Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.10.2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час перебування у шлюбі мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вона з відповідачем прожили у спільному шлюбі 11 років, вели спільне господарство та будували сімейні відносини, але останні 3 роки вони не змогли як сім`я проживати разом та виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Постійні сварки не одноразово відбувались у присутності їх дітей. Починаючи з лютого 2017 року позивач проживає з дітьми окремо від відповідача. З цих підстав, збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем для позивача не є можливим. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачем [PERSON] надано заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 27 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 608. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 776; доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 393; сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис 684. Сторони сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Поновляти шлюбно-сімейні відносини позивач наміру немає. Примирення між сторонами неможливе. Спору про місце мешкання дітей між сторонами немає. Діти залишаються мешкати разом з матір`ю. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та дітей, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved