Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

у грудні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 7,44 га, яка розташована в межах території Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 05.03.2007 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області від імені [PERSON] було посвідчено заповіт, згідно якого остання заповіла обумовлену земельну ділянку своїм дітям: [PERSON] (померла [INFO] , спадщину не прийняла) та [PERSON] (спадщину не прийняв). Позивач є спадкоємцем за законом, проте в передбачений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася. Разом з тим, вважала, що встановлений законом строк для того звернення нею пропущено з поважних причин, оскільки вона довгий час доглядала за хворою матір`ю, що було пов`язане з неодноразовими поїздками, в тому числі за кордон, а також сама хворіла, що підтверджується довідкою медичного закладу. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в підготовче судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився. До його початку надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] . При цьому вказував, що спадщину після смерті матері [PERSON] у передбаченому законом порядку не прийняв, оскільки не мав та не має наміру претендувати на неї. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що [INFO] в м. Вознесенську Миколаївської області померла [PERSON] (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 7,44 га, яка розташована в межах території Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17). За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області 05.03.2007 року (34-35, 37). З Інформаційної довідки з Спадкового реєстру, сформованої 17.01.2020 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучеровою Н.М. вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.38). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк у порядку, передбаченому законом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] (а.с.7-12). Але позивач, протягом встановленого законом строку не виконала дій, передбачених ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, що свідчать про прийняття нею спадщини (а.с. 21). Згідно ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності поданої до нотаріальної контори письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При цьому, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підтвердивши їх доказами (фактичними даними) з дотриманням вимог ст.ст.76-80 ЦПК України. Наведені позивачем причини пропуску вищевказаного строку знайшли своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до наданих письмових доказів (а.с.18-20, 22). Вказані причини суд визнає поважними. За таких обставин, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк в 2 (два) місяці для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] .

Outcome: approved