Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі, як посилаючись на те, що він та відповідач [PERSON] являються сусідами та співвласниками житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] являється власником квартири 2 будинку по [ADDRESS] на підставі договору дарування серії та номеру 2-1512, виданого 01.12.1988 року. Також являється власником 542,00 кв.м земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] є власником квартири №1 за адресою: [ADDRESS] та власником 458,0 кв.м земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] просив виділити у власність квартиру №2 з наступними приміщення і будівлями: передпокій №2-1 (площею 5,6 кв.м), коридор №2-2 (площею 4,6 кв.м), сан. вузол №2-3 (площею 1,3 кв.м), ванну №2-4 (площею 6,6 кв.м), комору №2-5 (площею 2,7 кв.м), котельню №2-6 (площею 6,0 кв.м), кухню №2-7 (площею 12,4 кв.м), житлову кімнату №2-8 (площею 22,1 кв.м), житлову кімнату №2-9 (площею 15,5 кв.м), сарай (літ. «Г»), сарай (літ. «Е») та гараж (літ. «Д»), визначається методом зіставлення об'ямно - планувального рішення житлового будинку, згідно технічного паспорта, з вимогами нормативних документів, які чинні на території України в галузі будівництва. Поділ земельної ділянки прийнятним для обох сторін вважає поділ земельної ділянки, що давно склався, який зазначений у мировій угод, а [PERSON] просить суд виділити у власність квартиру №1 з наступними приміщення і будівлями: кухню №1-1 (площею 9,8 кв.м), житлову кімнату №1-2 (площею 22,8 кв.м), санвузол №1-3 (площею 5,7 кв.м) та сарай (літ. «Б»), Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив провести поділ житлового будинку відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 59/16 проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» наступним чином: виділити у власність квартиру 1 [PERSON] наступні приміщення і будівлі: кухню №1-1 (площею 9,8 кв.м), житлову кімнату №1-2 (площею 22,8 кв.м), санвузол №1-3 (площею 5,7 кв.м) та сарай (літ. «Б»), а [PERSON] виділити у власність наступні приміщення і будівлі: передпокій №2-1 (площею 5,6 кв.м), коридор №2-2 (площею 4,6 кв.м), сан. вузол №2-3 (площею 1,3 кв.м), ванну №2-4 (площею 6,6 кв.м), комору №2-5 (площею 2,7 кв.м), котельню №2-6 (площею 6,0 кв.м), кухню №2-7 (площею 12,4 кв.м), житлову кімнату №2-8 (площею 22,1 кв.м), житлову кімнату №2-9 (площею 15,5 кв.м), сарай (літ. «Г»), сарай (літ. «Е») та гараж (літ. «Д»), визначається методом зіставлення об'ємно - планувального рішення житлового будинку, згідно технічного паспорта, з вимогами нормативних документів, які чинні на території України в галузі будівництва. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, та погодився з варіантом поділу, запропонованим позивача на основі будівельно-технічної експертизи та з поділом земельної ділянки, який зазначений у мировій угоді. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 06.11.1987 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила 2/5 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок - цегляний, житловою площею 35,7 кв.м, до будинку належать наступні господарські будівлі і споруди: сарай (літ. «Б»), вбиральня (літ. «В») та споруди. В конкретне користування [PERSON] переходить дві жилі кімнати під №2-4 (площею 11,9 кв.м) та №2-5 (площею 7,2 кв.м), кухня №2-1 (площею 7,9 кв.м), кладова №2-2 (площею 4,1 кв.м), коридор №2-5 (площею 3,3 кв.м), веранда №11 (площею 5,4 кв.м). Відповідно до договору дарування від 01.12.1987 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 1/5 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок (літ. «А») - цегляний, житловою площею 38,7 кв.м, до будинку належать наступні господарські будівлі і споруди: сарай (літ. «Б»), вбиральня (літ. «В») та спорудження. Згідно свідоцтва про право власності від 27.07.1988 року [PERSON] та дружині [PERSON] на підставі свідоцтва права в сумісному майні належить по ? частки сумісного майна. Загальне сумісне майно зареєстроване за [PERSON] в розмірі 2/5 частки в будинковолодінні по [ADDRESS]. Житловий будинок - цегляний, загальною площею 35,4 кв.м до будинку належать: сарай (літ. «Б»), уборна (літ. «В»), споруди. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.05.2006 (бланк серії [NUMBER]) [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради від 24 червня 2004 року №326/1536 є власником 2/5 частин від 0,1000 га земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Співвласником земельної ділянки є [PERSON] - 3/5 частки. Згідно довідки про показники об'єкта нерухомого майна від 27.07.2015 року ПБ-2015 №863 складеної Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого мана, житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] загальною площею 115,1 кв.м в тому числі житловою - 60,4 кв.м, гараж (літ. «Д») - самочинно побудований, а житлова прибудова (літ. «А»), мансарда (літ. «А »), прибудова (літ. «аі»), тамбур (літ. «аЗ»), веранда (літ. «а4»), сарай (літ. «Г») та сарай (літ. «Е») не належать до категорії самочинного будівництва. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 03.08.2015 року (бланк серії [NUMBER]) складеного управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, частка [PERSON] в житловому будинку площею 115,1 кв.м, в тому числі житловою 60,4 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] становить 1/5 частки. За клопотанням позивача, 20 квітня 2016 року судом призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС». Відповідно до ч. 1 ст.356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частково власністю. Відповідно до ч. 1 ст.364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Суд при вирішенні питання про виділ частин будинку в натурі кожному із співвласників бере до уваги висновок експерта № 59/16 судової будівельно-технічної експертизи, що складений 29.07.2016 року експертом ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» [PERSON] (а.с. 93-117). Суд вважає за можливе розділити майно наступним чином: Виділити у власність [PERSON] квартиру № 2 з такими приміщення і будівлі: передпокій №2-1 (площею 5,6 кв.м), коридор №2-2 (площею 4,6 кв.м), сан. вузол №2-3 (площею 1,3 кв.м), ванну №2-4 (площею 6,6 кв.м), комору №2-5 (площею 2,7 кв.м), котельню №2-6 (площею 6,0 кв.м), кухню №2-7 (площею 12,4 кв.м), житлову кімнату №2-8 (площею 22,1 кв.м), житлову кімнату №2-9 (площею 15,5 кв.м), сарай (літ. «Г»), сарай (літ. «Е») та гараж (літ. «Д»). Виділити у власність [PERSON] квартиру № 1 наступні приміщення і будівлі: : кухню №1-1 (площею 9,8 кв.м)-житлову кімнату №1-2 (площею 22,8 кв.м), санвузол №1-3 (площею 5,7 кв.м) та сарай (літ. «Б»). Виходячи зі змісту ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Відповідно до п.21 зазначеної постанови, виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Отже, вирішуючи даний спір по суті, враховуючи спірні правовідносини, що склались між сторонами у справі, розмір часток спірної земельної ділянки, які належать сторонам у справі, суд, проводячи поділ спірної земельної ділянки, а саме виділити у власність [PERSON] земельну ділянку площею 440,14 кв.м яка має конструктивно влаштований окремих вхід і в'їзд з вулиці, що розташована за адресою: [ADDRESS], частина житлового будинку (кв.2). Виділити у власність [PERSON] земельну ділянку площею 560,3 кв.м., яка має конструктивно влаштований окремих вхід і в'їзд з вулиці, що розташована за адресою: [ADDRESS], частина житлового будинку (кв.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved