Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, якою просила розірвати шлюб, який був укладений між нею та [PERSON] та зареєстрований 28 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №595. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що з 28 липня 2001 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут, відсутність взаєморозуміння, поваги і кохання, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони втратили почуття любові та поваги, дружби та взаємодопомоги, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не мають намірів щодо підтримання шлюбних відносин, проживають окремо. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Шлюбні відносини, позивач вважає, були припинені з вересня 2020 року, у зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явилась, надавши на електронну адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала, просила її задовольнити. Відповідач не з`явився в судове засідання, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовної заяви про розірвання шлюбу. Згідно ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28 липня 2001 року (арк.с.4), від якого у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (арк.с.5-6). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, у зв`язку з чим, посилання відповідача в частині заперечень проти залишення дружині його прізвища, не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved