Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У грудні 2018 року позивач ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, мотивуючи тим, що 16.10.2015 між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №55840а5ка, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mitsubishi Lancer (д.н.з [NUMBER]). 30 серпня 2016 року в м. Києві по вулиці Олени Теліги, 25 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi Lancer (д.н.з [NUMBER]), яким керував водій [PERSON] та автомобіля Hyundai Elantra (д.н.з. [NUMBER]), яким керував водій [PERSON]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києві від 20.09.2016 відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. В результаті зазначеної ДПТ з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль Mitsubishi Lancer (д.н.з [NUMBER]), що на праві власності належить [PERSON] Відповідно розрахунку суми страхового відшкодування №1003160013474, страхового акту №АХА2156395 від 06.09.2016 та умов Договору страхування №55840а5ка від 16.10.2016, розмір страхового відшкодування склав 23 122,06 грн., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено [PERSON] На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК» Оранта» за полісом №АЕ/7646906. Позивач звернувся до ПАТ «НАСК» Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу та ПАТ «НАСК» Оранта» в межах ліміту було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 14 187,85 грн. Тому, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь кошти в порядку регресу в розмірі виплаченого страхового відшкодування 8 934,21 грн. Ухвалою судді від 04.01.2019 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження. У позовній заяві представник позивача просив суд про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без участі представника позивача. Повідомленням суду від 29 січня 2019 р. учасників справи повторно повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз'яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 04 січня 2019 разом з копією позовної заяви з додатками надсилалися судом на адресу відповідача. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 16.10.2015 між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №55840а5ка, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mitsubishi Lancer (д.н.з [NUMBER]). 30 серпня 2016 року в м. Києві по вулиці Олени Теліги, 25 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi Lancer (д.н.з [NUMBER]), яким керував водій [PERSON] та автомобіля Hyundai Elantra (д.н.з. [NUMBER]), яким керував водій [PERSON]. Вина відповідача [PERSON] в цій дорожньо-транспортній пригоді доводиться постановою Шевченківського районного суду м. Києві від 20.09.2016, що відповідно до ст. 82 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. В результаті зазначеної ДПТ з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль Mitsubishi Lancer (д.н.з [NUMBER]), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування». Відповідно розрахунку суми страхового відшкодування №1003160013474, страхового акту №АХА2156395 від 06.09.2016 та умов Договору страхування №55840а5ка від 16.10.2016, розмір страхового відшкодування склав 23 122,06 грн., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №266 272 від 07.09.2016. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК» Оранта» згідно полісу №АЕ/7646906, що підтверджується довідкою №3016245570853945. Позивач звернулося до ПАТ «НАСК» Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. ПАТ «НАСК» Оранта» в межах ліміту було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 14 187,85 грн. З метою досудового врегулювання спору, 23.02.2018 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію за вих. №2216 АХА/АГ, про можливість добровільного відшкодування завданих збитків. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦПК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки ПрАТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало власнику автомобіля Mitsubishi Lancer (д.н.з [NUMBER]) - [PERSON], завдану [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 23 122,06 грн., та ПАТ «НАСК» Оранта» в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача відшкодована лише частина витрат в розмірі 14 187,85 грн., тому у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення в порядку регресу з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» понесених витрат в сумі 8 934,21 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на Відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved