overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала (а.с. 5) Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю Позов підлягає задоволенню. Згідно матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 червня 2011 року. Сторонам присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження у подружжя народилася донька [PERSON], 26 липня 2011 року. Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ухиляється від її матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/4 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала і в разі неявки відповідача у судові засідання не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з'явився, належно сповіщений про день та час слухання справи у встановленому законом порядку. (а.с.21 ). Позов підлягає задоволенню. Згідно матеріалів справи, [PERSON] 26 серпня 2000 року уклав шлюб з [PERSON]. Подружжю після одруження присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.2). Згідно свідоцтв про народження у подружжя [INFO] року народилася донька [PERSON] (а.с. 3), а [INFO] року- син [PERSON] (а.с. 4). Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ухиляється від її матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/3 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулась у суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю між ними взаєморозуміння, розбіжностей у поглядах на сімейні відносини та ведення спільного господарства, постійних конфліктів. Зазначила, що шлюбні відносини фактично між ними припинені, кожен проживає окремо, веде самостійне господарство. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, був повідомлений про місце, час проведення судового засідання належним чином, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ВЛ №018194 вбачається, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Лисецька) [PERSON], [INFO], 23.12.1995 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану. Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя не заперечує проти розірвання між ними шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в звязку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який між ними зареєстровано 17 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №67. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що у шлюбі прожили біля двох років. Від шлюбу дітей не мають. З жовтня 2015 року припинили шлюбні відносини і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тобто на сьогодні їх шлюб носить формальний характер. Причиною розпаду сім'ї є різні погляди на життя, різні інтереси, відсутність взаєморозуміння та довіри. Відповідач постійно її ревнував без причини, почав бити, через таку його поведінку поміж ними постійно виникали сварки, щоденні скандали, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Строк на примирення просить не надавати, оскільки наміру зберегти сім'ю вони не мають, тому збереження їх шлюбу суперечить їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу бажає перейти на дошлюбне прізвище. Відповідач позов визнав та просив його задовольнити. Також вважає, що збереження їх сім'ї на сьогодні вже не можливе, тому строку на примирення просить не надавати. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 17 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис за №67. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з позовної заяви суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні з жовтня 2015 року, разом подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу суперечить їх обопільним інтересам, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася в суд із вказаним позовом. Зазначала, що проживає в Вінниці і навчається у Вінницькому вищому професійному училищі сфери послуг на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є її батьком і може надавати їй матеріальну допомогу, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше, як до досягненя 23 років. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність та визнав повністю позовні вимоги. Оскільки визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судове засідання проведено відповідно до ст.130 ч. 4 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). [PERSON] є студенткою Вінницького вищого професійного училища сфери послуг денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, термін навчання закінчується 30.06.2016 року (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України цього Кодексу. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 03.11.2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні характери та погляди на сімейне життя, відповідач зловживає спиртними напоями, по цій причині між ними постійно виникають сварки, в звязку з чим втратила почуття любові та поваги, в даний час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 03.11.2000 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 1055 (а.с.4). Від спільного життя у подружжя є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 1006 від 28.08.2001 року (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Будь-який заперечень щодо викладених в позовній заяві обставин відповідач не надав. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 10 листопада 2001 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що на даний час не працює і немає можливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2001 року, який розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач не працює, суд вважає за можливе стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня по 30 квітня 2016 року у розмірі 1455 грн, з 01 травня по 30 листопада 2016 року 1531 грн, з 01 грудня 2016 року 1637 грн. Беручи до уваги наведене та враховуючи, що стаття 180 СК України покладає обов'язок утримувати дітей на обох батьків, та приймаючи до уваги, що відповідач не працює, інших утриманців не має, суд визначає розмір аліментів із урахуванням прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісяця. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 30 квітня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2013 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене та враховуючи відсутність доказів, що відповідач має мінливий дохід, суд стягує з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 06 березня 1987 року у виконкомі Артемівської міськради м. Дзержинська Донецької області за актовим записом № 17. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що з липня 2010 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, та відповідач проживає в м.Горлівка, не непідконтрольній Україні території, будь-яких зв'язків подружжя не підтримує. Вважає неможливим подальше існування родини. Просить суд розірвати шлюб, оскільки його збереження неможливе. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на розірвані шлюбу. Відповідач, в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином через засоби масової інформації газету «Донеччина». Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що життя подружжя не склалося, втрачене почуття любові та поваги один до одного, з 2010 року сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство ними не ведеться. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 16 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Судацького міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, за актовим записом № 119. Від шлюбу не мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між сторонами в родині виникають постійні сварки, втрачене почуття любові та поваги один до одного. На даний момент будь-які сімейні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає неможливим подальше існування родини. Просить суд розірвати шлюб, оскільки його збереження неможливе. В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягала на розірванні шлюбу. Зазначила, що бажає після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач, в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації газету «Донбас». Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом життя подружжя не складається, мають місце непорозуміння , постійні сперечання, втрачене почуття любові та поваги один до одного. У зв'язку з цим фактично припинені сімейні стосунки та ведення спільного господарства. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що відповідач має намір залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved