Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог зазначається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . З квітня 2012 року, після розірвання шлюбу, [PERSON] вихованням та матеріальним утриманням сина не займається, не піклується про його стан здоров`я, не дбає про фізичний і духовний розвиток, має заборгованість зі сплати аліментів. Неповнолітній син проживає спільно із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Враховуючи ту обставину, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 06 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 02 червня 2021 року подала до суду заяву про розгляд справи про позбавлення батьківських прав без її участі. У заяві поданій до суду 02 червня 2021, позивач зазначала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради у судове засідання представника не направив. 01 червня 2021 року представник третьої особи [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи про позбавлення батьківських прав [PERSON] без участі третьої особи, позов з урахуванням висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] підтримала повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи [INFO] у селі Гоголів Броварського району Київської області народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 грудня 2010 року виконкомом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області. Батько - [PERSON] . Мати - [PERSON] . Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно із відповіддю на запит щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання, наданою старостою Гоголівського старостинського округу Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 1016 від 22 грудня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, наданого органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради зазначено про те, що, [PERSON] на засідання комісії не з`явився, пояснення та документи про причини неналежного виконання батьківських обов`язків не надав, від виконання батьківських обов`язків самоусунувся, шкільним життям сина не цікавиться, має заборгованість по сплаті аліментів, в зв`язку з чим, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей Новозаводської районної у місті Чернігові ради 29 серпня 2018 року, малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з братом [PERSON] , [INFO] та матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , для дитини створені всі умови для навчання та відпочинку. Відповідно до довідки № 01-25/2-251 від 30 листопада 2020 року, виданої Чернігівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 35, [PERSON] навчається в 4-Е класі, в період з 16 серпня 2016 року по листопад 2020 року батько - [PERSON] шкільним життям сина не цікавиться, забезпечує всім необхідним для освітнього процесу, піклується про успішність дитини мати [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї від 26 листопада 2020 року [PERSON] разом з [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Актом обстеження сімейного стану об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності 16» від 26 листопада 2020 року співвласники будинку засвідчили факт проживання даних осіб за вищезазначеною адресою, а також підтвердили, що батько у вихованні дітей участі не приймає. З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавчий лист № 2/1007/1679/2012 від 25 липня 2012 року, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі - ј частки його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , заборгованість станом на 01 листопада 2020 року складає - 194 459 грн. 02 коп. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач впродовж тривалого часу не займається вихованням сина, не цікавиться його життям та здоров`ям, участі у матеріальному утриманні не приймає, має заборгованість по сплаті аліментів. Висновок органу опіки та піклування по доцільність позбавлення батьківських прав є достатньо обґрунтованим, суд погоджується із ним. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача по користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 841 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved