Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

У грудні 2016 року Кредитна спілка «Перше кредитне товариство» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.05.2008 між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір №КВ-2/0260/08/1050БЗ, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 15 000 грн. 00 коп. При укладені договору сторони домовились про зміну строку позовної давності до 10 років, що було закріплено у договорі. Відповідач зобов'язався повертати кредит протягом 36 місяців з моменту отримання та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів. За прострочення повернення кредитних коштів у договорі встановлено відповідальність у виді пені в розмірі 1 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. Відповідач умови кредитного договору не виконувала, вчасно кредит не повернула, проценти за його використання не сплатила. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №КВ-2/0260/08/1050БЗ від 28.05.2008 в розмірі 90 338 грн. 09 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повідомлявся судом належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, разом з цим, у судове засідання не з `явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За цих обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, а також у відсутність представника позивача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.05.2008 позивач уклав Кредитний договір №КВ-2/0260/08/1050БЗ з відповідачем, згідно умов якого Кредитодавець зобов'язується надати Позичальнику кредит в сумі 15 000 грн. 00 коп. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Сума кредиту використовується на соціальні потреби.(6-7) Згідно п. 2.1 договору, кредит надається строком на 36 фактичних місяців від дати надання кредиту з умовою щомісячної сплати процентів за користування кредитом визначеної відповідно до п. 3.1 цього договору. У п. 3.1 договору сторони погодили, що плата з користування кредитом (проценти) становить 0,164 процентів від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з дати, наступної за датою надання кредиту. Відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 договору, Позичальник зобов'язується використати суму кредиту на вказані в цьому договорі цілі та вчасно повернути Кредитодавцю суму кредиту у розмірі та в строки, згідно Додатку № 1 до цього договору. У п. 9.1 договору сторони погодили, що у випадку нецільового використання кредиту згідно п.п. 1.2 цього договору Позичальник сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі 25 процентів від суми нецільового використання кредиту. Згідно п. 9.4 договору, у випадку прострочення Позичальником сплати процентів за користування кредитом або несвоєчасного повернення суми кредиту повністю або відповідної його частини, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі 1 процента від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір діє з моменту підписання сторонами до моменту виконання всіх зобов'язань Позичальника за цим договором перед Кредитодавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі анкети позичальника КС «Перше Кредитне Товариство» видало відповідачу кредит в розмірі 15 000,00 грн. Проте, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, відсотки за користування кредитом вчасно не сплачувала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, що станом на 13.12.2016 складає 90 338 грн. 09 коп., з яких залишок боргу за тілом кредиту у розмірі 13 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 66 792,17 грн., заборгованість по пені за прострочення платежів у розмірі 10 545 грн. 92 коп. Вказана обставина підтверджується наданим представником позивача розрахунком заборгованості, правильність якого перевірена судом.(а.с.8) Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Отже, та обставина, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту, процентів та пені за кредитним договором, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, а тому позовні вимоги в цій частині доведені, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved