Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

У грудні 2018р. позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача КП «Київблагоустрій» виконавчого органу КМР (КМДА), в якому просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 8120,0 грн.; матеріальні збитки в розмірі 410100,0 грн., відшкодування за проведення оцінки майна в розмірі 900,0 грн.; судові витрати в розмірі 4281,20 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що в ніч з 28 травня на 29 травня 2017р. працівниками КП «Київблагоустрій» виконавчого органу КМР (КМДА) (далі по тексту - КП «Київблагоустрій») проводились незаконні дії по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів, які знаходяться в Обслуговуючому кооперативі «Кооперативна-3», за адресою: [ADDRESS], а також невідомі особи вивозили на автомобілях демонтовані гаражні ворота та інші конструкції. В результаті незаконних дій по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів, власниками гаражів було викликано поліцію на місце події. Після прибуття на місце пригоди, працівниками Святошинського управління поліції ГУ НП в м. Києві було зафіксовано дану подію та складено протокол. Внаслідок незаконних дій працівників КП «Київблагоустрій» позивачу, як власнику гаражних боксів № [NUMBER] та № [NUMBER] було завдано матеріальних збитків на суму 419100,0 грн., що підтверджується Звітами про проведення незалежної оцінки вартості зазначених гаражних боксів від 12 травня та від 15 травня 2017р., складених ТОВ «Прайм гранд». Крім того, у позові позивач зазначив, що право власності на гаражні бокси № [NUMBER] та № [NUMBER] підтверджується ордерами № 57н від 21 грудня 2016р. та № 56н від 21 грудня 2016р., виданими Обслуговуючим кооперативом «Кооперативна-3», довідками № 141 та №140 від 22 грудня 2016р. про членство в гаражному кооперативі та оплату по гаражним боксам № [NUMBER] і № [NUMBER] , а також технічними паспортами на гаражі № [NUMBER] та № [NUMBER] , виготовленим ФОП [PERSON] від 22 грудня 2016р. На звернення щодо незаконності дій працівників КП «Київблагоустрій» та прохання надати відповідні приписи на демонтаж, складені адміністративні протоколи, рішення суду про демонтаж та вилучення приватного майна у їх власників, працівники КП «Київблагоустрій» повідомили, що гаражі це - самовільне будівництво і надали тільки можливість сфотографувати договір № 68 від 10 травня 2017р., де КП «Київблагоустрій» доручає ТОВ «Вістекс-Компані» надати послуги по демонтажу самовільно розміщених об`єктів на території м. Києва та лист Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР (КМДА) від 23 листопада 2016р. № 064-11370, адресований саме відповідачу на знесення гаражів за адресою: [ADDRESS] , тобто, не за цією адресою, де проводилось знищення приватного майна. Позивач зазначив, що його як власника майна (гаражних боксів № [NUMBER] та № [NUMBER] ) взагалі ніхто не попереджав про демонтаж, не проводились комісійні обстеження за його участі, не складались ніякі акти порушень, не вручались ніякі приписи про усунення порушень, не викликали до суду, ні працівники відповідача, ні працівники державної архітектурно-будівельної інспекції. В результаті незаконного знищення приватного майна, позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі п`яти прожиткових мінімумів, встановлених на момент незаконних дій відповідача 8120,0 грн. (1624 грн. * 5 місяців ). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018р. матеріали цивільної справи №759/20919/18 передані за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 січня 2019р. цивільну справу №759/20919/18 передано судді Волошину В.О. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2019р. відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, встановлено процесуальний строк для подання заяв по суті справи. 07 травня 2019р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення КП «Київблагоустрій» будь-яких дій із демонтажу гаражів по [ADDRESS] , оскільки рішення щодо демонтажу гаражів приймалося Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР (КМДА), а безпосередні дії із демонтажу були вчинені ТОВ «Вістекс-Компані». 27 травня 2019р. в судовому засіданні до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР (КМДА) (далі по тексту -Департамент) та ТОВ «Вістекс-Компані». 27 травня 2019р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначав, що відповідач підтверджує факт знесення гаражних боксів, а також підтверджує, що для таких цілей було укладено відповідний договір, де відповідач виступає замовником таких незаконних дій та сплачує кошти виконавцю. Тобто, між відповідачем та виконавцем виникли певні правовідносини, а отже, відповідач повністю несе відповідальність за дії своїх та найнятих працівників по договору. 06 червня 2019р. на адресу суду від відповідача надійшли заперечення, в яких сторона стверджує, що 23 листопада 2016р. першим заступником директора Департаменту було прийнято рішення (доручення) №064-11370 про вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме: гаражів Автокооперативу «Кооперативна-3» за адресою: [ADDRESS]. У травні, червні 2017р. на виконання зазначеного рішення Департаменту ТОВ «Вістекс-Компані» було проведено демонтаж гаражів за адресою: [ADDRESS] . Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017р. у справі №826/734/17 було визнано протиправними дії Департаменту щодо видачі доручення №064-11370 від 23 листопада 2016р. та скасовано зазначене доручення. 02 жовтня 2019р. на адресу суду від третьої особи Департаменту надійшли пояснення у справі, в яких третя особа просила відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи, зокрема тим, що 03 листопада 2016р. відповідачем при здійснені перевірки дотримання норм законодавства у сфері благоустрою було складено припис №1617525, при складанні якого виконанні вимоги п. 20.21 Правил благоустрою м. Києва в частині вручення суб`єкту господарювання (зроблено фотофіксацію після наклеювання на елемент благоустрою). На даний час зазначений припис не оскаржувався у порядку, передбаченому КАС України, і він є чинним. Третя особа вважає посилання позивача, як на підставу для задоволення позову, на судове рішення в адміністративній справі № 826/734/17, яким визнано протиправними дії Департаменту щодо видачі доручення №064-11370 від 23 листопада 2016р. та його скасування, безпідставним, оскільки у вказаній справі інший предмет спору, інші сторони і в цій справі не досліджувались докази демонтажу гаражних боксів членів кооперативу та не доведено протиправність відповідача та третьої особи при проведенні демонтажу гаражів членів кооперативу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019р. призначено по справі судову експертизу за клопотанням сторони відповідача; провадження по справі зупинено Ухвалою Шевченків підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2020р. зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2020р. поновлено зупинене провадження. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, відповіді на відзив, просив суд їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи Департаменту, проти позову заперечили, з підстав, наведених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи Департаменту, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідок № 140, № 141 від 22 грудня 2016р. позивач [PERSON] є власником гаражу (гаражного боксу) № [NUMBER] , загальною площею 32,1 та гаражу (гаражного боксу) № [NUMBER] , загальною площею 32,1 кв.м., розташованого по [ADDRESS] (а.с. 18, 19 т.1). Зазначені гаражі розташовані в Обслуговуючому кооперативі «Кооперативна-3», побудовані господарчим способом та введені в експлуатацію у 1990р. Технічні характеристики вказаних об`єктів зазначені в технічних паспортах на гараж (машиномісце) № [NUMBER] (інвентаризаційна справа №02912/16) та [NUMBER] (інвентаризаційна справа №03012/16), виготовлених ФОП [PERSON] 22 грудня 2016р. (а.с. 20-25 т.1). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення (доручення) Департаменту від 23 листопада 2016р. №064-11370 було надано доручення КП «Київблагоустрій» на вжиття заходів щодо демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме гаражів, за адресою: [ADDRESS] , на території Автокооперативу «Кооперативна-3» (а.с. 149 т.1). 10 травня 2017р. між КП «Київблагоустрій» (замовник) та ТОВ «Вістекс-Компані» (виконавець) укладено договір №68, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання послуг з демонтажу (розбиранню, знесенню) самовільно розміщених на території м. Києва об`єктів (будівель, споруд, елементів благоустрою, залишків будівельних матеріалів, безхазяйного майна тощо) та доставкою таких об`єктів (або їх конструктивних елементів) на майданчик тимчасового зберігання, а КП «Київблагоустрій», в свою чергу, зобов`язувався оплатити надані послуги (а.с. 150 т.1). Судом також встановлено, що в ніч з 28 на 29 травня 2017р. працівниками ТОВ «Вістекс-Компані» за участю представника КП «Київблагоустрій» та Департаменту, було зламано огорожу Обслуговуючого кооперативу «Кооперативна-3» по [ADDRESS] та здійснено демонтаж гаражних боксів, в тому числі і двох належних позивачу гаражів. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017р. у справі №826/734/17 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Кооперативна-3» до Департаменту про визнання дій протиправними, яку було залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018р., визнано протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР (КМДА) щодо видачі доручення №064-11370 від 23 листопада 2016р. та скасовано вказане доручення (а.с. 113-119 т.1). Так, судом у справі № 826/734/17 було встановлено, що дії відповідача щодо прийняття рішення (доручення) від 23 листопада 2016р. №064-11370 про вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме: гаражів за адресою: [ADDRESS] прийнято передчасно, з грубим порушенням законодавчо визначеної процедури, без дотримання права позивача на захист, не об`єктивно, без всебічного встановлення та перевірки правових титулів, на підставі яких позивачем здійснювалося встановлення елементів благоустрою за вказаною адресою, що в сукупності обумовлює наявність достатніх необхідних правових підстав для визнання зазначених дій протиправними та скасування вказаного рішення (доручення) Департаменту. Правові, економічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України «Про благоустрій населених пунктів». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання. Рішенням КМР від 25 грудня 2008р. № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою м. Києва, які, згідно зі ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» є нормативно-правовим актом, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розроблено на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування, розробляються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів (пункти 1, 7,8 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Відповідно до п. 13.1.1 Правил благоустрою міста Києва розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності проводиться відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994р. № 198, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011р. № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011р. за № 1330/20068, інших нормативно-правових актів, а також рішень Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Також п. 20.2.11. вказаних Правил передбачено, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою. В силу п. 13.3.2. Правил благоустрою м. Києва, у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту. Таким чином, вказаними нормативними актами врегульовано порядок дій органів місцевого самоврядування та відповідних комунальних підприємств відносно проведення демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, з попереднім внесенням його власнику припису з вимогою усунення порушень. Як вбачається із постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017р. (справа № 826/734/17), провідним інспектором КП «Київблагоустрій» було здійснено перевірку стану благоустрою та встановлено порушення п. 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва, за адресою: [ADDRESS], у зв`язку з чим винесено припис № 1617525 від 03 листопада 2016р. На зазначеному приписі міститься відмітка «від підпису відмовився». Водночас доказів надіслання зазначеного припису адресату матеріали справи не містять, представником відповідача суду не надано, виходячи з чого суд приходить до висновку, що про наявність припису від 03 листопада 2016р. №1617525 позивач належним чином не повідомлений, що унеможливило вчасно подання ним проектно-дозвільних документів із землеустрою. В той же час оскаржуване доручення № 064-11370 від 23 листопада 2016р. видане у зв`язку з невиконанням припису. Разом з тим, матеріали справи також не містять даних про те, що позивачу, як власнику майна (гаражних боксів № [NUMBER], № [NUMBER] ) направлявся припис щодо усунення порушень Правил благоустрою у зв`язку з будівництвом гаражу, що свідчить про те, що позивач не знав і не міг знати про наявні претензії до Обслуговуючого кооперативу «Кооперативна-3», та відповідно і не мав можливості надати відповідачу правовстановлюючі документи, які підтверджують його право власності на гаражі. Окрім того, судом встановлено, що згідно доручення Департаменту надано дозвіл КП «Київблагоустрій» на вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою: [ADDRESS], а Обслуговуючий кооператив «Кооперативна-3», бокси [NUMBER] і [NUMBER], які належать позивачу та зруйновані відповідачем, знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник відповідача наголошував на тому, що підрядна організація, яка виконувала доручення відповідача, не перевірила точної адреси нерухомого майна, та зруйнувала ті об`єкти, які знайшли поряд та були схожі на гаражі. А тому відповідач не є належним відповідачем у даній справі. Разом з цим, в аналогічній справі, Верховний Суд у постанові від 31 липня 2019р. (справа №759/17785/17), прийшов до висновку, що апеляційний суд правильно вказав, що дії щодо знесення гаражу позивача вчинені хоч і працівниками ТОВ «Вістекс-Компані», але на виконання відповідного договору, саме за дорученням відповідача у справі, за присутності його представника. У вказаному договорі саме КП «Київблагоустрій» було замовником дій щодо знесення гаражу позивача. Посилання на те, що рішення про знесення гаражу приймалося Департаментом також не заслуговує на увагу, оскільки суди правильно встановили, що відповідне рішення було прийнято відносно гаражів за іншою адресою: [ADDRESS] у той час як належний позивачу гараж знаходився за адресою: [ADDRESS] . Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи обставини справи, які встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, а саме, що гаражі позивача за адресою: [ADDRESS] було знесено ТОВ «Вістекс-Компані» на виконання відповідного договору, замовником за яким було КП «Київблагоустрій», при цьому жодних повідомлень чи приписів про усунення порушень позивачу вручено не було, а рішення Департаментом про демонтаж гаражів було прийнято щодо іншої адреси, суд приходить до висновку, що діями КП «Київблагоустрій» [PERSON] було завдано заявлену майнову шкоду. При цьому, відповідач під час розгляду справи не надав жодних доказів, що шкода завдана позивачу у вигляді знищення гаражів не з його вини. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №568/20-43, складеної 11 вересня 2020р. Київським НДІ судових експертиз МЮ України, розмір матеріальної шкоди, яку було завдано позивачу, внаслідок демонтажу (пошкодження, знищення) з 28 на 29 травня 2017р. гаражного боксу № [NUMBER] , загальною площею 32,1 кв.м та гаражного боксу № [NUMBER] , загальною площею 32,1 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в цінах станом на час її заподіяння (29 травня 2017р.), становить 252620,0 грн. Оскільки судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдано матеріальну шкоду, розмір якої визначений вказаним вище висновком судової будівельно-технічної експертизи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 252620,0 грн. Крім матеріальної шкоди, суд вважає, що позивачу була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок незаконного знесення гаражів, позивач, як власник майна зазнав стресу та переживань, його нормальні життєві устої були порушенні, в зв`язку з чим він отримав моральні страждання. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно роз`яснень, наведених в п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правої відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 8120,0 грн. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 900,0 грн. за проведення оцінки майна не підлягають задоволенню, оскільки при вирішенні питання щодо розміру матеріальної шкоди судом взято до уваги саме висновок судової будівельно-технічної експертизи, тому письмові докази звіти про проведення незалежної оцінки, які складені ТОВ «Прайм Гранд» за замовленням позивача, з цих підстав відхилені судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2607,4 грн., а також на користь держави - 704,8 грн. В свою чергу, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи пропорційно, в розмірі 6594,0 грн.

Outcome: partial