Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання, як неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку чи закінчення навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є його батьком. Позивач проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої допомоги не надавав, у зв`язку з чим мати вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Добровільно відповідач зазначене рішення не виконував, тому мати звернулась до державної виконавчої служби для примусового його виконання, однак відповідач ухилявся від сплати аліментів, матеріально ніяк не допомагав. Зараз позивач є студентом державного вищого навчального закладу «Миколаївський політехнічний коледж», навчається на денній формі, не працює, лише другий місяць отримує стипендію, інші джерела існування відсутні. Мати усіляко допомагає, але її допомоги не вистачає для повного матеріального забезпечення сина. Враховуючи, що відповідач, з його слів, працює за кордоном, не є інвалідом, знаходиться в працездатному віці, тяжкими та хронічними хворобами не страждає, інших осіб на утриманні не має, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомогу, За такого, позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 22.01.2020 на 08:10 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.08.2001 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану обласного управління юстиції, актовий запис №1781, батьками позивача [PERSON] , [INFO] , записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Довідкою Державного вищого навчального закладу «Миколаївський політехнічний коледж» №178/19 від 24.07.2019 підтверджено, що [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж». Строк завершення навчання 01.07.2020. Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Херсонське шосе 32» № 48 , позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі свою матір`ю. З довідки про доходи №103 від 30.07.2019, виданої ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж», вбачається, що сума доходу позивача за період з січня 2019 року по липень 2019 року становить 980,00 грн. Як вбачається з позовної заяви, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу донці на період навчання, оскільки є працездатним та інших утриманців не має. Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Також, відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вище наведене, а також те, що позивач навчається на денній формі навчання, але потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає та відсутність доказів його непрацездатності, наявності в нього інших утриманців та неможливості надання матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 (двадцяти трьох) років. У зв`язку з тим, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті та те, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що становить 384,20 грн.

Outcome: partial