Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив зняти арешт з нерухомого майна, а саме з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за номером 28-А, що знаходяться за адресою: Київська область, Вишгородський район с. Нові Петрівці, на земельній ділянці площею 0,0818 га, розташований житловий будинок, цегляний, житловою площею - 65,30 кв.м., загальною площею - 266,2 кв.м, позначений на плані під літерою «А»; та інші господарські будівлі та споруди , котрі позначено під літерою «Б» - госпблок; під літерою «В» - вбиральна; під цифрою «1» - огорожа; під цифрами «І-ІІ» - вигрібні ями (надалі - «Предмет іпотеки 1») та - земельну ділянку що характеризується наступними ознаками: місце розташування земельної ділянки: Київська область, Вишгородський район, Новопетрівська с/рада, с. Нові Петрівці;- площа земельної ділянки: 0,0818 га.-цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку;- кадастровий номер:3221886001020950002, що було накладено згідно постанов відділу ДВС Голосіївського РУЮ від 09.04.2010 року №999/6; відділу ДВС Вишгородського РУЮ від 18.10.2012 року № ВП 34773441; відділу ДВС Вишгородського РУЮ від 18.06.2010 року № ВП 19323667. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 8 серпня 2007 року між ПАТ «Банком «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 30-07-Ид/33. В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Банком «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1718, відповідно до якого останній надав в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 28-А, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці на земельній ділянці площею 0.0818 га. та іпотечний договір посвідчений названим нотаріусом і зареєстрованого за № 1720 у відповідності до якого у іпотеку було передано земельну площею 0,0818 га, кадастровий номер 3221886001020950002, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Новопетрівська сільська рада. Однак, позивачу стало відомо, що 9 квітня 2010 року державним виконавцем відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві, 18 червня 2010 року та 18 жовтня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС Вишгородського РУЮ було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виконавчі провадження № 999/6, №19323667, № 34773441 якими було накладено арешт на все майно належне [PERSON] в тому числі і на майно, що знаходиться в іпотеці ПАТ «[PERSON] та Кредит». Позивач зазначає, що в межах спірних правовідносин, право застави видом, якої є іпотека виникло до винесення відділом ДВС постанови, якою накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі і на предмет іпотеки. Такими діями відділ ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві та відділ ДВС Вишгородського РУЮ в Київській області порушили права ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит», як заставодержателя. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відділу ДВС Вишгородського РУЮ в Київській області в судовому засіданні проти позову не заперечував. Третя особа в судове засідання не прибула, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що 8 серпня 2007 року між ПАТ «Банком «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 30-07-Ид/33, згідно якого банк надавав [PERSON] кредит у розмірі 345\~000, 00 дол. США на строк до 6 серпня 2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Того ж дня, в забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Банком «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] було укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1718 відповідно до якого останній надав в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 28-А, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці на земельній ділянці площею 0.0818 га. та іпотечний договір посвідчений названим нотаріусом і зареєстрованого за № 1720 у відповідності до якого у іпотеку було передано земельну площею 0,0818 га, кадастровий номер 3221886001020950002, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Новопетрівська селищна рада (а.с. 7-13). 11 вересня 2014 року Вишгородським районним судом Київської області винесено заочне рішення суду яким визнано за Банком «[PERSON] та Кредит» право власності на зазначене майно [PERSON] (а.с. 14-17). 18 червня 2010 року та 18 жовтня 2012 року державним виконавцем Відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виконавче провадження № 19323667, № 34773441 якими було накладено арешт на все майно належне [PERSON] (а.с. 48-53). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України іпотека є заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 572 цього Кодексу врегульовано, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1 статті Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Статтею 55 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним\~виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. В силу частин 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до частини 2 статті 57 цього Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Частиною 1 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. В той же час, частиною 4 статті 54 України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє, заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що предявлений позов ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» підлягає задоволенню, а порушене право позивача захисту з боку держави.

Outcome: approved