Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту з відповідача на загальну суму 10746 грн. 60 коп., що складає суму з тіла кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом та суму процентів за прострочення виконання зобов'язання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.09.2017 сторонами у справі укладено договір про надання кредиту № 592633594, на підставі якого відповідачем отримано суму 3000 грн. строком на 22 календарних днів із сплатою 0,01 % від суми кредиту за кожний день користування, 3,65 % річних за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами та 3 % річних від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного погашення заборгованості. Позивач своє зобов'язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача № [NUMBER], виконав, але позичальником кредит не погашається, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом /а. с. 4-5/. Ухвалою судді від 26.12.2017 у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а. с. 21-21а/. Відповідач про справу за позовом з вимогами до нього 15.01.2018 повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отримав копію ухвали про відкриття провадження від 26.12.2017, судове повідомлення та копію позовної заяви з додатками, проте відзив від нього до суду не надходив /а. с. 24/. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 15.01.2018 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника товариства на підставі матеріалів справи, проти заочного рішення суду заперечень немає /а. с. 29/. 16.01.2018 відповідач, шляхом направлення на електронну пошту, подав суду клопотання датоване 15.01.2018, у якому просив надіслати йому ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, передати справу за підсудністю до Кузнецовського міського суду Рівненської області та відкласти розгляд справи, повідомивши про наступну дату та час розгляду справи /а. с. 35-38/. Ухвалою суду від 17.01.2018 заяву відповідача про передачу справи за підсудністю до Кузнецовського міського суду Рівненської області залишено без задоволення, ухвалено розгляд справи проводити у спрощеному порядку з викликом сторін у судове засідання /а. с. 40-41/. Представник позивача 12.03.2018 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги нею підтримуються у повному обсязі, просить суд задовольнити позов, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 08.09.2017 сторонами укладено договір № 592633594 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування на його банківський рахунок № [NUMBER], відкритий у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожний день користування, 3,65 % за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами та 3 % за кожний день користування кредитом у разі порушення відповідачем (позичальником) умов договору (невиконання або неналежного виконання його умов), строком дії на 22 дні, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов'язань /а. с. 8-9, 10/. Виконання позивачем (кредитором) обов'язку щодо надання грошових коштів у розмірі 3000 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується платіжним дорученням № 2054 від 08.09.2017 /а. с. 11/. Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин 1, 2 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та проценти за прострочення терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 13.12.2017 складає загальну суму у розмірі 10746 грн. 60 коп., а саме: сума кредиту - 3000 грн., проценти за користування кредитом - 6 грн. 60 коп., пеня за порушення зобов'язань - 7740 грн. /а. с. 6/. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved