Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відповідачів такими, щовтратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] з дня їх вибуття - з 2005 року; зобов'язати Червоноградський міський відділ ДМС України у Львівській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку в указаній вище квартирі. Вимоги обґрунтовані тим, що вказана вище квартира належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу від 16.07.2002 року реєстровий номер 896 Франгуловою Л.О. 18.11.1995 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. 29.05.2003 року відповідач [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі, а 16.09.2007 року був зареєстрований син [PERSON]. За рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.10.2005 року шлюб з відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач з сином покинули місце проживання, а саме: [ADDRESS], в добровільному порядку знятися з реєстрації у такій не бажають. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі до 10.08.2005 року. Від подружнього життя позивач та відповідач [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Як видно з копії договору дарування квартири, посвідченого 16.07.2002 року приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Франгуловою Л.О. [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар квартиру [ADDRESS]. Вказана вище квартира в цілому належить позивачеві, що стверджується копією реєстраційного посвідчення на квартиру від 17.07.2002 року. Як видно з копії будинкової книги відповідачі по справі зареєстровані в указаній вище квартирі, однак згідно з актами КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 07.06.2016 року, 08.12.2016 року за адресою: [ADDRESS] не проживають. Вирішуючи спір, судом ураховано наступне. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 311 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ч.1 ст.379 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Суд враховує, що відповідач [PERSON] досяг повноліття [INFO] Так як позивач є одноосібним власником вказаної вище квартири, а відповідачі зареєстровані у цій квартирі, однак у ній не проживають, суд дійшов висновку, що останніх слід визнати такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] Що стосується позовної вимоги про зняття відповідачів з реєстрації у вказаній вище квартирі, така до задоволення не підлягає, як зайво пред'явлена, оскільки, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , зняття з реєстрації місця проживанняздійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою),а тому додаткового вирішення судом не потребують. Таким чином, позов задовольняється частково у вказаний вище спосіб. Ураховуючи часткове задоволення позову суд,

Outcome: partial