Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], треті особи: [PERSON], Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 лютого 2011 року належить квартира [ADDRESS]. Згідно витягу про державну реєстрацію прав за № 29346944 від 18 березня 2011 року КП «ДМБТІ» ДОР право власності [PERSON] зареєстровано за реєстраційним номером 13364396. У вказаній квартирі зареєстровані позивач та відповідач. [PERSON] зареєстрована в квартирі, але фактично не проживає в ній з вересня 2017 року та його місцеперебування позивачу невідоме. Реєстрація місця проживання відповідача у вказаному житлі створює для позивача перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки останній вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від зареєстрованих за адресою осіб, а також можливість вільно укладати цивільно-правові угоди, які стосуються володіння та розпорядженням спірною нерухомістю. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою для захисту своїх порушених прав та інтересів. Позивач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити. Суду надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду доповіла, що відповідач у спірному житлі не проживає більше року, його місцезнаходження невідоме. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Відділу формування\~та ведення\~реєстру територіальної\~громади управління\~реєстраційної служби\~Департаменту адміністративних\~та дозвільних\~процедур Дніпровської\~міської ради в судове засідання не явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача, третю особу, допитавши свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], належно зясувавши всі обставини справи до дослідивши матеріали позовної заяви в сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 лютого 2011 року належить квартира [ADDRESS] (а.с.12). Станом на 06 грудня 2018 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровано три особи: [PERSON], [INFO], зареєстрована з 24 березня 2011 року по теперішній час, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 24 березня 2011 року по теперішній час як уповноважений власник та [PERSON], [INFO], зареєстрований з 01 квітня 2011 року по теперішній час, що підтверджено довідкою № 17598 Департаменту Адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 06 грудня 2018 року (а.с.16). Однак фактично відповідач у зазначеній вище квартирі з вересня 2017 року по теперішній час не проживає, що підтверджено актом, складеним мешканцями будинку № 57 по вул.Холодильній в м.Дніпрі та затвердженим головою правління Житлово-будівельного кооперативу № 244 (а.с.17). Участі в утриманні житла відповідач не приймає. Крім того, факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджено показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], що були допитані в судовому засіданні. Позивач [PERSON] вимушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за відповідача, яка зареєстрований у квартирі, але там не проживає, та позбавлений можливості розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі, окрім інших прав, гарантується право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інакше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік без поважних причин. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved