Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 27 лютого 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі дітей не мають. Зазначала, що причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось через не сумісність характерів, втрати взаєморозуміння та поваги один до одного. Існує розбіжність поглядів на життя та життєві цінності. Вважає, що примирення між ними не можливе, оскільки це суперечитиме їх інтересам. [PERSON] просить розірвати шлюб, який зареєстровано 27.02.2016 року між нею та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 249. 18.12.2020 року позовну заяву зареєстровано судом та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Бебешко М.М. 18.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 20.01.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Судові витрати просила залишити за нею. 25.01.2021 року від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій позов визнав. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 27 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 249. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі дітей не має. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). У заяві від 20.01.2021 року [PERSON] просила судові витрати залишити за нею. Враховуючи клопотання [PERSON] , суд вважає за можливе судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved