Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

У грудні 2015 року на адресу Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 23.12.2015 року підсудність позовної заяви ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором визначена Голосіївському районному суду міста Києва. ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 922,00 гривень та судовий збір у розмірі 1 218 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає про, те, що 03 грудня 2013 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] укладений договір № 47/5-1/13-658/10187337201 про відкриття кредитної лінії. За умовами пункту 1.1 кредитного договору банк надав позичальнику/відповідача [PERSON] кредит у формі відновлюваної лінії за картковим рахунком [NUMBER] з лімітом кредитування в сумі 18 500,00 гривень та датою погашення не пізніше 02.12.2015 року. Відповідно до пункту 2.1 кредитного договору за користування кредитом позивальник/ відповідач [PERSON] сплачує банку відсотки у розмірі 3,5% на місяць та разову комісію за надання кредиту в розмірі 2,5 % від суми встановленого кредитного ліміту. Згідно пункту 2.2 кредитного договору за факт виникнення заборгованості понад дозволеного ліміту кредитування банком нараховується плата за супроводження над лімітної заборгованості у розмірі 5% на місяць від суми над лімітної заборгованості, яка утримується шляхом договірного списання з карткового рахунку позичальника. Пунктом 2.3 кредитного договору визначено плату за користування кредитом та над лімітною заборгованістю нараховується банком щомісячно за фактичний час користування кредитом та над лімітною заборгованістю (з дня виникнення заборгованості на картковому рахунку до дати фактичного зарахування коштів в рахунок ї погашення) з урахуванням суми заборгованості, діючої відсоткової ставки (що зазначена п.п.2.1 та п.п.2.2.) та умовної кількості днів у місяці тридцяти днів (факт/30) і сплачується позивальником не пізніше передостаннього робочого дня місяця, за який нараховується. Пунктом 3.2.7 кредитного договору передбачено, що банк має право, у разі невиконання умов даного договору вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та інших платежів, при цьому кредит вважається простроченим, та переноситься банком на відповідні рахунку обліку. Згідно пунктів 3.3.1-3.3.4 умов кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом та плату за супроводження над лімітної заборгованості (у випадку її виникнення) розмірах і в порядку передбачених договором; погасити над лімітну заборгованість не пізніше наступного банківського дня за днем виникнення даної заборгованості; здійснювати до 20 числа місяця, наступного після розрахункового обов'язкове поповнення КР на суму, необхідну для погашення нарахованих відсотків за користування кредитом та відсотками за над лімітну заборгованість, несанкціоновану заборгованість та повне погашення кредиту у кінці терміну дії кредитного договору визначеного п. 1 (02.12.2015 р.) договору, шляхом зарахування коштів на КР; у випадку прострочення повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним повернути банку основну суму кредиту, сплатити прострочені відсотки за плату за супроводження над лімітної заборгованості у розмірах, визначених у п.п.1.1, п.п. 2.1 та п.п 2.2 кредитного договору. Відповідачем не виконані належним чином зобов'язання за кредитним договором. Станом на 01 листопада 2015 року відповідачем не сплачено загальну заборгованість по кредиту в сумі 39 922,00 гривень, з них: -нараховані та несплачені відсотки за використання кредиту - 6 646,86 гривень -нараховані та несплачені відсотки за перевищення кредитного ліміту - 17 429,55 гривень; -сума заборгованості за кредитом за період з 25.02.2014 року по 31.10.2015 року - 6 585,19 гривень; - сума перевищення кредитного ліміту за період з 25.02.2014 року по 31.10.2015 року - 9 260,00 гривень. Банк звертався з листами - вимогами до позичальника/відповідача (від 15.05.2014 р. № 47/5-41-12/2780, від 25.12.2014 р. № 47/5-41-12/7022, від 09.01.2015 р. № 47/5-41-12/50, від 09.01.2015 № 47/5-41-12/51), в яких вимагав усунути допущені порушення зобов'язань по кредитному договору та погасити заборгованість, однак, відповідач не надав відповіді на претензії банку і не виконав в повному обсязі вимоги щодо усунення зазначених порушень. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав до суду клопотання в якому просить розглядати справу за відсутності представника. Також зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, в установленому законом порядку повідомлявся про день, час, місце розгляду даної справи, у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Тому суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 226 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 грудня 2013 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] укладений договір № 47/5-41/13-658/10187337201 про відкриття кредитної лінії. За умовами пункту 1.1 кредитного договору банк надав позичальнику/відповідача [PERSON] кредит у формі відновлюваної лінії за картковим рахунком [NUMBER] з лімітом кредитування в сумі 18 500,00 гривень та датою погашення не пізніше 02.12.2015 року. Відповідно до пункту 2.1 кредитного договору за користування кредитом позивальник/ відповідач [PERSON] сплачує банку відсотки у розмірі 3,5% на місяць та разову комісію за надання кредиту в розмірі 2,5 % від суми встановленого кредитного ліміту. Згідно пункту 2.2 кредитного договору за факт виникнення заборгованості понад дозволеного ліміту кредитування банком нараховується плата за супроводження над лімітної заборгованості у розмірі 5% на місяць від суми над лімітної заборгованості, яка утримується шляхом договірного списання з карткового рахунку позичальника. Пунктом 2.3 кредитного договору визначено плату за користування кредитом та над лімітною заборгованістю нараховується банком щомісячно за фактичний час користування кредитом та над лімітною заборгованістю (з дня виникнення заборгованості на картковому рахунку до дати фактичного зарахування коштів в рахунок ї погашення) з урахуванням суми заборгованості, діючої відсоткової ставки (що зазначена п.п.2.1 та п.п.2.2.) та умовної кількості днів у місяці тридцяти днів (факт/30) і сплачується позивальником не пізніше передостаннього робочого дня місяця, за який нараховується. Пунктом 3.2.7 кредитного договору передбачено, що банк має право, у разі невиконання умов даного договору вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та інших платежів, при цьому кредит вважається простроченим, та переноситься банком на відповідні рахунку обліку. Згідно пунктів 3.3.1-3.3.4 умов кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом та плату за супроводження над лімітної заборгованості (у випадку її виникнення) розмірах і в порядку передбачених договором; погасити над лімітну заборгованість не пізніше наступного банківського дня за днем виникнення даної заборгованості; здійснювати до 20 числа місяця, наступного після розрахункового обов'язкове поповнення КР на суму, необхідну для погашення нарахованих відсотків за користування кредитом та відсотками за над лімітну заборгованість, несанкціоновану заборгованість та повне погашення кредиту у кінці терміну дії кредитного договору визначеного п. 1 (02.12.2015 р.) договору, шляхом зарахування коштів на КР; у випадку прострочення повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним повернути банку основну суму кредиту, сплатити прострочені відсотки за плату за супроводження над лімітної заборгованості у розмірах, визначених у п.п.1.1, п.п. 2.1 та п.п 2.2 кредитного договору. Відповідачем не виконані належним чином зобов'язання за кредитним договором. Станом на 01 листопада 2015 року відповідачем не сплачено загальну заборгованість по кредиту в сумі 39 922,00 гривень, з них: -нараховані та несплачені відсотки за використання кредиту - 6 646,86 гривень -нараховані та несплачені відсотки за перевищення кредитного ліміту - 17 429,55 гривень; -сума заборгованості за кредитом за період з 25.02.2014 року по 31.10.2015 року - 6 585,19 гривень; - сума перевищення кредитного ліміту за період з 25.02.2014 року по 31.10.2015 року - 9 260,00 гривень. Банк звертався з листами - вимогами до позичальника/відповідача (від 15.05.2014 р. № 47/5-41-12/2780, від 25.12.2014 р. № 47/5-41-12/7022, від 09.01.2015 р. № 47/5-41-12/50, від 09.01.2015 № 47/5-41-12/51), в яких вимагав усунути допущені порушення зобов'язань по кредитному договору та погасити заборгованість, однак, відповідач не надав відповіді на претензії банку і не виконав в повному обсязі вимоги щодо усунення зазначених порушень (а.с.28-33). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідачів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором. Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 11, 509,525, 526, 530,599, 610,611, 625,626,1054,1055 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 64, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved