Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У грудні 2020 року позивач Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь надміру виплачені кошти тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме за період з 01.04.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 3 327,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що [PERSON] з 2009 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Відповідач отримувала державну соціальну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, яка передбачена та надається у відповідності до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Відповідно до абз. 1 п. 2 вказаного Порядку, тимчасова допомога призначається у разі коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Відповідач отримувала тимчасову допомогу на дитину - [PERSON] , [INFO] , з 01.07.2009 року по 31.03.2020 року. При зверненні до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради відповідачем надавалась розписка, про те що вона ознайомлена із усіма випадками, в яких припиняється виплата тимчасової допомоги та про те, що вона зобов`язується повідомити Управління про виникнення зазначених обставин. Відповідно до пп. 3 п. 10 вказаного вище Порядку призначення, виплата допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, припиняється у разі досягнення дитиною 18-річного віку. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. Відповідно до постанови КМУ «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 08.04.2020 року № 264 з 01.04.2020 року допомогу відповідачу було подовжено автоматично на період карантину. Контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги, відповідно до вимог чинного законодавства покладено на орган соціального захисту. Під час вибіркової перевірки особової справи відповідача у червні 2020 року встановлено, що [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. На підставі цього, 10 червня 2020 року позивачем прийнято рішення щодо припинення надання державної соціальної допомоги [PERSON] та визначено обсяг надміру виплачених коштів за період з 01.04.2020 року по 30.06.2020 року в сумі 3 327,00 грн. З метою реалізації права відповідача щодо повернення бюджетних коштів у добровільному та досудовому порядку відповідачу були направлені повідомлення щодо припинення надання та повернення надміру перерахованої тимчасової допомоги з визначенням суми надміру сплачених коштів, порядку та банківських реквізитів управління щодо самостійного їх повернення до бюджету. Однак, станом на теперішній час відповідач надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги не повернула. Тому, Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради вирішило звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, визначено механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - Порядок). Судом встановлено, що 07 червня 2005 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист по справі № 2-2432/2005 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 20 травня 2005 року і до повноліття дитини, в особі матері [PERSON] , допустивши у справі негайне виконання (а.с. 9). 07 липня 2009 року [PERSON] звернулась до Органу праці та соціального захисту населення Красногвардійського району з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, в якій просила призначити їй тимчасову державну допомогу дітям (аліменти) (а.с. 12-13). В абзаці 2 пункті 2 вищевказаного Порядку в редакції, що діяла станом на 07 липня 2009 року, було закріплено, що тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. З протоколу Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради № 32243 від 17 липня 2009 року вбачається, що [PERSON] з 01 липня 2009 року призначено тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (а.с. 20), про що листом № 2164 від 20 липня 2009 року було повідомлено також Виконавчу службу Кіровського району (а.с. 21). З викладеного вбачається, що з липня 2009 року [PERSON] перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Відповідно до п. 7 Порядку, тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. 27 лютого 2020 року [PERSON] в черговий раз звернулась до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг щодо призначення (перерахунку) тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (а.с. 18-19). Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 06 березня 2020 року, [PERSON] з 01 лютого 2020 року по 31 березня 2020 року призначено тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у розмірі 1 109,00 грн. (а.с. 22). Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» № 264 від 08 квітня 2020 року установлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 строк виплати, в тому числі тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад. У зв`язку з цим, з 01 квітня 2020 року виплату позивачу тимчасової допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у розмірі 1 109,00 грн., було продовжено автоматично на період карантину. Разом з цим, судом встановлено, що [INFO] дочці [PERSON] - [PERSON] виповнилось 18 років. При цьому, у підпункті 3 пункту 10 Порядку закріплено, що виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18-річного віку. У пункті 10 Порядку також визначено, що про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. Відповідач [PERSON] під підпис була ознайомлена з усіма підставами припинення виплати тимчасової допомоги та обов`язком повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення про виникнення підстав для припинення виплати тимчасової допомоги (а.с. 29, 30). Однак, після досягнення [PERSON] 18-річного віку [PERSON] не повідомила Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про вказаний факт, який є підставою для припинення виплати тимчасової допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. У зв`язку з цим за період з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2020 року [PERSON] було надміру виплачено кошти тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у розмірі 3 327,00 грн., про що зазначено у Розрахунку надміру отриманих коштів (а.с. 36). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. На підставі рішення Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 10 червня 2020 року о/р № 418108, [PERSON] закрито о/р [NUMBER] з 01 квітня 2020 року, так як утриманцю виповнилось 18 років 04 березня 2020 року, виставлено переплату з 01 квітня 2020 року (а.с. 35). Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради на адресу [PERSON] направлялись повідомлення № 832ч/1 від 16.06.2020 року (а.с. 37), № 1101ч від 31 липня 2020 року (а.с. 38) та № 1519ч від 09.10.2020 року (а.с. 39), в яких зазначалось, що [PERSON] зобов`язана повернути позивачу надміру виплачені кошти за період з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2020 року у сумі 3 327,00 грн. Однак, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги так і не повернула. Під час розгляду справи позивачем доведено недобросовісність відповідача в отриманні тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме за період з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2020 року, оскільки в порушення п. 10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, відповідач не повідомила Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про досягнення її дочкою - [PERSON] 18-річного віку, хоча була під підпис ознайомлена з обов`язком повідомити такий факт. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню надміру виплачені кошти тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме за період з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2020 року у розмірі 3 327,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 1212 Цивільного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 та

Outcome: approved