Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, визначення частки в майні колишнього колгоспного двору та встановлення юридичного факту родинних відносин, посилаючись на те, що в період з 16 квітня 1996 року по 14 червня 2018 року померли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , після смерті яких відкрилася спадщина на домоволодіння, які розташовані по [ADDRESS] . Спадщину після їх смерті як спадкоємець за законом першої черги позивач прийняла своєчасно. Однак, оскільки при житті спадкодавці не отримали правовстановлюючих документів на вказані домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на зазначене спадкове майно. Крім цього, документів які могли б підтвердити факт родинних відносин між [PERSON] та її батьком [PERSON] немає, тому виникла необхідність для вставлення юридичного факту родинних відносин. Просила суд встановити юридичний факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , визнати за нею право власності на вказані домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також визначити за нею 1/5 її власної частки в майні колишнього колгоспного двору по [ADDRESS] , що збереглося по теперішній час. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Чернівецької міської ради звернулась до суду із заявою, в якій не заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила розглянути справу у її відсутності. Оскільки представником відповідача не заявлено будь-яких заперечень щодо задоволення позову, суд розцінює вказане, як визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Чорнівської сільської ради Новоселицького району № 671 від 15 червня 2020 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому була зареєстрована та проживала одна особа, а саме голова домогосподарства [PERSON] .. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1950 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Чорнівській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованій та проживаючій в ньому станом на 1991 рік [PERSON] на праві власності, відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, діючого на час будівництва вказаного домоволодіння. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина в цілому на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] . У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною другою даної статті передбачено, що зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадщину в цілому після смерті [PERSON] своєчасно прийняв як спадкоємець по закону 1 черги її син [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Чорнівської сільської ради № 672 від 15 червня 2020 року. Той факт, що [PERSON] був сином померлої [PERSON] підтверджується довідкою Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 235 від 09 листопада 2020 року, довідкою Державного архіву Чернівецької області № 584 від 10 вересня 2020 року та іншими матеріалами справи. Вирішуючи вимогу про встановлення даного юридичного факту, суд виходить з того, що відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За змістом ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного юридичного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення вимог про встановлення вказаного юридичного факту має юридичне значення для позивача. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених ним та підтверджених документами. Крім цього, відповідно до довідки Чорнівської сільської ради Новоселицького району № 574 від 01 червня 2020 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/5 частці домоволодіння. В подальшому [PERSON] відновила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25 липня 2003 року. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1979 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Чорнівській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина в цілому на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] , яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] та на 1/5 частину - його власної частки, яку він набув в майні колишнього колгоспного двору, який розташовано по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкодавець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] по 1/2 частині домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] та по 1/10 частині домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] , як спадкоємці за законом першої черги своєчасно прийняли його дружина [PERSON] та донька [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Чорнівської сільської ради № 572 від 01 червня 2020 року. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] , на 1/10 частину домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] , які вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , а також на 1/5 частину - її власної частки, яку вона набула в майні колишнього колгоспного двору, який розташовано по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] на вказані домоволодіння, як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняла його донька [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Чорнівської сільської ради № 662 від 11 червня 2020 року. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину - його власної частки, яку він набув при житті в майні колишнього колгоспного двору, який розташовано по [ADDRESS] . З наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження [PERSON] (серія [NUMBER] від 07 липня 1979 року) вбачається, що матір`ю померлого є [PERSON] .. За вказаних обставин, спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла своєчасно, як спадкоємець за законом першої черги, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем по закону після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , спадщину прийняла своєчасно, інших спадкоємців не має, то право власності на спадщину слід визнати за нею в порядку спадкування. Окрім цього, позивачу не визначена частка в майні колишнього колгоспного двору, що збереглася на теперішній час, що унеможливлює отримання нею свідоцтва про право власності на дане нерухоме майно. При вирішенні даної позовної вимоги суд виходить з того, що згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про визначення за позивачем 1/5 частки у домоволодінні, яке розташовано по [ADDRESS] , як її частку в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося на теперішній час. У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 2195 гривень 50 копійок. На підставі ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1218, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України , суд

Outcome: approved