Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У грудні 2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» в якому просить: - визнати протиправними дії службових осіб Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м.Києва «Печерська брама» та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва» щодо протиправного нарахування боргу за спожиті житлово-комунальні послуги та інших протиправних дорахувань, що призвели до настання матеріальної шкоди [PERSON] у розмірі 28522,80 грн. (2589,72 КПУЖГ + 25933,08 КП Керуюча компанія). Відповідно до ст.625 ЦК України для КПУЖГ 3% річних від 2589,72 грн за період 5 років 7 місяців (5,58 років) з травня 2015 по листопад 2020 дорівнює 433,51(77,69x5,58) грн; для КП Керуюча компанія 3% річних від 25933,08 грн становить 777,99 грн.; - зобов`язати: а) Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м.Києва «Печерська брама» (КПУЖГ): - здійснити корегування по особовому рахунку № [NUMBER] відкритому на ім`я [PERSON] шляхом списати заборгованість, нарахованої споживачу ЖКП [PERSON] , яка виникла внаслідок виконання розпоряджень КМДА, визнаних рішеннями судів трьох інстанцій незаконними і не чинними з моменту їх прийняття, та у стягненні якої було відмовлено КПУЖГ рішенням Апеляційного суду м.Києва від 08.04.2015, а списання якої за рішенням Печерського райсуду м.Києва від 03.05.2018 відноситься до внутрішньої фінансово-господарської діяльності КПУЖГ, у розмірі 1014,15 грн станом на липень 2020 року; - виплатити 2589,72 грн - суму підвищення на 10% тарифів, нараховану за наявність протизаконно нарахованого боргу 1684,14 тин та дорахованих до боргу сум 905,58 грн, - виплатити 433,51 гри - 3% річних від 2589,72 грн за період 5 років 7 місяців (5,58 років) з травня 2015 по листопад 2020; б) Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва» (КП Керуюча компанія): - виплатити 5164,92 грн - суму підвищення на 10% тарифів, нараховану за наявність протизаконно нарахованого боргу 1962,57 грн, бюджетні кошти субсидії, якими погашено борг 1326,71 грн та дораховані до боргу суми 1875,64 (3202,35=1326,71) грн; - виплатити 777,99 грн - 3% річних від 25933,08 грн; - у подальшому не підвищувати щомісячно тарифи за ЖКП на 10% і не нараховувати неіснуючий борг; - поінформувати Управління соцзахисту населення Печерського району про відсутність заборгованості у [PERSON] з червня 2009 до цього часу по сплаті за житлово-комунальні послуги з метою призначення житлової субсидії; - стягнути на користь [PERSON] з: - Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м.Києва «Печерська брама» (КПУЖГ) безпідставно і протизаконно нараховані суми, з яких має матеріальну вигоду, за період з червня 2009 по квітень 2015 року у сумі 2589,72 грн, до якої дорахувати 433,51 грн (3% річних) та суму індексації. - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва» (КП Керуюча компанія) безпідставно і протизаконно нараховані суми, з яких має матеріальну вигоду, за період з травня 2015 по листопад 2020 року у сумі 25933,08 грн, до якої дорахувати 777,99 грн (3% річних) та суму індексації; - КПУЖГ та КП Керуюча компанія моральну шкоду в розмірі 25 000 грн (розподіл між установами на розсуд суду). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м.Києва «Печерська брама» (далі - КПУЖГ) та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва» (далі - КП Керуюча компанія), примушуючи їі виплатити неіснуючу заборгованість та сплачувати повні, без урахування субсидії і перерахунків за неотримані житлово-комунальні послуги (надалі - ЖКП), рахунки на сплату за ЖКП, стягнули з позивача загалом 28522,80 (2589,72+5164,92+20768,16) грн. Означене, на думку позивача, вказує на протиправність дій КПУЖГ, КП Керуючої компанії, що порушують законодавство про захист прав споживачів, окрім цього вказує на незаконність підвищення цін на житлово-комунальні послуги, незаконність нарахованої заборгованості, нерівність при формуванні цін на ЖК послуги. Також, [PERSON] вказує на право на отримання субсидії, зменшення коштами субсидії рахунків на сплату за ЖКП та протиправність погашення боргу сумами субсидії замість зменшення сум рахунків за ЖКП. Вказане в сукупності, на переконання позивача, свідчить про право на відшкодування коштів, не отриманих з вини КП Керуюча компанія, що створила умови для позбавлення позивача права на отримання субсидії. Ухвалою судді від 17.12.2020 року у справі відкрито провадження та прийнято справу до провадження судді Ільєвої Т.Г., призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 12.02.2021 до суду надійшов відзив Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», в якому останнє просило відмовити у задоволенні позовних вимог. 16.02.2021 до суду надійшла відповідь [PERSON] на відзив на позовну заяву, в якій остання зазначила, що з запереченнями і доводами відповідача-2, що викладені у відзиві не погоджується, так як вони не ґрунтуються на нормах законодавства і не відповідають дійсності. 02.04.2021 до суду надійшли додаткові пояснення [PERSON] , в яких остання просила задовольнити позовні вимоги. 19.04.2021 позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 12, 13 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про визнання протиправними дій службових осіб житлово-комунального господарства, здійснення перерахунку послуг, які надаються, стягнення безпідставно набутих коштів та відшкодування шкоди. Позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач вказує, що по особовому рахунку квартири [ADDRESS] заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території перед КП «Керуюча компанія» відсутня, існує переплата в сумі 192,37 грн. Разом з тим, має місце факт обліку заборгованості перед комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама», організацією, що здійснювала обслуговування вказаного багатоквартирного будинку до 30.04.2015. При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що щомісячно позивач отримує рахунки-повідомлення на сплату від комунального концерну «Центр комунального сервісу», в яких відображені розрахунки за житлово-комунальні послуги, в тому числі і за послуги з тримання будинку та прибудинкової території в блоку «Утримання будинків та прибудинкових територій» перед КП УЖГ «Печерська брама» та КП «Керуюча компанія», в зв`язку із тим, що розрахунки не були розділені після початку реформування КП УЖГ «Печерська брама», і сальдо в рахунку - повідомленні відображається звернутим. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КП УЖГ «Печерська грама») знаходиться в стані припинення. Вимоги кредиторів розглядались з 31.10.2018 року. КП УЖГ «Печерська брама» не є структурним підрозділом комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». З метою удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва у 2014 році Київрадою прийнято рішення від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово- комунальним господарством міста Києва», відповідно до якого в кожному районі міста Києва створені Керуючі компанії з обслуговування житлового фонду. Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації» передбачено здійснення перезакріплення об`єктів житлового зонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», «Печерська брама», «Хрещатик» та «Печерськжитло» на баланс комунального підприємства «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва», яке згідно з розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 48 від 28.01.2015 перейменовано в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва». Свою фінансово-господарську діяльність з обслуговування будинків та прибудинкових територій комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесених до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, КП «Керуюча компанія» почало здійснювати 3 01.05.2015. Одночасно, відповідно до принципу «єдиного вікна» виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) видано розпорядженням від 08 грудня 2016 року № 1244 «Про єдину міську службу для комплексного обслуговування споживачів житлово-комунальних послуг за принципом «єдиного вікна» на базі Комунального концерну «Центр комунального сервісу» (зі змінами, внесеними Розпорядженням КМДА від 30.11.2020 № 1872). Згідно з вказаним розпорядженням в м. Києві організовано єдину міську службу для комплексного обслуговування споживачів житлово-комунальних послуг за принципом «єдиного вікна» на базі комунального концерну «Центр комунального сервісу» (далі - Концерн). Згідно з п. 2 вказаного розпорядження Концерну доручено, зокрема: - забезпечити організацію роботи єдиної міської служби для комплексного обслуговування споживачів житлово-комунальних послуг, в тому числі з утримання будинків, споруд і прибудинкових території, централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, вивезення побутових відходів за принципом «єдиного вікна» у сервісних центрах обслуговування з надання житлово-комунальних послуг на договірній основі з виконавцями житлово-комунальних послуг в установленому порядку; - здійснювати прийом споживачів житлово-комунальних послуг з питань нарахування та обліку житлово-комунальних послуг, які надаються виконавцями житлово-комунальних послуг; - проводити інформаційно-роз`яснювальну роботу зі споживачами з питань житлово-комунальних послуг, які надаються виконавцями житлово- комунальних послуг; - здійснювати актуалізацію бази даних споживачів послуг, в тому числі ведення абонентського обліку споживачів (в тому числі укладання договорів про реструктуризацію заборгованості). Між КП «Керуюча компанія» та Концерном укладено договір про надання послуг з обслуговування мешканців міста Києва щодо здійснення актуалізації бази даних споживачів послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій і формування та друку єдиного рахунку-повідомлення по кожному особовому рахунку. Стосовно чинності тарифів на житлово-комунальні послуги, передбачених розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської :іської державної адміністрації) від 30.01.2009 р. № 95 «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення», № 96 «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення» та № 97 «Про встановлення та погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», слід зазначити наступне. Відповідно до Конституції України особливості здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України. Київська міська державна адміністрація є єдиним в організаційному відношенні органом, який виконує функції виконавчого органу Київської міської ради та паралельно функції місцевого органу виконавчої влади, що встановлено Законом України «Про столицю України - місто-герой Київ». При цьому, законами України не передбачено необхідності державної реєстрації рішень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у відповідних органах юстиції. Вказані рішення набирають чинності не раніше дня їх офіційного оприлюднення. Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад встановлюють тарифи щодо оплати житлово-комунальних послуг, які надаються підприємствами комунальної власності, та погоджують вказані тарифи з підприємствами, які не належать до комунальної власності. Розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово- комунальних послуг здійснюють виконавці/виробники і подають їх на затвердження вищезазначеним органам місцевого самоврядування згідно з нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово- комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. У разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг. Нормативно-правові акти Київської міської державної адміністрації, прийняті в межах повноважень виконавчого органу Київської міської ради, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» державній реєстрації в органах юстиції не підлягають. У зв`язку з чим, вищезазначені розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги державній реєстрації в органах юстиції не підлягали та набрали чинності з дня їх оприлюднення в газеті «Хрещатик» від 31 січня 2009 року № 8/1(3454). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). Відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий разом із позовною заявою з об`єктивних причин, позивач повинен про це письмово повідомити суд та зазначивши: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Таким чином, вже на стадії підготовки позову позивач має визначити чіткий перелік доказів, якими будуть обґрунтовуватись заявлені позовні вимоги, додати дані докази до позовної заяви, а в разі їх відсутності - вирішувати питання про їх витребування. В позовній заяві стверджується про наявність судових рішень на користь позивача, які свідчать про відсутність заборгованості за ЖКП, проте КП «Керуюча компанія» не залучалось до участі у таких судових справах. Копії відповідних рішень судів не додано до позовної заяви. В позовній заяві відсутні посилання на повні реквізити (сторони провадження, предмет спору, номер справи) судових рішень та наслідки їх перегляду. Відповідно до статті 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» незалежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване : палення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, тримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої в зади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово- комунального господарства. Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживача зобов`язано укласти договір на надання житлово-комунальних з послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.? Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг відповідно до статті 26 Закону є, в тому числі, вичерпний перелік житлово- комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг. Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. В той же час, позивачем до позовної заяви не долучено копію договору на надання послуг з утримання (обслуговування) будинку та прибудинкової території, укладеного з обслуговуючою організацією. Крім цього, із позовної заяви та долучених до неї документів, взагалі неможливо встановити факт сплати послуг по утриманню багатоквартирного будинку та прибудинкової території в період з травня 2015 року по листопад 2020 року. Таким чином, позивачем не доведені складові елементи шкоди, у тому числі, факту заподіяння шкоди діями (бездіяльністю) відповідача-2, вини відповідача-2 у (не)наданні послуги по утриманню багатоквартирного будинку та прибудинкової території, неналежному обліку розрахунків із споживачем, та протиправності його дій (бездіяльності), безпосереднього причинного :в`язку між діями (бездіяльністю) відповідача-2 та спричиненою позивачу шкодою. Відповідно до ч. 5 статті 12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК). Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК). Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Законодавцем визначено, а саме ч. 1 ст.79 ЦП України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною другою статті 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. За положеннями ЦПК України, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях; суд приймає до уваги належні та допустимі докази. В даному випадку до суду не подані належні докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. За таких умов заявлений позов не підлягає до задоволення як недоведений.

Outcome: dismissed