Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

У вересні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» ( далі по тексту - позивач) до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №274 від 24.12.2004 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Відповідно до авізо № 269 від 24.10.2005 року АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» будинок на баланс. Як зазначає позивач, відповідач є власником квартири [ADDRESS] , при цьому, за вказаною адресою ТОВ «Новобудова» надає житлово-комунальні послуги, відповідно до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. З грудня 2016 року відповідач користується житлово-комунальними послугами, але не вносить оплату за них, в результаті чого в неї виникла заборгованість. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою від 30.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками відповідачу вручено особисто, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 16.06.2005 року. Згідно рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 274 від 24.12.2004 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий ТОВ «Новобудова» на баланс, експлуатацію та обслуговування. Відповідно до авізо № 269 від 24.10.2005 року АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» будинок на баланс. Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2005 року між ТОВ «Новобудова» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. За умовами зазначеного Договору, Виконавець зобов`язувався забезпечити надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а Споживач - забезпечити своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені Договором. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакціях на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник (споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг). Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим дотриманням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Як встановлено судом, у відповідності до умов договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.2005 року, оплата за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій оплачується готівкою або в безготівковій формі та вноситься не пізніше 10 числа, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Водночас, згідно умов договору споживач зобов`язаний сплачувати послуги в установлений цим договором строк. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з наданого розрахунку заборгованості, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання, а тому за нею обліковується заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2016 року по 01.09.2020 року, яка становить 14037,63 грн. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивач надавав послуги в повному обсязі, проте відповідач належним чином не виконує зобов`язання зі сплати спожитих послуг, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 14037,63 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved