Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

У грудні 2016 року ТОВ «АНСУ» звернулось до суду із даним позовом до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно кредитного договору № 5896094 від 30.11.2007 року, укладеного між ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON], банк надав відповідачу кредит у розмірі 104000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором. Банк виконав свої обов'язки за Кредитним договором №5896094 від 30.11.2007 року належним чином, внаслідок чого позичальником було придбаного квартиру, яку в подальшому було добровільно реалізовано в рахунок часткового погашення боргу. Позивач вважає, що відповідач свої обов'язки за Кредитним договором не виконує, чим порушує умови даного Кредитного договору. 16.07.2013 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ТОВ «АНСУ» укладено договір відступлення права вимоги № 1034/44, за яким ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» уступив право вимоги за кредитним договором № 5896094 від 30.11.2007 року на користь ТОВ «АНСУ». Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Заочним рішенням суду від 16.03.2017 р. позовні вимоги ТОВ «АНСУ» були задоволені та стягнуто суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 4000 доларів США та судовий збір в розмірі 1577, 91 грн. Ухвалою суду від 01.06.2018 р. заочне рішення Київського районного суду м.Харкова від 16.03.2017 р. було скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судові засідання не з'являвся, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що є розписки про отримання судових повісток за місцезнаходженням позивача та смс-повідомлення представнику позивача Скорицькому А.М., які доставлені, причин неявки не повідомив, однак суд враховує наявні в матеріалах справи заяви представника позивача про можливість розгляду справи за його відсутності.( а.с.65, 68) Представник відповідача подав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та заяву про застосування строків позовної давності. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 5896094 від 30.11.2007 року, укладеного між ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON], банк надав відповідачу кредит у розмірі 104 000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором./ а.с.7-10/ Відповідно до п. 1.1.1. Кредитного договору позичальник несе усі валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим Договором. Відповідно до п.1.3. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитними коштами була встановлена на рівні 11,50 % річних. Згідно п.1.4. Кредитного договору кредит надавався строком по 28.11.2019 року. Протягом цього строку Позичальник був зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до п.2.3.2. Кредитного договору надання кредиту відбувається шляхом перерахування суми кредиту з позичково рахунку № 22138360 в Філії ПУМБ в м. Харкові. МФО 350385, який відкривається Банком для обліку сум, наданих Позичальнику в кредит за цим Договором, на картковий рахунок Позичальника, відкритий у валюті кредиту в Філії ПУМБ в м. Харкові, МФО 350385, що відкривається Позичальнику Банком. У відповідності до п.2.3.3. Кредитного договору датою надання кредиту вважається дата списання коштів в валюті кредиту з позичкового рахунку, вказаного в п.2.3.2 Договору. Згідно п.3.1.3 Кредитного договору проценти за користування кредитом повинні сплачуватися Позичальником в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріплені в Додатку № 1, який підписується сторонами, та є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 1.4 Кредитного Договору Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та строки визначені Кредитним договором. Розмір та строки повернення кредиту визначається графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що викладені в додатку №1 до Кредитного договору, що є невід 'ємною частиною Кредитного договору. Згідно п.3.5.7., п.4.2.2. Кредитного договору Банк набуває право вимагати від Позичальника дострокового повернення всього кредиту та нарахованих процентів, зокрема, у випадку невиконання Позичальником зобов'язань перед Банком за Кредитним договором. 30.11.2007 р. між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки № 5896265/ а.с. 18-23/ 21.11.2012 р. вказаний договір було розірвано / а.с. 28/ та [PERSON] сплачено позивачу 01.11.2012 р. 50 000 доларів США./ а.с. 29, 30/ Заборгованість відповідача за Кредитним договором, відповідно до довідки про стан та історію заборгованості за Кредитним договором №5896094 від 30.11.2007 року становить 45 691,86 (сорок п'ять тисяч шістсот дев'яносто один долар США 86 центів) доларів США, а саме: заборгованість по кредиту - 42 564,08 доларів США; несплачені проценти-3 127,78 доларів США. 16.07.2013 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ТОВ «АНСУ» укладено договір відступлення права вимоги № 1034/44, за яким ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» уступив право вимоги за кредитним договором № 5896094 від 30.11.2007 року на користь ТОВ «АНСУ»./ а.с. 35-38/ 28.10.2016 року ТОВ «АНСУ» направило відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитним договором з вимогою про дострокове повернення кредиту./ а.с. 31/ В даній позовній заяві позивач заявляє до відповідача вимоги про стягнення заборгованості лише в межах частини тіла кредиту. 02.11.2016 року Верховний суд України зробив правовий висновок у справі № 6-1174цс16 яким передбачено, що у разі узгодження між сторонами кредитно - фінансових послуг зміни строку виконання основного зобов'язання (дострокового погашення кредитного договору у разі наявної заборгованості), то усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позивач повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати. Тобто, у зв'язку з порушенням графіку платежів за кредитним договором, умови якого передбачають дострокове повернення споживачем коштів в разі прострочення зобов'язання, термін повернення кредиту змінюється, і саме з цього моменту починається відлік строків позовної давності. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зробила цей висновок виходячи з наступного. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша сттатті 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. 19.07.2018 року від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15. Таким чином, якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати. П. 3.5.7 Договору №5896094 від 30.11.2007 року встановлюється перелік подій, з настанням яких Банк набуває право вимагати від Позичальника дострокового погашення всього кредиту (а.с. 8), серед яких у тому числі затримання сплати частини кредиту, або процентів за кредитом на один календарний місяць. Відповідно до наданої позивачем довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором, прострочення платежів за вказаним договором виникло з березня 2012 року. Як зазначено представником відповідача, відповідач у 2012 році отримував від Первісного кредитора (ПАТ «Перший український міжнародний банк») вимогу про дострокове погашення боргу у повному обсязі, але надати його до суду не має можливості, оскільки у зв'язку з тим, що з моменту отримання вказаних документів минуло більше 5 років і вони були втрачені. Проте, вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи, зокрема доданою позивачем до позовної заяви копією Договору про розірвання договору іпотеки № 5896265 від 01.11.2012 року. Суд обчислює перебіг строку позовної давності з моменту укладення вказаного договору, тобто з 01.11.2012 року, вважаючи, що трирічний строк позовної давності сплив 02.11.2015 року., тоді як позивач звернувся до суду лише 26.12.2016 року, тобто за межами вказаного строку. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed