Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У грудні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача, стягнення коштів за договором банківського вкладу, мотивуючи тим, що 16 грудня 2009 року між нею та ПАТ «Родовід Банк» укладено договір строкового банківського вкладу «Авансовий» № ДРД.533.А12-646/12-2009, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кошти на депозит в розмірі 66 000 доларів США з виплатою 13,5% річних строком по 20 грудня 2010 року. У день закінчення договору позивач звернулася до банку з письмовою завою про повернення банківського вкладу, у чому їй було відмовлено. 13 квітня 2011 року між ПАТ «Родовід Банк» та ВАТ «Державний ощадний банк України» на виконання постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України № 323 від 30 березня 2011 року «Про взаємодію Кабінету Міністрів України і Національного банку України щодо відчуження ПАТ «Родовід Банк» зобов'язань перед фізичними особами за вклади та активів ВАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір про передавання активів та зобов'язань № 1126-В/2011;В11/1304/001, за яким ПАТ «Родовід Банк» передав, а ВАТ «Державний ощадний банк України» прийняв зобов'язання перед фізичними особами за вклади, у тому числі і за договором банківського вкладу, який був укладений з позивачем. Сума зобов'язань перед позивачем станом на 20 квітня 2011 року становила 71 851,4 долари США та які були виплачені позивачу 8 червня 2011 року. На думку позивача сума прострочення платежу з 20 квітня 2011 року по 8 червня 2011 року склала 50 днів. У зв'язку з цим, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 1 142,8 долари США, як різниці між відсотками у розмірі 13,5% річних, які передбачені договором та 1% річних, які були виплачені позивачу, а також 3% річних у розмірі 295,28 доларів США відповідно до ст. 625 ЦК України. До судового засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 35). Тому, суд розглянув справу у відсутність позивача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, надав письмові заперечення (а.с. 49). Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 грудня 2009 року між [PERSON] та ПАТ «Родовід Банк» укладено договір строкового банківського вкладу «Авансовий» № ДРД.533.А12-646/12-2009, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кошти на депозит в розмірі 66 000 доларів США з виплатою 13,5% річних строком по 20 грудня 2010 року (а.с. 11-14). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму і проценти на неї або дохід в іншій формі, встановленій договором. Згідно з ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу у розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. По закінченні дії договору, 20 грудня 2010 року, позивач звернулася до ПАТ «Родовід Банк» з вимогою про повернення вкладу у сумі 66 000 доларів США та нарахованих процентів (а.с. 15). ПАТ «Родовід Банк» відмовився повернути вклад та нараховані проценти, мотивуючи тим, що відповідно до Постанови НБУ від 13 вересня 2009 року у ВАТ «Родовід Банк» призначено тимчасову адміністрацію та ведений мораторій на задоволення вимог кредиторів. В судовому засіданні встановлено також, що Кабінетом Міністрів України і Національним банком України 30 березня 2011 року прийнято постанову № 323 «Про взаємодію Кабінету Міністрів України і Національного банку України щодо відчуження ПАТ «Родовід Банк» зобов'язань перед фізичними особами за вклади та активів ВАТ «Державний ощадний банк України» «Про взаємодію Кабінету Міністрів України і Національного банку України щодо відчуження ПАТ «Родовід Банк» зобов'язань перед фізичними особами за вклади та активів ВАТ «Державний ощадний банк України» . 13 квітня 2011 року на виконання зазначеної постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України № 323 між ПАТ «Родовід Банк» та ВАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір про передавання активів та зобов'язань № 1126-В/2011;В11/1304/001, за яким ПАТ «Родовід Банк» передав, а ВАТ «Державний ощадний банк України» прийняв зобов'язання перед фізичними особами за вклади (а.с. 16-24), у тому числі і за договором банківського вкладу, який був укладений з позивачем . Згідно п.п. 3.23, п.3.2 договору від 13 квітня 2011 року ПАТ «Родовід Банк» не передає ВАТ «Ощабданк» зобов'язання перед кожним окремим вкладником за договором банківського вкладу або зобов'язання ПАТ «Родовід Банку» перед кожним окремим клієнтом за договором банківського рахунку щодо: сплати неустойки (пені або штрафу); відшкодування матеріальної або моральної шкоди, відшкодування збитків. ВАТ «Ощадбанк здійснює виплату за зверненнями вкладників АТ «Родовід Банк» в межах переданих ВАТ «Ощадбанк» зобов'язань згідно з умовами договору від 13 квітня 2011 року, які відображені в Реєстрі вкладників та передані по Акту приймання-передачі Реєстру вкладників. Тому, 8 червня 2011 року відповідачем було погашено заборгованість АТ «Родовід банк» перед позивачем на суму 71 851,4 долари США (а.с. 25-29). Разом з тим, строк дії договору № ДРД.533.А12-646/12-2009 про строковий банківський вклад «Авансовий» від 16 грудня 2009 року, укладеного між АТ «Родовід банк» та позивачем закінчився 20 грудня 2010 року. А тому, підстав для задоволення позову щодо стягнення з відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» 1 142,8 долари США, як різниці між відсотками у розмірі 13,5% річних, які передбачені договором та 1% річних, які були виплачені позивачу, а також 3% річних у розмірі 295,28 доларів США відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 20 квітня 2011 року по 8 червня 2011 року немає. При цьому, суд враховує відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем. Оскільки при пред'явленні позову позивач була звільнена від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed