Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 2015 року. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, сімейне життя з відповідачем не склалось, шлюб між ними розірвано у 2018 році, проживають окремо. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, його вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Також, зазначає, що під час влаштування дитини до дитячого садка нею були понесені додаткові витрати, а саме сплата вступного внеску у розмірі 1500 гривень та оплата витрат на ремонт дитячого садка у розмірі 300 гривень. Просить суд ухвалити рішення, яким: - стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 3400 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до його повноліття; - стягнути з відповідача на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 900 гривень; - позбавити [PERSON] батьківських прав. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, позбавлення батьківських прав звернулась [PERSON] (а.с. 1-2). Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти та додаткові витрати на дитину [PERSON] та позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У статті 185 Сімейного кодексу України зазначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Встановлено, що з позовом про стягнення аліментів, додаткових витрат та позбавлення батьківських прав звернулась [PERSON] . Разом з тим, з тексту позову та копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 3) вбачається, що матір`ю дитини є [PERSON] . Стороною позивача не надано суду доказів на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а також на підтвердження того, що позивач ( [PERSON] ) має відношення до дитини, на утримання якої просить стягнути аліменти та додаткові витрати - [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, відповідачем, який є батьком дитини, жодних прав позивача не порушено. Таким чином, у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідача. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed