Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У грудні 2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(далі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 14.12.2011р. між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк»), право вимоги якого за договором про відступлення права вимоги №071114 від 07.11.2014р. перейшли доТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53113171434B, згідно умов якого останній був наданий кредит в 5000,00грн., зі сплатою 29% річних за користування кредитом з кінцевим терміном погашення кредиту до 14.12.2016р. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання своїх зобовязань, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 5894,00грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00грн. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», діюча за довіреністю від 01.12.2015р., в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності в порядку заочного провадження, у звязку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання (а.с.54,55). Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК Україна (а.с.53). Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 14.12.2011р. між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53113171434B, згідно умов якого останній був наданий кредит в 5000,00грн., зі сплатою 29% річних за користування кредитом з кінцевим терміном погашення кредиту до 14.12.2016р. (а.с. 4-7). Судом встановлено, що 07.11.2014р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «ВТБ Банк» передав (відступив), а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв (набув) права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №R53113171434B від 14.12.2011р. (а.с.25, 26-29). ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.30-32). З матеріалів справи вбачається, що відповідачці надсилалось повідомлення про відступлення прав вимог та повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №R53113171434B від 14.12.2011р. (а.с.22,23,24). Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним №R53113171434B від 14.12.2011р.виконав в повному обсязі. Через невиконання відповідачем зобовязань за кредитним №R53113171434B від 14.12.2011р., станом на 07.11.2014р. склалася заборгованість відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в розмірі 5894,88грн., яка складається з: - заборгованості за основною сумою боргу 4233,58грн. - заборгованості за відсотками 1661,30грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості від 07.11.2014р. відповідно до умов кредитного договору №R53113171434B від 14.12.2011р.(а.с.21). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням),то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин (а.с.23). Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідач також розпорядилась на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 1218,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.3).

Outcome: approved