Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

У грудні 2020року [PERSON] , який діє від імені [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», який виступав правонаступником АКБ «ТАС «Комерцбанк», та споживачем фінансових послуг банку [PERSON] , було укладено Кредитний договір № 2102/0308/71-034, за яким вона отримала кредит у розмірі 25 000 доларів США, з кінцевим терміном погашення по 14.03.2038 року, із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10% річних. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань, 14 березня 2008 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ведмідською М.О. за реєстровим № 1007, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку банку однокімнатну квартиру загальною площею 34,6 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, за адресою : [ADDRESS] , придбану за кредитні кошти. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги на користь останнього за кредитними договорами, в тому числі за Кредитним договором №2102/0308/71-034 від 14.03.2008 року та Іпотечним договором за реєстровим №1007, укладеними позивачкою з первісним кредитором. 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги на користь останнього за кредитними договорами, в тому числі за Кредитним договором №2102/0308/71-034 від 14.03.2008 року та Іпотечним договором за реєстровим №1007. На підставі договорів відступлення права вимоги, кінцевим кредитором з усіма правами вимоги передбаченими Кредитним договором №2102/0308/71-034 від 14.03.2008 року є ПАТ «Альфа-Банк». У зв`язку з порушенням позивачкою строків погашення щомісячних платежів, 30.01.2013 року ПАТ «Альфа- Банк» звернувся до Суворовського районного суду міста Херсона із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки : однокімнатної квартири [ADDRESS] . Заочним рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 10.06.2013 року у справі № 668/2908/13-ц, позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №2102/0308/71-034 від 14.03.2008 року, яка станом на 10.12.2012 року складала 187638,39 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на : квартиру [ADDRESS] , та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ведмідською М.О. 14.03.2008 року, за реєстровим № 1007, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 14.03.2008 року № 2756184, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до постанови від 17.03.2020 року у виконавчого провадження №57838580 про повернення виконавчого документа стягувачу, приватним виконавцем Пирожок Євгенієм Віталійовичем виконавчого округу Херсонської області, виконавчий лист №668/2908/13-ц виданий 29.07.2013 року Суворовським районним судом міста Херсона було повернуто без виконання, на тій підставі, що до виявленого об`єкту нерухомості, який належить боржнику, а саме : квартира [ADDRESS] , застосовуються обмеження, встановлені Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». 15.01.2010 року, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50692335 від 17.01.2020, державний реєстратор Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєв Фаріт Анварович провів реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на нерухоме майно, а саме : квартиру, однокімнатну, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 34,6 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, за адресою [ADDRESS] , номер об`єкта в РПВН : 21980013. Пунктом 12.3.1 Іпотечного договору від 14.03.2008року передбачено, що іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Отже, в даних правовідносинах позасудова передача предмета іпотеки у власність іпотекодержателя можлива, лише в добровільному порядку та за згодою сторін на підставі складання окремого договору. Разом із тим, право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодавцю права власності на предмет іпотеки в рахунок забезпечених іпотекою зобов`язань може виникнути лише у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушення зобов`язання у тридцятиденний строк. Таким чином, виникнення прав та обов`язків сторін пов`язано з надісланням іпотекодержателем вимоги іпотекодавцю та обов`язковим отриманням останнім такої вимоги, оскільки у разі неотримання цієї вимоги іпотекодавець позбавлений можливості захисту своїх права шляхом добровільного виконання вимоги іпотекодержателя. Як, розяснив Верховний Суд, документами, які підтверджують факт отримання вимоги, можуть бути, зокрема, повідомлення про вручення цінного листа із вимогою, правильно зазначеною адресою іпотекодавця та фіскальний чек про оплату поштових послуг за направлення цього повідомлення. Проте, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що на час прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення були відсутні умови, визначені статтею 35 Закону України «Про іпотеку», оскільки АТ «Альфа-Банк» не надано документів на підтвердження отримання іпотекодавцем вимоги банку про усунення порушення та закінчення 30-ти денного строку з моменту її отримання. Окрім того, іпотекодавець використав своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку, оскільки рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 10.06.2013року ухваленим у справі №668/2908/13-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2102/0308/71-034 від 14.03. 2008року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. З огляду на викладене, норми ст. 321ЦК України, Закону України «Про іпотеку», з урахуванням збільшених позовних вимог позивач просила визнати: незаконним та скасувати рішення від 15.01.2020року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу), індексний номер 50692335, державного реєстратора Петрівської сільської ради Генічеського районну Херсонської області Мустафаєва Фаріта Анваровича про реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на нерухоме майно, а саме, квартиру однокімнатну, об`єкт житлової нерухомості , загальною площею 34,6кв.м., житловою площею 17,3кв.м., за адресою: [ADDRESS] (номер об`єкта в РПВН 21980013); скасувати запис номер 35074009 про право власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714; припинити права право власності АТ «Альфа-Банк» на нерухоме майно, квартиру [ADDRESS] та повернути її [PERSON] , а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 10000,00грн. Ухвалю суду від 22.11.2020року відкрито провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві представник відповідача за дорученням Шевцов О.С. заперечував проти позову, зазначивши, що відповідно до п.10.6 Кредитного договору укладеного між банком та [PERSON] усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку, якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особі за зазначеними сторонами адресами. Враховуючи, що основне зобов`язання не виконане, кредит не погашено, отже подання позовної заяви є порушення права іпотекодержателя на отримання грошового відшкодування за невиконання умов договору. Оскільки, іпотечний договір містив застереження щодо можливості звернення стягнення та визнання права власності на іпотечне майно у разі невиконання або неналежного виконання умов договору, то відповідно банк здійснив дії на підставі іпотечного договору, укладеного, підписаного сторонами, а саме, зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки. Умовами реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення на предмет іпотеки, за змістом ч.2 ст.590 ЦК України, ст.ст.12,33,35 Закону України «Про іпотеку» є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов`язання, а також сплив 30-ти денного строку з моменту отримання вимоги про усунення порушення. 08.11.2019року на поштову адресу, як позичальника так і, іпотекодавця було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання спору. Згідно з п. 4.5.3 Іпотечного договору іпотекодержатель за своїм вибором має право звернути стягнення на предмет іпотеки: шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання, забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Отже, укладаючи Іпотечний договір сторони погодили умови договору, в тому числі, способи звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» то отримання окремої згоди на відчуження майна у передбачений договором спосіб не потребує. На виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку до державного реєстратора був наданий повний пакет для реалізації права власності за АТ «Альфа-Банк», тому твердження позивача про порушення процедури вчинення реєстраційних дій не відповідає дійсності та не заслуговує уваги. Чинним законодавством передбачено, що державна реєстрація права власності проводиться на підставі договору, предметом якого є нерухоме майно, отже проведення реєстраційної дії на підставі іпотечного договору є законним способом набуття нерухомого майна у власність. Позивач не оскаржує, що поштове повідомлення про проведення відповідних дій та попередження про здійснення переоформлення права власності на предмет іпотеки направлено на адресу позивача належним чином. Крім того, боржникові пропонувалося ознайомитися із оцінкою іпотечного майна , однак зацікавленості від неї не виявлено. Твердження позивача про порушення порядку сповіщення іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» є необґрунтованим. У позивача було більше ніж достатньо часу аби надіслати свої заперечення чи незгоду із такими діями, розміром та складовими заборгованості, однак боржник цього не зробила. Щодо доводів про відсутність нібито оцінки майна, то відповідно до п.46 Порядку для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових права на нерухоме майно, подає: 1)завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш як 30-динний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінний від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателем у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну(якщо іпотечним договором передбачено її вимогу). З урахуванням наявності у реєстратора відповідного застереження у договорі іпотеки та направлення іпотекодавцю вимоги про усунення порушень основного зобов`язання було підставою для здійснення реєстрації права власності за іпотекодержателем, а тому висновок позивача щодо порушення реєстратором Закону України «Про іпотеку» є помилковим. Оскільки, іпотекодавець дала згоду на перехід права власності на предмет іпотеки іпотекодержателю, то положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюються на позасудовий порядок врегулювання спору Окрім того, до позовної заяви не додано доказів фактично понесених витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00грн, не зазначено які саме дії вчинено адвокатом в інтересах довірителя, не вказано який саме час затрачено, які процесуальні дії здійснено, а документи підготовлено, відсутній акт виконаних робіт та докази фактичної оплати за послуги адвоката, що є підставою для відмови в задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу. Відзиви на позов представників третіх осіб до суду не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі і його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Із матеріалів справи вбачається, що 14.03.20108року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір (на купівлю житлової нерухомості) в забезпечення належного виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору №2102/0308/71-034 від 14.03.2008року, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, у тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов, у тому числі щодо: повернення Іпотекодавцем Іпотекодержателю кредиту у сумі 25 000,00 доларів США в строк до 14.03.2038року, сплати Іпотекодавцем інших зобов`язань, передбачених Кредитним договором в повному обсязі, на умовах і в строки визначені в Кредитному договорі; а також іпотекою забезпечується відшкодування Іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків Іпотекодержателя, пов`язаних з неналежним виконанням Іпотекодавцем умов Кредитного договору та/або цього договору (у тому числі і сплати пені, штрафів відшкодування збитків), а також витрат Іпотекодержателя, пов`язаних зі зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим договором, у тому числі витрат на утримання і збереження такого предмета іпотеки. Пунктом другим цього Договору передбачено, що на забезпечення виконання основного зобов`язання Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ведмідською М.О. 14.03.2008року за реєстровим №1002, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 14.03.2008року № 2756184. Основне зобов`язання боржником [PERSON] не виконувалося належним чином, що підтверджується виконавчим листом №668/2908/13-ц, виданим Суворовським районним судом м. Херсона 29.07.2013року, за яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2102/0308/71-034 від 14.03.2008року, яка станом на 10.12.2012року складає 187 638,39грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ведмідською М.О., шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 17.03.2020року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Пирожок Є.В. у виконавчому провадження №57838580 винесено постанову про повернення виконавчого документу (виконавчий лист № 668/2908/13-ц від 29.07.2013року) стягувачу, оскільки до виявленого об`єкту нерухомості застосовуються обмеження встановлені Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 15.01.2020року 15:37:46 державним реєстратором Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського районну Херсонської області Мустафаєвим Фарітом Анваровичем внесено запис №35074009 про виникнення права власності на підставі поштового повідомлення та конверту, серія та номер: 1402405576079, виданий 13.11.2019року Укрпошта; іпотечний договір, серія та номер 1007, виданий 14.03.2008року приватним нотаріусом Ведмідською М.О.; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 22442, виданий 08.11.2019року АТ «Альфа-Банк». 17.01.2020року 12:02:52 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу) індексний номер: 50692335 державним реєстратором Мустафаєвим Ф.А. здійснено реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714 на нерухоме майно, квартиру однокімнатну загальною площею 34,6кв.м, житловою 17,3кв.м., за адресою: [ADDRESS] (номер об`єкта в РПВН:21980013). Порядок і можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачені ст.ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку»( далі Закон №898-IV). Згідно з ч. 1 ст.35 Закону №898-IV (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 36 Закону № 898-IV сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Отже, чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Відповідно до п. 12 Іпотечного договору від 14.03.2008року, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя. Згідно з п.12.3.1 Іпотечного договору задоволення вимоги здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог Іпотекодржателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3 договору, договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом цього застереження, є підставою для реєстрації права власності Іпотекодерджателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається що предмет іпотеки набувається у власність за вартістю, що буде визначена після прийняття Іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. Сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право Іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п.12.3 цього договору є безумовним, тобто незалежно від претензій Іпотекодавця, а рішення про право власності на предмет іпотеки може бути оскаржено Іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадках, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобов`язання. Частиною третьою статті 37 Закону № 898-IV визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Частиною першою пункт 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон 1952-IV) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст. 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно з ч.1 ст. 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За змістом статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127( в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону №1952-IV та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Як вбачається, із матеріалів справи АТ «Альфа-Банк» не були надані нотаріусу документи, які б підтверджували наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові. Натомість до заперечення було надано копію повідомлення - вимоги від 08.11.2019року за №22442, а також список поштових відправлень, що пересилаються в межах України, рекомендоване повідомлення та поштовий конверт, з відміткою про повернення «за закінчення терміну зберігання». Разом із тим, долучені до матеріали справи повідомлення не містять інформації з описом вкладення та повідомлення(вимоги) про вручення адресату. Суд вважає неприйнятним твердження представника відповідача про те, що усі повідомлення відповідно до умов кредитного договору вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом або вручені особисто за адресами сторін зазначених у цьому договорі, оскільки закон вимагає надання документів, які б достовірно підтверджували факт отримання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушення. Отже, направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких судом не встановлено, не може бути наслідком покладення на позивача тягаря позбавлення права власності на спірне нерухоме майно. Саме, такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020року у справі №638/13683/15-ц, який суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. За таких обставин, залишення державним реєстратором без перевірки наявності чи відсутності факту виконання відповідних умов правочину, з яким закон пов`язує можливість переходу права власності, дії державного реєстратора щодо реєстрації за АТ «Альфа-Банк» права власності на спірне нерухоме майно, не можна вважати законними, оскільки конституційне право іпотекодавця на захист права власності не може бути формальним, а принцип рівності сторін договору - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з іншою стороною. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 ч.6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки належним способом відновлення порушених прав позивача є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірне майно за АТ «Альфа-Банк», а відновлення порушеного права обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства за попереднім власником спірного нерухомого майна - [PERSON] . Суд вважає можливим задовольнити клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу з 10 000,00грн. до 5000,00грн., враховуючи наданий акт виконаних адвокатом робіт, який не є співмірним із складністю справи та здійсненням ним витрат для надання правничої допомоги, яка складається із наради з клієнтом, ознайомленням з матеріалами необхідними для складання позовну на 5 аркушах, та часом складання заяви. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00грн. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.3,15-16, 321, 590ЦК України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial