Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У жовні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 6 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 407; їх сина [PERSON], [INFO] просив залишити на вихованні матері [PERSON] Крім того, просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 6 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство, між ними відсутні будь-які відносини, немає взаємопорозуміння, у зв'язку з чим сім'я розпалася, а шлюб носить формамальний характер. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти розірвання шлюбу, стверджуючи, що їх сімя'я розпалася і примирення не можливе, однак заперечувавла в частині позовних вимог щодо стягнення з неї судових витрат. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає часковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 6 жовтня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 407 (а.с. 7). [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с. 6). Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливим, тому шлюб підлягає розірванню. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак, з урахуванням висловленої позиції відповідача по справі у судовому засіданні, судом зазначається про відсутність доказів, які б підтверджували наявність спору між сторонами в частині визначення місця проживання дитини. За таких обставин, позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини разом з матір'ю задоволенню не підлягають. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача по справі на користь позивача підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial