Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

У грудні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.10.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 640. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , який проживає з позивачем, яка ним піклується та займається його вихованням. З початку 2016 р. у сторін почали виникати непорозуміння щодо побудови та утримання сім`ї. З`ясувалося, що у них протилежні погляди на життя, на сім`ю. Відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем і не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. З кожним днем поведінка відповідача тільки погіршувалася і подальше спільне проживання з ним ставало неможливим. В підсумку сторони втратили почуття кохання і розуміння. Такі стосунки в сім`ї стали неприйнятними для збереження сім`ї, негативно позначилися як на здоров`ї позивача так і на здоров`ї дитини. З вересня 2019 р. сторони проживають окремо. Відповідач забравши свої речі виїхав проживати по місцю своєї реєстрації. З цього часу сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, у них роздільний бюджет, шлюб існує лише формально. Ухвалою від 05.02.2020 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяв сторін вбачається, що з вересня 2019 р. їх сім`я існує лише формально: вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved