корольова в с. Великі Низгірці згідно запису в погосподарській книзі №4, особовий рахунок № 0148-1. Документи на вказаний житловий будинок не виготовлялись, рахується він за померлим [PERSON] Згідно довідки КП «Бердичівське МБТІ» №904 від 24.07.2014р. правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок не оформлені, право власності ні за ким не зареєстровано. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив проти його задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, ще належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набутті спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. В свою чергу, до 19.01.1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння розташовані у сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Обов'язок власників зареєструвати право власності на об'єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року, коли набула чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року № 121 (надалі - Інструкція) . Враховуючи те, що житловий будинок № 15 з господарськими будівлями та спорудами (гараж, сарай, погріб, колодязь) по провулку Корольова в с. Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області збудований в 1964 році, тобто до набрання чинності Інструкцією, будинок зареєстрований у погосподарській книзі Великонизгірецької сільської ради за померлим батьком, даний будинок не рахується самочинним будівництвом. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалося підзаконними нормативними актами, які передбачали державну реєстрацію права власності на нерухоме майне проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до час набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державні реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрані чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбачені цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що і передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому Законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Тому, за таких обставин позивачка має право на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] за відсутності його державної реєстрації. Оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що визнання права власності за позивачкою на ? частку житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved