overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У грудні 2016 року Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із [PERSON] на його користь незаконно отримані кошти в сумі - 12 168,47 грн. та понесені судові витрати. Вимоги мотивують тим, що [PERSON] зверталась 03.12.2012 року та 13.02.2015 року до Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. У своїй заяві від 03.12.2012 року відповідачка вказала, зокрема, що не зареєстрована як фізична особа-підприємець, не належить до громадян, які забезпечують себе роботою самостійно та в заяві від 13.02.2015 року -не є суб'єктом підприємницької діяльності, ознайомлена з правами та обов'язками безробітного. Відповідачу 03.12.2012 року було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 03.12.2012 року по 27.11.2013 року, згідно з наказом від 03.12.2012 року №НТ121203; 13.02.2015 року статус безробітного згідно з наказом від 18.02.2015 року №НТ150218 та призначено допомогу по безробіттю з 20.02.2015 року по 14.02.2015 року згідно з наказом від 20.02.201 року №НТ150220. У лютому 2016 року за результатами обміну інформацією в електронному вигляді між ОДПІ ГУ ДФС, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування, що здійснюється згідно з Наказом Міндоходів і зборів України від 19.09.2013 року №494, Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості була отримана інформація про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні, та за даними відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі загальнообов'язкового державного страхування мали не припинену підприємницьку діяльність.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У грудні 2016 року Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія (далі КП БМР Броваритепловодоенергія) звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] в які просили стягнути заборгованість, за надані послуги із централізованого опалення за період із 01.10.2013 по 01.05.2016 р. у розмірі 1879,70 грн., за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем за період із 01.04.2013 р. по 01.06.2016 р. у розмірі 198,02 грн., та судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2017 року вищевказаний позов задоволено, стягнуто з [PERSON], і.н. [NUMBER], на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 1879 грн. 70 коп. та за обслуговування внутрішньобудинкових систем у розмірі 198 грн. 02 коп. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2017 року вище зазначене рішення залишено без змін. У листопаді 2017 року до суду надійшла заява від КП БМР Броваритепловодоенергія по справі №361/7273/16-ц, провадження №2/361/792/17, в якій проухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] на користь КП БМР Броваритепловодоенергія судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп., оскільки питання щодо стягнення судового збору у рішенні суду від 13 вересня 2017 року судом не вирішено. Представник КП БМР Броваритепловодоенергія в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. У позовній заяві позивач просить стягнути на свою користь з відповідача судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп.(а.с. 4). Як вбачається зі змісту рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2017 року питання щодо стягнення судового збору судом не вирішено (а.с. 113-115). Суд встановив, що відповідач [PERSON] є інвалідом війни ІІ групи, відповідно до посвідчення серії ААБ № 007088 (а.с. 128). Згідно з п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Враховуючи, що відповідач відноситься до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору, згідно Закону України Про судовий збір, то у задоволенні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь КП БМР Броваритепловодоенергія судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп. слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

У грудні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про відшкодування в поряду регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В позові зазначило, що 08.12.2013 р. на вул. Набережна в м. Запоріжжя з вини водія [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «ВАЗ 21051», державний номер [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON] Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Запорізького районного суду Запорізькій області від 31.01.2014 р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON] Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб, становить 26187,96 грн., відповідно до Звіту товарознавчої експертизи від 20.02.2013 р. № 11. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. У звязку з настанням події, передбаченої п.п. а) п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням: від 30.04.2014р. № 1/1-22452 в розмірі 21823,30 грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

У грудні 2016 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 22 грудня 2007 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1886. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2014 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням постійних сварок. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 грудня 2007 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1886. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені у звязку з різними поглядами сторін на сімейне життя, наявністю сварок. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн., а зайве поверненню позивачці. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У грудні 2016 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач, з врахуванням зменшених позовних вимог, просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього, [PERSON], [INFO], уродженця м. Черкаси, на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2010 року по справі №2-4117/10 на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно на 1/7 частки з заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягненню сином повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Представник Відповідача в судовому засіданні позов визнав, враховуючи зменшення позовних вимог. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач в особі свого представника визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У грудні 2016 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 03.10.2009 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1509. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з квітня 2015 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У грудні 2016 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 07.03.2007 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Виконавчим комітетом Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з 2014 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У грудні 2016 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 12.08.2007 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1280. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з 2015 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У грудні 2016 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 18.07.1988 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, актовий запис № 542. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з квітня 2016 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

У грудні 2016 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 20.08.2011 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 624. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з грудня 2012 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У грудні 2016 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу,. Позивач зазначив, що з 30.06.2006 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 348. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що грудня 2016 року шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву від 26.09.2017 року, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений через ЗМІ, оголошення було надано в газеті «урядовий курєр» № 111 (5980) від 17.06.2017. Будь-яких заяв про участь у розгляді справи відповідачем не надано. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому шлюбі з 30.06.2006, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 348. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дітей, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей, тому шлюб між подружжям необхідно розірвати.

Outcome: approved