Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У грудні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання їх спільної доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення донькою сином навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-ох років. Ухвалою суду від 29 січня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Представник позивачки [PERSON] адвокат Ілющенко А.А. у судове засідання надала письмову заяву у якій уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів, зазначивши про те, що вони зменшують розмір аліментів до 1000,00 грн., у зв`язку з тим, що відповідач надав письмовий відзив на позовну заяву у якій зазначив про те, що він має на утриманні ще одну малолітню дитину від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого частково визнав позовні вимоги [PERSON] , погодившись сплачувати аліменти на навчання їх спільної доньки у розмірі 1000,00 грн., оскільки на даний час він має іншу родину та на його утриманні знаходиться неповнолітній син [PERSON] , 2014 року народження. Також відповідач надав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати без його участі з урахуванням доводів та доказів наданих ним до суду та просив стягнути з нього аліменти на навчання повнолітньої доньки у розмірі 1000,00 грн. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та оцінивши зібрані в справі докази, прийшов до наступного висновку. Встановлено,\~що в період з 08.07.2000 року до 08.09.2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У свою чергу, позивачка, після реєстрації шлюбу з [PERSON] , змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, долученої до позовної заяви. Також встановлено, що Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2003 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів до досягнення повноліття. На сьогоднішній день, їх спільний син [PERSON] працю і ніде не навчається, а донька [PERSON] , проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні та навчається в Дніпровському державному аграрно-економічному університеті, про що свідчить договір №ВБАС-8 від 08.08.2019 року та довідкою за вих. №23/1772 від 07.12.2020 року виданої [PERSON] про те, що вона дійсно є студентом, III курсу біотехнологічного факультету Дніпровського ДАЕУ (денна), IV рівень акредитації, довідка дійсна до 31.01.2021 року. Як визначено ч.1 ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України.\~При визначенні\~розміру аліментів\~з одного\~з батьків\~суд бере\~до уваги\~можливість надання\~утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч. 1-2 ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом, аналізуючи зібрані у справі докази, встановлено, що донька [PERSON] не досягнула віку 23-ох років, продовжує навчання на денній формі і доказів отримання нею доходу суду не подано. Крім того судом встановлено, що на момент розгляд справи по суті, сторонами досягнуто згоди щодо суми аліментів необхідних для навчання доньки, визначивши їх розмір як 1000,00 грн. Так, відповідно до приписів ст.\~128\~КЗпП України та ч. 3 ст.\~70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 % заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Крім того, згідно ч. 1 ст.\~70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. За таких обставин та виходячи з вимог ст.ст. 182, 200 СК України, враховуючи визначений позивачем розмір аліментів призведе до отримання відповідачем заробітної плати у розмірі меншому, ніж гарантована державою мінімальна заробітна плата. Таким чином, з урахуванням всіх обставин та доказів наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-ох років, і такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним та мінімально необхідним для забезпечення потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та відповідатиме платоспроможності самого відповідача. При цьому суд враховує і можливість дитини отримувати допомогу від матері, яка у свою чергу уточнила суму аліментів що необхідно стягнути з відповідача на навчання їх спільної донки, визначивши їх у розмірі 1000,00 грн., що підтверджується відповідною письмовою заявою наданої у судове засідання її представником. Отже, з урахуванням зазначених норм права, суд дійшов висновку, що уточнена вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх спільної доньки, яка будучи повнолітньою, продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-ох років є обґрунтованою та підлягає задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а тому присуджує із відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений при пред`явленні позову. Разом з тим, згідно п.п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок Держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Також, згідно вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою додано до матеріалів справи докази щодо розрахунку суми витрат понесених нею на отримання правничої допомоги, а також в судове засідання адвокатом надано відповідну заява про стягнення з відповідачів таких витрат. Як встановлено судом, в матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги №22/20 від 07.12.2020 року, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, згідно яких сума зазначених витрат становить 1000,00 грн., яка була сплачена позивачкою [PERSON] , що підтверджується відповідною Квитанцією до прибуткового касового ордеру №31 від 07.12.2020 року. Враховуючи, що вищевказаними положеннями законодавства передбачено компенсацію витрат на правову допомогу, з урахуванням оплаченої суми, так і тих, що обґрунтовано підлягають сплаті, то в даному випадку на відповідача по справі слід покласти витрати на правничу допомогу адвоката Ілющенко А.А. надану позивачці у сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.), тому вимоги позивачки в даній частині також підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved