Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У грудні 2014 року позивачка - [PERSON] звернулась до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем - [PERSON], зареєстрований 23.11.2002 року виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 264. Від зазначеного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що подружні стосунки припинені вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально, підстав для примирення, збереження шлюбу немає, тому позивачка дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. Відповідач, як батько вказаної вище дитини, матеріальну допомогу на її утримання не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач на даний час займається підприємницькою діяльністю, має нерегулярний мінливий заробіток. Інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує. На підставі вище зазначеного, позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в твердій сумі у розмірі 643,00 (шістсот сорок три) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 12.12.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений згідно ст.74-78 ЦК України, причини неявки суду не відомі, заперечень, заяви на примирення до суду не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.5), копії свідоцтва про народження дитини (а.с.8), врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статті 180 та 181 Сімейного Кодексу України зобов'язують відповідача, як батька своєї дитини, надавати матеріальну допомогу на його утримання. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу утримання дитини, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховуючи положення статей 182, 184 Сімейного Кодексу України, приходить до висновку, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини в твердій сумі у розмірі 643,00 (шістсот сорок три) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 12.12.2014 року, і до досягнення нею повноліття. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 243, 60 гривень.

Outcome: approved