Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ «Марфін Банк» предявило через суд зазначений позов до ТОВ «Іріта», [PERSON], [PERSON], ТОВ «Дніпропетровський експериментальний ремонтно-механічний завод», ТОВ «Армада-С», посилаючись на те, що 18 липня 2008 року ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ТОВ «Іріта» укладено кредитний договір №00143/D за умовами якого, з урахуванням внесених змін та доповнень за додатковими угодами №1 від 28 жовтня 2008 року, №2 від 17 березня 2009 року, №3 від 15 вересня 2009 року, №4 від 11 лютого 2011 року, №5 від 09 червня 2011 року, товариство отримало кредит в розмірі 8190000,00 грн. зі сплатою 18% річних, починаючи з 25 березня 2011 року, строком повернення до 17 листопада 2016 року (в редакції п.2 додаткової угоди №5 від 09 червня 2011 року), виконання зобовязань за яким забезпечено порукою [PERSON] і [PERSON] за договорами поруки від 24 липня 2008 року та порукою ТОВ «ДЕРМЗ» і ТОВ «Армада-С» за договорами поруки від 09 червня 2011 року, проте позичальником в порушення умов договору сплата коштів у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість, яка також не сплачена і поручителями, тому позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно борг за кредитом станом на 19 грудня 2014 року в сумі 9085078,48 грн., з яких сума боргу за тілом кредиту 7215300,00 грн., за відсотками 1530764,40 грн., пеня 339014,08 грн., в тому числі пеня за неповернення тіла кредиту 176763,54 грн., пеня за несплачені проценти за користування кредитом 162250,54 грн., а також покласти на відповідачів солідарно судові витрати в сумі 3654,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача ТОВ «Іріта» [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, пояснивши, що дійсно за договором в борг у позивача взято 8190000,00 грн., проте через нестабільну фінансову ситуацію в країні прибутки підприємства значно зменшилися, що призвело до неспроможності сплачувати борг за кредитом. Одночасно, [PERSON] як відповідач у справі, позов не визнав заперечуючи тим, що сума боргу повинна сплачуватись основним боржником, а позивачем не наведений детальний розрахунок суми боргу, у звязку з чим вважає предявлену суму завищеною та необґрунтованою, тому просив в задоволенні позовних вимог до нього як фізичної особи-поручителя відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечуючи тим, що детальний розрахунок боргу позивачем не наданий, не всі суми проплат враховані, тому сума боргу є завищеною, у зв?язку з чим просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідачів ТОВ «ДЕРМЗ» та ТОВ «Армада-С» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, заперечуючи тим, що сума заборгованості належними доказами не підтверджується та, крім того, поручителі ТОВ «ДЕРМЗ» та ТОВ «Іріта» є юридичними особами, тому такі вимоги не підлягають розгляду у даній справі в порядку цивільного судочинства, тому просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані письмові докази, розглянувши позов в межах заявлених вимог, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Судом встановлено, що 18 липня 2008 року ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого згідно Статуту є ПАТ «Марфін Банк», та ТОВ «Іріта» укладено кредитний договір №00143/D за умовами якого, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, банк надає кредит на поповнення обігових коштів та погашення кредитної заборгованості в інших банках у вигляді поновлювальною кредитної лінії з лімітом заборгованості 1603000,00 доларів США з можливістю конвертації у національну валюту України та/або євро строком повернення до 17 липня 2009 року зі сплатою 12,5% річних за фактичний період користування кредитними коштами, а у випадку непереведення в строк до 18 січня 2009 року не менш ніж 70% - сплатою за користування коштами 14% річних, та зі сплатою кредиту відповідно до графіку, встановленого п.3.2.3.1 договору (п.1.1, п.3.1 договору) (т.1 а.с.6-9). В подальшому ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого згідно Статуту є ПАТ «Марфін Банк», та ТОВ «Іріта» укладено п?ять додаткових угод, умови яких згідно ст. 629 ЦК України так само обов?язкові для виконання як і умови основного договору. Так, додатковою угодою №1 від 28 жовтня 2008 року до кредитного договору №00143/D від 18 липня 2008 року внесено зміни до п.5.6 договору щодо сплати позичальником банку комісії у розмірі 3% від суми траншу за консультативні послуги банку одноразово у день видачі траншу згідно курсу НБУ на дату нарахування, а також сплати протягом 3-х банківських днів комісії за оформлення додаткової угоди в сумі 250,00 грн. (т.1 а.с.10). Додатковою угодою №2 від 17 березня 2009 року до кредитного договору №00143/D від 18 липня 2008 року, договір від 18 липня 2008 року викладений в новій редакції, за умовами якого банк надає кредит на поповнення обігових коштів та погашення кредитної заборгованості в інших банках у вигляді мультивалютної кредитної лінії (з 18 липня 2008 року по 25 березня 2009 року поновлювальної, з 25 березня 2009 року по 17 липня 2013 року непоновлювальної) на суму 8190000,00 грн. з можливістю конвертації у національну валюту України та/або євро строком повернення до 17 липня 2013 року, зі сплатою за користування коштами 12,5% річних по траншу у доларах США і 25% - по траншу в національній валюті України, та зі сплатою кредиту відповідно до графіку, встановленого п.3.2.3 договору (п.1.1, 1.4.2, 1.4.3, п.3.2.3 договору) (т.1 а.с.11-16). Додатковою угодою №3 від 15 вересня 2009 року до кредитного договору №00143/D від 18 липня 2008 року внесено зміни, а саме про те, що на момент укладання вказаної додаткової угоди №3 заборгованість позичальника перед банком складає 7565300,00 грн., а пункти 1.1. з підпунктом 1.1.1, пп.1.4.1, п.3.3.2, п.5.6, п.6.2 викладені в новій редакції, п.3.1.2, п.3.2.14, п. 3.6, п. 3.7 виключено, п.3.2.16, п.3.2.18, п.3.2.19 доповнено. Зокрема, за новими умовами п.1.1 договору, банк надає кредит позичальнику на поповнення обігових коштів та погашення кредитної заборгованості в інших банках у вигляді мультивалютної кредитної лінії (з 18 липня 2008 року по 25 березня 2009 року поновлювальної, з 25 березня 2009 року по 17 липня 2013 року непоновлювальної) на суму 8190000,00 грн. з можливістю конвертації у національну валюту України та/або євро строком повернення до 17 липня 2013 року, зі сплатою за користування коштами 12,5% річних по траншу у доларах США і 22% - по траншу в національній валюті України, та зі сплатою кредиту відповідно до графіку, встановленого п.3.2.3 договору (п.2 додаткової угоди) (т.1 а.с.17-19). Додатковою угодою №4 від 11 лютого 2011 року до кредитного договору №00143/D від 18 липня 2008 року внесено зміни, згідно яких п.1.1. з пп.1.1.1, п.1.4.1, п.3.2.3, п.3.2.13, п.4.1, п.5.2, п.8.10, 8.11, 8.12 викладено в іншій редакції, визначено, що на момент укладення цієї угоди заборгованість позичальника складає 7565300,00 грн., та, відповідно до п.3 вказаної додаткової угоди п.1.1.1 основного договору викладено в наступній редакції: банк надає кредит позичальнику на поповнення обігових коштів та погашення кредитної заборгованості в інших банках у вигляді мультивалютної кредитної лінії (з 18 липня 2008 року по 25 березня 2009 року поновлювальної, з 25 березня 2009 року по 17 липня 2013 року непоновлювальної) на суму 8190000,00 грн. з можливістю конвертації у національну валюту України та/або євро строком повернення до 17 липня 2013 року, зі сплатою за користування коштами 6% річних у гривні, починаючи з 25 вересня 2010 року, та 12,5% річних у доларах за фактичний період користування, та зі сплатою кредиту відповідно до графіку, встановленого п.3.2.3 договору (п.3 додаткової угоди) (т.1 а.с.20-22). Додатковою угодою №5 від 09 червня 2011 року до кредитного договору №00143/D від 18 липня 2008 року внесено зміни, згідно яких п.1.1. з пп.1.1.1, п.1.4.1, п.3.2.3, п.4.1, п. «г» п.5.6 викладено в новій редакції, п.3.2.13, п.3.2.13.1, п.3.2.20, п.3.9, п.5.5.1 доповнено, а також визначено, що на момент укладення цієї угоди заборгованість позичальника складає 7565300,00 грн., та, відповідно до п.3 вказаної додаткової угоди п.1.1.1 основного договору викладено в наступній редакції: банк надає кредит позичальнику на поповнення обігових коштів та погашення кредитної заборгованості в інших банках у вигляді мультивалютної кредитної лінії (з 18 липня 2008 року по 25 березня 2009 року поновлювальної, з 25 березня 2009 року по 17 липня 2013 року непоновлювальної) на суму 8190000,00 грн. з можливістю конвертації у національну валюту України та/або євро строком повернення до 17 листопада 2016 року, зі сплатою за користування коштами 6% річних у гривні, починаючи з 25 вересня 2010 року, 18% річних у гривні, починаючи з 25 березня 2011 року, та 12,5% річних у доларах за фактичний період користування, та зі сплатою кредиту відповідно до графіку, встановленого п.3.2.3 договору (п.3 додаткової угоди) (т.1 а.с.23-25). За умовами договору з додатковими угодами, відповідач ТОВ «Іріта», отримавши кошти в сумі: 1000000,00 доларів США, що еквівалентно 4842800,00 грн., за меморіальним валютним ордером №1 від 27 липня 2008 року, 98440,00 доларів США, що еквівалентно 476794,14 грн., за меморіальним валютним ордером №2 від 26 серпня 2008 року, 86422,29 доларів США, що еквівалентно 419320,95 грн., за меморіальним валютним ордером №3 від 15 вересня 2008 року, 100000,00 доларів США, що еквівалентно 576040,00 грн., за меморіальним валютним ордером №4 від 30 жовтня 2008 року, 20000,00 доларів США, що еквівалентно 1486020,00 грн. за меморіальним валютним ордером №2 від 10 грудня 2008 року, 6515680,32 грн. за меморіальним ордером №1 від 23 березня 2009 року, в сумі 8190000,00 грн. за меморіальним ордером №12 від 20 березня 2009 року (т.1 а.с.30-47), зобов?язалося повернути кошти в обумовлений договором строк, сплатити відсотки за користування коштами, повертаючи кошти частинами відповідно до графіку, встановленого п.3.2.3 договору, а також штрафні санкції у випадку порушення зобов?язань. За змістом ст.526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, належні йому відповідно до ст. 1048, 1056-1 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Належне виконання зобовязання відповідачем ТОВ «Іріта» зі сплати суми основного боргу, процентів за користування кредитом, винагороди, пені, штрафів та інших платежів за кредитом, окрім іпотеки ТОВ «ДЕРМЗ», були забезпечені порукою співвідповідача [PERSON] за договором поруки №00423- СD від 24 липня 2008 року з додатковими до нього угодами №1 від 28 жовтня 2008 року, №2 від 25 березня 2009 року, №3 від 15 вересня 2009 року, №4 від 11 лютого 2011 року, №5 від 09 червня 2011 року (т.1 а.с.61-71), порукою співвідповідача [PERSON] за договором поруки №00422- СD від 24 липня 2008 року з додатковими до нього угодами №1 від 28 жовтня 2008 року, №2 від 25 березня 2009 року, №3 від 15 вересня 2009 року, №4 від 11 лютого 2011 року, №5 від 09 червня 2011 року (т.1 а.с.72-82), а також порукою співвідповідача ТОВ «ДЕРМЗ» за договором поруки №00591-CD від 09 червня 2011 року (т.1 а.с.55-57) іспіввідповідача ТОВ «Армада-С» за договором поруки №00590-СD від 09 червня 2011 року (т.1 а.с.58-60), укладених згідно ст.553 ЦК України, за умовами яких, співвідповідачі зобовязалися відповідати у тому ж розмірі, що і основний боржник та у випадку невиконання ним зобовязань за договором погасити усю суму заборгованості в рамках узгодженого ліміту. Відповідно до ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст. 554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. При цьому, законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте, в такому випадку поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Досудова вимога ПАТ «Марфін Бак» про погашення заборгованості направлена відповідачам кожному окремо 30 жовтня 2014 року, отримана ними, що визнано представниками відповідачів у судовому засіданні та узгоджується з даними наявних у матеріалах справи повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень 30 жовтня 2014 року та 05 листопада 2014 року (т.1 а.с.50, 51), проте станом на день звернення з позовом 25 грудня 2014 року і боржником ТОВ «Іріта» і його поручителями [PERSON], [PERSON], ТОВ «ДЕРМЗ», ТОВ «Армада-С» залишена без виконання. Таким чином, суд за відсутності доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем на підставі виписки банку по рахунку (т.1 а.с.26, 27-29, т.2 а.с.1-56), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідачів, що останніми не спростовано. Звідси, суд дійшов висновку, що відповідач ТОВ «Іріта» в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054, 10561 ЦК України не сплачувало тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступило від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 25 грудня 2014 року прострочило виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту в сумі 7215300,00 грн., відсотків в сумі 1530764,40 грн., і позивачу, відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, підлягає поверненню відповідачем ТОВ «Іріта» в повному обсязі з нарахуванням процентів за користування коштами до дня кінцевого розрахунку, а у співвідповідачів [PERSON], [PERSON], ТОВ «ДЕРМЗ», ТОВ «Армада-С» згідно ст.ст. 554, 555 ЦК України у кожного окремо виник солідарний обовязок з боржником сплатити позивачу вказану суму, тому на користь позивача підлягає стягненню солідарно з ТОВ «Іріта» та [PERSON], солідарно з ТОВ «Іріта» та [PERSON], солідарно з ТОВ «Іріта» та ТОВ «ДРЕМЗ», солідарно з ОТВ «Іріта» та ТОВ «Армада-С» заборгованість по тілу кредиту в сумі 7215300,00 грн., відсотків в сумі 1530764,40 грн. Крім того, позивач відповідно до ст. 550 ЦК України вправі вимагати на свою користь від відповідачів за весь час прострочення кредиту та процентів неустойки (пені), встановленої умовами п. 6.1 договору з додатковими угодами, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час заборгованості за кожен день прострочення. За умовами п.6.1 договору з урахуванням додаткових угод, встановлено, що за порушення позичальником будь-яких термінів повернення кредиту, передбачених п.1.1, 3.2.3, 3.3.2, сплати відсотків, передбачених п.3.2.2, 5.5 та комісій, передбачених п.3.2.5, 5.6 договору позичальник сплачує банку пеню у грошовій одиниці України за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який виплачується пеня, від простроченої суми. Таким чином, враховуючи норми ст. 550 ЦК України та наведені умови договору, станом на 25 грудня 2014 року за розрахунком позивача пеня за прострочення строків повернення кредиту в межах визначеного п.6.4 договору з додатковими угодами трирічного строку позовної давності за період з 19 листопада 2013 року по 18 грудня 2014 року за неповернення тіла кредиту становить 176763,54 грн.,та за період з 01 березня 2013 року по 18 грудня 2013 року за несплачені проценти за користування кредитом становить 162250,54 грн. (т.1 а.с.26, т.2 а.с.1-56). Доводи представників відповідачів про те, що сума боргу завищена, неправильно розрахована висновків суду про порушення відповідачами зобовязань та наявність обовязку зі сплати боргу за тілом кредиту, відсоткам, пені, не спростовують, при цьому, доказів неправильності розрахунку суми боргу відповідачі відповідно до своїх процесуальних обовязків за ст. 10, 60 ЦПК України суду не надали, та розрахунок, представлений позивачем не спростували, як і не навели доказів на підтвердження наявності у ньому помилок, тощо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідачів в рівних частинах на кожного, оскільки сплата судового збору не тягне солідарних зобов?язань, у зв?язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial