Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

у грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, з послідуючим уточненням позовних вимог (а.с.75), посилаючись на те, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON] і вона являється спадкоємицею майна померлої за заповітом. До складу спадкового майна увійшло, у т.ч., право на земельну частку (пай) на землю, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Нива», розміром 7,24 га в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало померлому [INFO] року [PERSON], з яким бабуся до дня його смерті проживала без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, оскільки вона мала похилий вік та поганий стан здоров'я, а тому перебувала повністю на його утриманні. Спадкові справи після померлих [PERSON] та [PERSON] не заводились. В останні роки життя [PERSON] вона, позивач, проживала з бабусею в спадковому будинку без реєстрації, доглядала за нею, після смерті здійснила поховання та доглядає за могилою зараз, однак нотаріус відмовила в оформлені спадщини, оскільки вона на день смерті [PERSON] не була зареєстрована з останньою за однією адресою. У зв'язку з наведеним, позивач просить встановити факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON], який помер [INFO] р., однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини в [ADDRESS]; встановити факт постійного проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] разом з [PERSON], що померла [INFO] року в с.Абрамівка Машівського району, на час відкриття спадщини; визнати за позивачкою в цілому право власності на земельну ділянку (пай) на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 05.09.1997 р. у землі, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Нива» розміром 7,24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON], що належала на праві власності померлому на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити (а.с.63,132). Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач та ТОВ «Обрій» позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення (а.с.34, 107), Машівська ДНК при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.108). Суд, заслухавши свідків, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] року померла [PERSON] Фадєєвна, що стверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до заповіту написаного [PERSON] від 02.03.1999 р. вона заповіла все своє майно [PERSON] - позивачці по справі (а.с.8). Згідно довідок ТОВ «Обрій» від 02.03.2017 р. №11,12 [PERSON] та [PERSON] працювали в колгоспі «Прапор комунізму» КСП «Нива» , [PERSON] з 1967 року по грудень 1992 р, а [PERSON] з 1969 р. по грудень 1994 р. (а.с.18,19). 24.05.2017 року державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу [PERSON] у відкритті спадкової справи до майна [PERSON], оскільки [PERSON] в установлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини (а.с.110,111). За актом встановлення факту проживання від 23.01.2018 р. складеного депутатом Абрамівської сільської ради Машівського району Полтавської області та чотирьох сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дійсно [PERSON] постійно проживала з своєю бабусею [PERSON] до її смерті [INFO] року без реєстрації у житловому будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.45). Як убачається з заяв сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вони пояснили, що знають [PERSON], [PERSON] та [PERSON], так як разом проживали в одному селі. [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] у них були хороші стосунки, після виходу [PERSON] на пенсію [PERSON] утримував її, так як пенсію в 90-х роках не виплачували, а він працював і дана допомога була єдиним та основним джерелом для її існування. Після смерті [PERSON] у січні 1996 року [PERSON] - позивачка по справі почала жити зі своєю бабусею, так як вона не могла обходитися без допомоги, проживала з бабусею до дня її смерті, поховала її, доглядає за могилами бабусі та [PERSON] (а.с. 47-53). Допитні в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, показали, що [PERSON] та [PERSON] жили разом як чоловік та дружина, після смерті [PERSON] [PERSON] переїхала до бабусі [PERSON], доглядала її і здійснила поховання. На підставі п.2 ч.1,2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, а також у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК, 1963 року. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, суд уважає, що зібрані та досліджені у судовому засіданні докази свідчать, що позивач на день смерті бабусі [PERSON] - [INFO] року проживала разом з нею, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Розглядаючи вимоги позивача про встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю та визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті бабусі, яка як стверджує позивач, в свою чергу фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], суд зазначає, що відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так, [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.11), який мешкав в в [ADDRESS], в якому на день смерті була зареєстрована [PERSON] (а.с.12). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» розміром 7,24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі належить [PERSON] (а.с.21). За даними ТОВ «Обрій» дане товариство є правонаступником КСП «Нива» та колгоспу «Прапор комунізму» (а.с.20). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 цього Кодексу передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові в позовному провадженні. Тобто визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Натомість за повідомленням державного нотаріуса Машівської ДНК спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.78,80) та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва на спадкове майно відсутня, відомості щодо спадкової справи [PERSON] також відсутні (а.с.81), а тому в задоволенні вимог позивача про встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно слід відмовити, оскільки вони заявлені передчасно. На підставі викладеного,

Outcome: partial