Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

У грудні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому ставить питання про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у сумі 151\~863,93 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 91190- CRED, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 60000,00 грн. на термін до 05.10.2010 року. Відповідно договору відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязання за даним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки зі [PERSON], згідно якого зобовязується відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначним кредитним договором. У звязку з невиконання м обовязків щодо сплати кредитних коштів станом на 12.10.2015 року відповідач має заборгованість за користування кредитом в розмірі 151863,93 грн., яка складається з наступного: 37352,85 грн. заборгованість за кредитом; 107041,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 250 грн. штраф фіксована частина; 7219,71 штраф - (процентна складова). Отже, просить стягнути заборгованість в розмірі 151863,93 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № 91190- CRED від 04.10.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 60000,00 грн. на термін до 05.10.2010 року, із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору останній повинен був щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 91190- CRED від 04.10.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанком» та [PERSON] встановив, що станом на 12.10.2015 року відповідач має заборгованість за користування кредитом в розмірі 151863,93 грн., яка складається з наступного: 37352,85 грн. заборгованість за кредитом; 107041,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 250 грн. штраф фіксована частина; 7219,71 штраф - (процентна складова). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] В забезпечення виконання зобовязання за даним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки зі [PERSON], згідно якого зобовязується відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначним кредитним договором. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена солідарно з відповідачів. Суд вважає позовні вимоги доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 32 ЦПК України позов може бути предявлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та обовязки кількох відповідачів, предметом спору є однорідні права та обовязки. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved