Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на наступне. 04.06.2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський (Комінтернівський) район, с. Ліски, вул. Касьяненко, 9. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, інший спадкоємець відмовився від прийняття спадщини, однак через відсутність реєстрації права власності на спадкове майно за спадкоємцем її було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовної заяви. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень щодо задоволення позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Ліски, вул. Касьяненко, 9, що підтверджується свідоцтвом №412 про право приватної власності на житловий будинок від 17.07.1987 року. Згідного технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого станом на 17.01.2017 року, інвентаризаційна справа №31144житл., реєстровий №б/н, будинок має загальну площу 124,2кв.м., житлову площу 37,6кв.м., допоміжну площу 86,6кв.м. 04.06.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖД №453850 від 06.06.2016 року, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління бстиції в Одеській області, актовий запис №5880. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-УР №064351, виданого [PERSON] сільською радою Миколаївського району Одеської області 24.10.1960 року, актовий запис №39. [PERSON] після реєстрації шлюбу набула прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-ЖД №250117, виданого виконкомом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 04.03.1989 року, актовий запис №8. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], яка відмовилася від належної її долі спадкового майна на користь [PERSON], що підтверджується заявою 24 А А 1976823 від 09.072016 року. Постановою ВРУ №1465 від 14.07.2016 року назву Комінтернівського району змінено на Лиманський район. Відповідно до ст.2 Закону України від 01.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1261, 1297 ЦК України,

Outcome: approved