Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі - ДП«СхідГЗК») про визнання незаконним та скасування наказу №7080-к від 04.11.2013 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що з 1985 р. позивач працював на підприємстві, з 29.03.2011 р. призначений на посаду директора гідрометалургійного заводу ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ГМЗ), проте наказом №1944о/с від 28.11.2013 р. звільнений за п.3 ст.40 КЗпП України. 04.11.2013 р. позивач ознайомлений з оскаржуваним наказом № 7080-к від 04.11.2013 року, яким [PERSON] оголошено догану та позбавлено премії за листопад 20123 року в розмірі 100%, проте копію зазначеного наказу позивач не отримав, незавірену копію наказу отримав у профспілці ППО підприємства. З наказом позивач не погоджується, оскільки йому відповідачем ставиться в провину неналежне виконання посадових обов'язків як директором ГМЗ, що виявилося у неналежному виконанні обов'язків у випадку виявлення факту розкрадання матеріальних цінностей у підрозділах підприємства, а саме порушень посадових обов'язків, передбачених п/п5 п.1.7 та п.2.42 посадової інструкції та вимог пункту 1 наказу генерального директора ДП «СхідГЗК» №225 від 05.10.2012 року, згідно до яких позивач повинен керуватися у своїй роботі наказами генерального директора і забезпечувати їх виконання, а у випадку виявлення факту розкрадання ТМЦ на ГМЗ негайно прибути на місце події, повідомити про цю інформацію начальника ВВО підприємства, протягом 48 годин з моменту виявлення розкрадання ТМЦ направити на ім'я заступника генерального директора з безпеки підприємства доповідну записку з додаванням документів, перелічених в наказі. Позивач зазначає, що отримавши 14.08.2013 року доповідну начальника дільниці №23 [PERSON] про відсутність контактних штоків, в якій зазначено про допущення крадіжки, з метою отримання достовірної інформації наказом від 14.08.2013 року №476 створено комісію, до якої для встановлення наявності стержнів увійшли належні фахівці. Комісією встановлено конкретну кількість відсутніх стержнів та причини відсутності, за результатами роботи складено відповідні документи - акт перевірки від 15.08.2013 року, довідку про відсутність контактних стержнів, довідку про наявність матеріальних цінностей на балансі ГМЗ станом на 22.08.2013 року, акт від 22.08.2013 року, отримавши які 22.08.2013 року позивачем на ім'я начальника служби безпеки ДП «Схід ГЗК» [PERSON], заступника гендиректора з безпеки ДП «СхідГЗК» [PERSON] подані відповідні службову записки, а 23.08.2013 року направлено лист заступнику гендиректора з безпеки ДП «СхідГЗК» з додатками. Крім того, на письмову вимогу від 29.08.2013 року позивачем надані відповідні пояснення генеральному директору ДП «СхідГЗК». Оскільки [PERSON] на підставі отриманих 22.08.2013 року документів та висновків комісії повідомив протягом 48 годин необхідний перелік осіб згідно до вимог наказу генерального директора ДП «СхідГЗК» №225 від 05.10.2012 року, позивач вважає, що жодного строку не порушував, всі дії виконані ним згідно усіх посадових вимог. Крім того, позивач зазначає, що при створенні 14.08.2013 року комісії керувався п.1.3 положення про гідрометалургійний завод, згідно до якого директор ГМЗ самостійно вирішує всі питання діяльності заводу, якщо вони не суперечать чинному законодавству, статуту підприємства і правам, що надані цим положенням. Позивач також вказує на відсутність доказів на підтвердження нездійснення бухгалтерією та КРВ управління своєчасного розрахунку понесених підприємством збитків (шкоди), а юридичним відділом - нездійснення підготовки та направлення повідомлення про факт розкрадання майна підприємства у правоохоронні органи, як зазначено у оскаржуваному наказі №7080-к від 04.11.2013 року. Також [PERSON] вважає, що у його діях відсутня вина як обов'язкова умова застосування стягнення та притягнення до відповідальності. Позивач [PERSON], його представник [PERSON] судовому засіданні заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, додатково пояснивши, що позивач за період роботи на підприємстві з 1985 року неодноразово був відмічений та заохочений відповідними посвідченнями та грамотами за належне виконання трудових обов'язків, у зв'язку з чим негативна характеристика позивача з боку працівників ДП»СхідГЗК» як недобросовісного працівника є безпідставною та не відповідає дійсним обставинам. Представник відповідача Шамаханська Л.С. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила суд відмовити в позові, надавши до суду заперечення проти позову і пояснивши, що [PERSON] перебував на посаді директора ГМЗ з 2011 року, наказом від 28.11.2013 року звільнений за п.3 ст.40 КЗпП, з січня по жовтень 2013 року позивач двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків, у липні і серпні 2013 р. позивачем були допущені дисциплінарні проступки, одне з яких - невиконання 14.08.2013 року посадових обов'язків, передбачених вимогами п/п5 п.1.7 та п.2.42 посадової інструкції, вимог п.1 наказу генерального директора ДП «СхідГЗК» №225 від 05.10.2012 року, виявлене у підрозділі 21.08.2013 року. Представник відповідача зазначила, що з метою недопущення розрадання майна підприємтсва та порушень трудової дисципліни працівниками служби безпеки управління підприємства здійснено перевірку дільниці №23 ГМЗ, в ході якої вставновлено, що 14.08.2013 року начальником дільниці №23 [PERSON] надано позивачу доповідну записку про відсутність контактних стержнів (штоків) у масляних вимикачах на підстанціях, при огляді яких виявлено відсутність стержнів. В даній доповідній записці зазначено, що відсутні контактні стержні (штоки) виготовлені з міді, що дає підстави вважати, що вони буди викрадені невстановленими особами. Оскільки позивач володів інформацією про виявлений у підрозділі факт розрадання матеріальних цінностей станом на 14.08.2014 року, згідно вимог вищевказаного наказу №225 від 05.10.2012 року він повінен був негайно прибути на місце події, повідомити цю інформацію начальникові ВВО підприємства, протягом 48 годин з моменту виявлення розкрадання ТМЦ, тобто 16.08.2013 року, направити на ім'я заступника генерального директора з безпеки підприємства доповідну записку з додаванням документів, перелічених в наказі. Однак позивач передбачених наказом №225 вимог не виконав, офіційне повідомлення - службова записка [PERSON] №39-01/1215 від 22.08.2013 року на адресу заступника гендиректора з безпеки підприємства щодо виявленного факту можливого розкрадання ТМЦ надійшла тільки 23.08.2013 року з неналежним чином оформленими додатками - в деяких документах відсутнє зазначення дати, станом на яку встановлено відсутність стержнів, та інш. Відтак представник відповідача зазначає, що адміністрація ГМЗ в особі директора [PERSON] не вповноважена жодним нормативним документом на проведення розслідування за виявленняим фактом розкрадання ТМЦ підрозділу, та не є органом, який наділений належного повноваженнями на проведення службового розслідування. Крім того, жодним актом не передбачено право позивача на створення комісії для такого розслідування, як і не передбачено склад та строки роботи комісії. Представник відповідача вказала, що через порушення позивачем з моменту виявлення факта розкрадання контактних стержнів (штоків) на ГМЗ до моменту повідомлення про даний факт, а саме з 14.08.2013 року до 23.08.2013 року, мала місце згідно вимог наказу №225 бездіяльність та недбале ставлення до виконання посадових обов'язків [PERSON] як директора ГМЗ, що призвело до нездійснення бухгалтерією та КРВ управління своєчасного розрахунку понесених підприємством збитків (шкоди), а юридичним відділом - нездійснення підготовки та направлення повідомлення про факт розкрадання майна підприємства у правоохоронні органи, як зазначено у п.п.2,3 наказу №225. Відтак, через невиконання [PERSON] як директором ГМЗ вимог п/п5 п.1.7 та п.2.42 посадової інструкції, вимог п.1 наказу №225, Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників підприємства, позивач правомірно та відповдно до вимог діючого законодавства притягнутий до дисціплінарної відповідальності згідно наказу №7080-к від 04.11.2013 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», у зв'язку з чим представник відповідача просила суд в позовній заяві відмовити. В судовому засіданні за згодою осіб, які беруть участь у справі, оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі письмові докази, судом встановлено наступне. При розгляді справи встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «СхідГЗК» з 10.06.1985 року, в т.ч. на посаді директора гідрометалургійного заводу підприємства з 29.03.2011 року, наказом від 28.11.2013 року № 1944ос позивача звільнено із займаної посади за п.3 ст.40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] Наказом в.о. генерального директора ДП «СхідГЗК» Сорокіна О.Г. №7080-к від 04.11.2013 р. «Про застосування дисциплінарного стягнення» за невиконання посадових обов'язків, передбачених вимогами п/п 5 п.1.7 та п.2.42 посадової інструкції та вимог пункту 1 наказу генерального директора підприємства №225 від 05.10.2012 року, директорові ГМЗ [PERSON] оголошено догану, згідно з п.2.12 Положення про преміювання за основні результати господарської діяльності працівників ДП «СхідГЗК» позивача позбавлено (таб.№07199) премії за листопад 2013 року в розмірі 100%. Згідно Положення про ГМЗ останній є структурним підрозділом ДП «СхідГЗК» та підпорядковується генеральному директорові підприємства (п.1.1). ГМЗ очолює директор, що призначається на посаду і звільняється з займаної посади наказом генерального директора підприємства (п. 1.2). Директор ГМЗ самостійно вирішує всі питання діяльності заводу, якщо вони не суперечать чинному законодавству, Статуту підприємства і правам, що надані цим Положенням (п. 1.3 Положення). Посадовою інструкцією, затвердженої генеральним директором ДП «СхідГЗК» 18.03.2009 року, передбачено, що директор ГМЗ є керівником структурного підрозділу підприємства ГМЗ і безпосередньо підпорядковується генеральному директорові ДП «СхідГЗК», призначається на посаду і звільняється від посади наказом гендиректора підприємства. Директор зобов'язаний окрім іншого забезпечувати виконання наказів та нормативно-правових актів Міністерства палива та енергетики України, органів державного регулювання з ядерної, радіаційної і екологічної безпеки, наказів і розпоряджень генерального директора ДП «СхідГЗК» та інших організаційно-розпорядчих та нормативних документів по підприємству (п.2.42). Пунктами 4.1, 4.7, 4.18, 4.35 цієї Інструкції визначена відповідальність директора ГМЗ за невиконання, неповне або невчасне виконання своїх обов'язків, а також обов'язків підлеглого персоналу, загальний стан і діяльність заводу, незабезпечення зберігання матеріальних цінностей, їх псування, брак продукції, що випускається, неякісне виконання робіт, невиконання наказів, розпоряджень гендиректора підприємства та інших організаційно-розпорядчих та нормативних документів по підприємству. Відповідно п.1.7 посадової інструкції директор ГМЗ у своїй діяльності, серед іншого, керується статутними, організаційними, нормативними, виробничими документами ДП «СхідГЗК», організаційними, нормативними та організаційно-розпорядчими документами підприємства. Пункт 5.8 цієї інструкції зобов'язує директора дотримуватись вимог чинного законодавства про працю України. Згідно з п.п.4.28, 4.35 інструкції директор ГМЗ несе відповідальність за недотримання законодавства про працю, невиконання наказів генерального директора підприємства та інших організаційно-розпорядчих та нормативних документів по підприємству. Наказом гендиректора ДП «СхідГЗК» «Про порядок надання інформації в управління комбінату і в правоохоронні органи по фактам крадіжок матеріальних цінностей» №225 від 05.10.2012 року встановлено, що керівникам структурних підрозділів при отриманні інформації про розкрадання необхідно вчинити перелік дій, а саме - негайно прибути на місце події разом з начальником цеху (дільниці) і матеріально-відповідальними особами, доповісти про подію начальнику ВВО (повідомити начальника караулу), усно про виявлений факт розкрадання цінностей повідомити черговому територіального підрозділу ОВС, протягом 48 годин з моменту виявлення розкрадання матеріальних цінностей направити заступнику генерального директора з безпеки документи (доповідну записку про факт розкрадання, акт інвентаризації у разі розкрадання матеріальних цінностей на складах підприємства, копію картки складського обліку по викраденим матеріальним цінностям на складах підприємства, акт обстеження у разі розкрадання основних засобів, копію інвентарної картки обліку основних засобів, довідку про наявність викрадених цінностей на балансі підприємства тощо), у випадку виявлення факту бездіяльності керівників структурних підрозділів щодо попередження розкрадань проведення службового розслідування покладено на заступника генерального директора з безпеки. Факт ознайомлення позивача із вищевказаними локальними документами ДП «СхідГЗК», в т.ч. у період вчинення дій/бездіяльності, за який позивачу накладено дисціплінарне стягнення, визнано [PERSON] в судовому засіданні. 14.08.2013 року позивачем отримано доповідну записку начальника дільниці №23 [PERSON] від 14.08.2013 року, в якій зазначено, що 14.08.2013 року при огляді підстанцій заводу ПС-11, ПС-12, ПС-21, ПС-22, ПС-24 встановлено відсутність на деяких масляних вимикачах кріпильніх болтів кришок горщиків, під якими відсутні контактні штоки. При попередньому огляді підстанцій у червні 2013 року зазначені пошкодження були відсутні, завдання на демонтаж штоків не надавалося, що дає підстави вважати, що вказані відсутні штоки, виготовлені з міді, вкрадені невстановленими особами. Того ж дня 14.08.2013 року позивачем як директором ГМЗ ДП «СхідГЗК» видано наказ «Про створення комісії з сужбового розслідування» №476 від 14.08.2013 року, за яким для встановлення обставин та прийняття заходів щодо попередження подібних випадків створено комісії в складі заступника директора ГМЗ (голова комісії), главного енергетика ГМЗ, начальника дільниці №23, заступника головного енергетика ГМЗ, провідного інженера ОГЕ ГМЗ, акт розслідування наказано надати позивачу на затвердження до 22.08.2014 року, контроль за виконанням наказу залишено за позивачем. В судовому засіданні позивачем вказано, що при видачі наказу №475 від 14.08.2013 року він керувався нормами п.1.3 Положення про гідрометалургійний завод, згідно до якого директор ГМЗ самостійно вирішує всі питання діяльності заводу, якщо вони не суперечать чинному законодавству, статуту підприємства і правам, що надані цим положенням. Окремого документа чи положень, що визначають повноваження директора ГМЗ на створення комісії для службового розслідування, в т.ч. розслідування фактів розкрадання, кількості та складу членів комісії, порядку та строків роботи такої комісії, перелік та строки надання документів, що складаються комісією за підсумками роботами, до суду сторонами не надано, про існування не зазначено, проте в судовому засіданні позивачем визнано факт відсутності існування спеціального окремого локального чи нормативного документа чи окремих положень, що б встановлювали повноваження директора ГМЗ на вчинення дій на створення комісії, визначення складу та строків її роботи, строків надання висновків та інш. Актом перевірки резервних (що знаходяться на консервації) масляних вимикачів ВПМЕ-10 підстанцій 11,12,21,22,24 ГМЗ на предмет відсутності контактних стержнів (штоків) від 15.08.2013 року, складеного трьома членами комісії, встановлено відсутність 57 контакних штоків. Крім того, за результатами роботи комісії складено акт розслідування випадку виявлення разукомплектованості масляних вимикачів, що знаходяться на консервації в ПС-11,12,21,22,24 РУ-6кВ, складеного всіма членами комісії та затвердженого 22.08.2013 року позивачем. 22.08.2013 року позивачем за вих.№39-01/1214 надано службову записку начальнику служби безпеки ДП «СхідГЗК» [PERSON], в якій [PERSON] повідомляє, що 22.08.2013 року комісією, що створена для розслідування випадку відсутності штоків, надано акт, згідно до якого частина штоків законсервованих вимикачів використана в ремонті робочих та резервних, інша частина - можливо вкрадена, у зв'язку з чим позивач просить підключити працівників служби безпеки для подальшого розгляду. Того ж дня 22.08.2013 року позивачем заступнику генерального директора з безпеки ДП «СхідГЗК» [PERSON] надано службому записку про те, що вищевказаною комісією ГМЗ 22.08.2013 рок встановлено розукомплектованість масляних вимикачів ПС-11,12,21,22,24 Ру-6кВ, що знаходяться на консервації, частина яких за виновками комісії використана для ремонта, частина можливо викрадена, на підставі наказу №225 від 05.10.2012 року направляються наступні документи - акт обстеження (перевірки), акт комісії, висновки експертизи №12.2-09-06-0647.11, №12.2-09-06-1652.11. 23.08.2013 року листом №39-01/121 позивачем направлено заступнику гендиректора з безпеки додаткову інформацію по масляним вимикачам (три довідки та рахунок-фактуру орієнтованої вартості). 22.08.2013 року керівником групи СБ [PERSON] на ім'я начальника СБ [PERSON] складено службову записку, в якій зазначено, що під час візиту працівників служби безпеки до підрозділу ГМЗ 21.08.2013 року адміністрацією заводу щодних документів про проведення службового розслідування надано не було, в канцелярії ГМЗ повідомили, що інформації відносно наказу «Про створення комісії з службового розслідування» у них відсутня. Службовою запискою вих.№32/235 від 23.08.2013 року начальником ВВО ДП «СхідГЗК» [PERSON] повідомлено заступника гендиректора ДП «СхідГЗК» з безпеки [PERSON] про те, що у серпні 2013 року повідомлень згідно наказу №225 від 05.10.2012 року про крадіжки на об'єктах комбіната до ВВО не надходило. Доповідною запискою вих.№18/6518 від 29.08.2013 року «Про порушення вимог наказу диретором ГМЗ [PERSON]» заступник гендиректора з безпеки [PERSON] повідомив в.о. гендиректора ДП «СхідГЗК» про наявність у діях [PERSON] з моменту виявлення розкрадання матеріальних ціностей (штоків масляних вимикачів) на ГМЗ, а саме з 14.08.2013 року по 23.08.2013 року, невиконання вимог наказу №225 та бездіяльність позивача з приводу попередження розкрадання майна підприємства, у зв'язку з чим вказано на необхідність порушення питання про притягнення [PERSON] за виявленим фактом неналежного виконання вимог наказу гендиректора до відповідальності. Відповідно до п.п. а), и) п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «СхідГЗК» працівники зобов'язані працювати добросовісно, дотримуватися дисципліни праці - основи порядку на виробництві, своєчасно та точно виконувати розпорядження Роботодавця (керівника), виконувати коло обов'язків за своєю посадою, обумовлених згідно з Довідником кваліфікаційних характеристик і професій працівників, а також технічними правилами, посадовими (робочими) інструкціями та положеннями, затвердженими у встановленому порядку. Згідно з п. 7.1 вищезазначених Правил порушення трудової дисципліни невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, передбачених п. 3.1 цих Правил, тягне за собою застосування заходів, передбачених чинним законодавством. Згідно ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Судом встановлено, що у період з 04.09.2013 р. по 31.10.2013 р. [PERSON] знаходився у щорічній відпустці, на лікарняних, що підтверджується відповідними розпорядженнями та листками непрацездатності, до роботи приступив 01.11.2013 року, що не оспорюється особами, які беруть участь у справі. Норми ч.3 ст.10 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при чому згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК Уукраїни сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). При чому згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, при чому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 149 цього Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Так, на вимогу в.о. гендиректора ДП «СхідГЗК» за вих.№18/6524 від 29.08.2013 року позивачем за №39-01/1254 від 30.08.2013 року надано службову записку, в якій [PERSON] повідомлено про створення за наказом №476 від 14.08.2013 року комісії для проведення інвентаризації підстанцій та встановлення можливого факту крадіжки або причин розукомплектованості масляних вимикачів, та повідомлено про складення 22.08.2013 року акту інвентаризації масляних вимикачів та акту розслідування, в якому встановлено факт можливої крадіжки частини штоків, а також використання частини штоків для ремонту. Позивачем в службовій записці вказано, що на виконання вимог наказу №225 від 05.10.2012 року в день виявлення можливої крадіжки - 22.08.2013 року інформація передана по телефону начальнику служби безпеки ДП «СхідГЗК» [PERSON], а також 22.08.2013 року в його адресу направлено відповідну службову записку. Того ж дня заступником директора ГМЗ особисто повідомлено начальника караулу ГМЗ, заступнику гендиректора з безпеки [PERSON] направлено службову записку з додатками. 23.08.2013 року в адресу заступника гендиректора з безпеки направлено додаткову інформацію, по телефону повідомлено начальника ВВО [PERSON], інформація також озвучена позивачем на селекторній нараді комбіната. В даній службовій записці від 30.08.2013 року позивачем зазначено, що з урахуванням того, що комісія встановила факт можливої крадіжки 22.08.2013 року вимоги п/п1.4. п.1 наказу №225 від 05.10.2012 року про надання інформації протягом 48 годин з моменту виявлення факту крадіжки заступнику гендиректора з безпеки [PERSON] виконано без порушень в установлений строк. На підставі вищевикладеного, оскільки встановлено, що позивач, отримавши 14.08.2013 року інформацію про виявлений факт розкрадання ТМЦ на ГМЗ в порушення вимог п.1 наказу гендиректора ДП «СхідГЗК» негайно на місце події не прибув, про факт розкрадання матеріальних цінностей на ГМЗ начальника ВВО підприємства не повідомив, протягом 48 годин з моменту виявлення розкрадання (до 17.08.2013 року) заступнику гендиректора з безпеки необхідні документи не направив, черговому територіального підрозділу ОВС не повідомив, проте повідомив про виявлений факт розкрадання ТМЦ лише 22.08.2013 року після проведення перевірки комісією, створеною за наказом позивача для проведення службового розслідування у визначений самим позивачем при створенні комісії строк - з 14.08.2013 року до 21.08.2013 року. При цьому судом встановлено, що зобов'язання позивача як директора ГМЗ ДП«СхідГЗК» на створення комісії для розслідування факту розкрадання (в т.ч. з факту можливого розкрадання) ТМЦ жодним локальним актом чи положенням не передбачено, натомість вимоги п.1 локального наказу №225 від 05.10.2012 року прямо передбачають зобов'язання директора ГМЗ як керівника підрозділу підприємства вчинити вичерпний перелік дій, який позивач у встановлені строки не здійснив. Посилання позивача на створення комісії згідно п.1.3 положення про гідрометалургійний завод, згідно до якого директор ГМЗ самостійно вирішує всі питання діяльності заводу, якщо вони не суперечать чинному законодавству, статуту підприємства і правам, що надані цим положенням, за відсутності спеціального документа чи положень, що визначають повноваження директора ГМЗ на створення комісії для розслідування фактів розкрадання, кільькості та складу членів комісії, порядку та строків роботи такої комісії, перелік та строку надання документів, що складаються комісією за підсумками роботами, не є належним обгрунтуванням порушень вимог п/п5 п.1.7 та п.2.42 посадової інструкції та вимог п.1 наказу гендиректора ДП «СхідГЗК» №225 від 05.10.2012 року. При цьому суд зазначає, що характеристики ділових якостей позивача, надані сторонами, згідно ч.3 ст.58 ЦПК України не беруться судом до розгляду, оскільки не стосуються предмета доказування. В частині підстав та обставин позбавлення премії за листопад 2013 року наказ в.о. гендиректора ДП «СхідГЗК» №7080-к від 04.11.2013 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» за позовною заявою не оскаржується, жодні підстави та обставини скасування наказу в цій частині в позивачем не зазначаються, сторонами не оспорюються. Таким чином, суд дійшов висновку, оскільки при розгляді справи встановлено порушення позивачем положень п/п5 п.1.7 та п.2.42 посадової інструкції, пункту 1 наказу наказу генерального директора ДП «СхідГЗК» №225 від 05.10.2012 року, вимоги трудового законодавства, у тому числі положень ст. 149 КЗпП України, відповідачем виконано, суд вважає, що оскаржуваним наказом від 04.11.2013 р. №7080-к [PERSON] правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у зв'язку з чим підстав для визнання наказу незаконним та його скасування судом не вбачається.

Outcome: dismissed