Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

У вересні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів. Згідно позовною заявою та заявою про зменшення позовних вимог, позивач просила суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню(неустойку) за несплату аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у сумі 122 698 грн. 33 коп. за період з 01.01.2017 року по 31.08.2019 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 липня 2011 року було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . 21 березня 2017 року рішенням Шевченківського районного суду міста Києва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 780- розірвано. 02 березня 2017 року рішенням Шевченківського районного суду міста Києва з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] стягнуто і аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 5000 гривень 00 коп. з індексацією відповідно до закону . щомісячно починаю з 23 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач зазначає, що на підставі виконавчого листа №761/2308/17 від 20.11.2018 року Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] . [INFO] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 5000 гривень 00 коп, з індексацією відповідно до закону щомісячно починаючи з 23 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач вказує, що відповідно до Довідки - розрахунку заборгованості по аліментам, зробленого державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Києва, станом на 29.08.2019 року заборгованість за виконавчим листом № 761/2308/17 від 20.11.2018 року виданого Шевченківським районним судом міста Києва становить 2977.00 грн. При цьому позивач вказує, що беручи до уваги правила розрахунку пенні за несплачені аліменти, на підставі довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, відповідно до сплачених [PERSON] неустойка стануть 382 021 гри. 12 коп. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] 09.06.2017 року зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] і після одруження взяла прізвище - [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10.10.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. 03.01.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому просить суд відмовити у задоволені позову [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів. У відзиві зазначено, що відповідачем сплачено усю суму аліментів і у нього станом на день подачі позову відсутня будь-яка заборгованість по сплаті аліментів, а заборгованість яка була виникла не з вини відповідача, а також зазначає, що розрахунок пені (неустойки) значно завищений і перевищує межу в 100% заборгованості, а також довідка-розрахунок від 28.09.2019 року, який долучений до позовної заяви, не відображає усіх проплат аліментів відповідачем. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.10.2020 року витребувано із Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110), а саме: довідку - розрахунок щодо актуального станом на 01.08.2019 року та на 01.09.2019 року розміру заборгованості (або ж її відсутності) зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини ( [PERSON] ) [PERSON] (по виконавчому провадженні №57775725), врахувавши надані на підтвердження їх здійснення платіжні документи, а також дані з їх системи, в якій відображається вся інформація по надходженню коштів по кожному конкретному виконавчому провадженні, із зазначенням коректної заборгованості станом на кінець кожного місяця, та зазначити коли саме та які суми аліментів було зараховано на депозитний рахунок. 02.12.2020 року представником позивача адвокатом Єрмаком О.В. подано заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом. 18.11.2020 року до суду надійшли матеріли виконавчого провадження №5775725, на виконання ухвали про витребування доказів від 13.10.2020 року. 15.12.2020 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву з урахування заяви про зменшення позовних вимог у якому просить суд відмовити у задоволені позову. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, у зв`язку із його необґрунтованістю. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON] . (Т.1. а.с. 15). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року було ухвалено рішення у справі №761/2308/17, з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 5000 гривень 00 коп. з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаю з 23 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (Т. 1 а.с. 9-10). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] 09.06.2017 року зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] і після одруження взяла прізвище - [PERSON] (Т. 1. а.с.16). 20.11.2018 року, виданий дублікат виконавчого листа Шевченківським районним судом Києва в справі №761/761/2308/17.(Т. 1 а.с.12-13). Згідно копія матеріалів виконавчого провадження, які долучено до матеріалів справи, 26.11.2018 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Колодчуком Сергієм Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57775725, за виконавчим листом №761/2308/17 виданого 20.11.2018 року (Т.2. а.с. 12). Згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Як вбачається з матеріалів справи позивачем, надано довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 29.08.2019 року №57775725/33 державного виконавця С.В. Колодчуком, з якої вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 29.08.201 року становить 2977,00 грн. (Т. 1 а.с. 11-12). Проте, як вбачається з копії квитанції №25 від 11.09.2019 року долученої відповідачем до відзиву, вказана сума заборгованості була сплачена на рахунок Шевченківського РВДВС у м. Києві (Т. 1 а.с. 85). Крім того, як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 18.09.2019 №57775725/33 державного виконавця заборгованість по сплаті аліментів станом на 02.09.2019 року відсутня (а.с. 88). Позивач звернувся із позовом до Шевченківського районного суду 23.09.2019 року, таким чином станом на день звернення до суду з вказаним позовом у відповідача не було заборгованості по сплаті аліментів. За змістом ч.1, 2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СУ України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Як вбачається із позовної заяви, позивач просить стягнуту пеню (неустойку) по несплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] , за період 01.01.2017 року по 31.08.2019 рік. Разом з тим, стаття 196 СК України визначає право стягнення неустойки виключно у випадках, коли обов`язок сплати аліментів виникає за рішенням суду або за домовленістю між батьками. У даному випадку відповідач сплачує аліменти за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2017 року обов`язок сплати аліментів за рішенням суду у нього виник з моменту набрання законної сили таким рішенням. З цього ж моменту у відповідача виник обов`язок сплатити аліменти визначеному судом розмірі за період з 23.01.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (Т.1 а.с. 9-10). Таким чином, прострочення сплати аліментів за період часу з 23.01.2017 по 14.03.2017 - дата набрання рішенням законної сили, настало не з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду. Щодо сплати аліментів з моменту набрання чинності рішенням суду, слід зазначити наступне. Згідно частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Законом України «Про виконавче провадження» передбачено добровільне та примусове виконання рішень. Згідно частин першої та другої статті 7 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Одночасно з виконавчим документом стягувач подає заяву, в якій зазначаються: 1) реквізити банківського рахунка, на який слід перераховувати кошти; 2) прізвище, ім`я, по батькові стягувана, реквізити документа, що посвідчує його особу. Як вбачається з матеріалів справи, докази направлення виконавчого листа позивачем для добровільного виконання ні відповідачу, ні за його місцем роботи відсутні, реквізити банківського рахунку, на який слід перераховувати кошти, а сам виконавчий лист, як зазначено в позовній заяві отримано лише 20.11.2018 року. Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження №57775725, 26.11.2018 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Колодчуком Сергієм Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, за виконавчим листом №761/2308/17 виданого 20.11.2018 року, за заявою позивача [PERSON] від 21.11.2018 року (Т.2. а.с. 6). Таким чином, прострочення сплати аліментів за період часу з 14.03.2017 - дата набрання рішенням законної сили по 26.11.2018 (дата відкриття виконавчого провадження №57775725), настало не з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.. Тобто, виходячи з вище встановлених обставин справи, в даному випадку у суду відсутні підстави вважати, що відповідач винен у виникненні заборгованості аліментів, оскільки факту умисного ухилення відповідачем від сплати аліментів у судовому засіданні не встановлено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів слід відмовити. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, а також зважаючи, що станом на день звернення з позовом у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, а також недоведеність, що з вини відповідача виникла будь-яка заборгованість по сплаті аліментів суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed