Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У грудні 2020 року представник позивача [PERSON] - адвокат Сергач Артем Владиславович, звернувся до суду з вищезазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що позивачка [PERSON] є військовослужбовцем, а тому на неї розповсюджується п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками та фізичними особами, а також процентів за користування кредитом. 30.11.2020 року позивачка дізналася про те, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 20191,16грн. на виконання виконавчого напису № 29869, вчиненого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Позивачка також зазначила, що впродовж останніх шести років від Банку «Дельта Банк», із яким було укладено договір та видано кредитні кошти, не надходило жодних вимог та повідомлень про наявність простроченої заборгованості. Всі обов`язки по сплаті кредитних коштів з її боку було виконано, заборгованість була погашена в повному обсязі, а тому виконавчий напис нотаріуса просить визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 липня 2021 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Сергач Артема Владиславовича, витребувано від Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича (10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35) матеріали нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис №29869, виданий 08.09.2020 року, для огляду в судовому засіданні; витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (код ЄДРПОУ 42642578, 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 14, офіс 301) оригінал, або належним чином завірену копію кредитного договору по якому вчинено виконавчий напис; оригінал або належним чином завірену копію розрахунку заборгованості за кредитним договором; оригінал, або належним чином завірену копію повідомлення від відповідача, направлену на адресу позивача, про наявність заборгованості за договором; матеріали, на підставі яких приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис №29869 виданий 08.09.2020 року; оригінал, або належним чином завірену копію виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 08.09.2020 року, реєстровий номер №29869; оригінал, або належним чином завірену копію договору про відступлення права вимоги новому кредитору ТОВ «ФК» АЛАНД»; оригінал, або належним чином завірену копію повідомлення від ТОВ «ФК «Аланд» направлену на адресу позивача про наявність заборгованості за кредитним договором та передачу права вимоги за ним новому кредитору, для огляду в судовому засіданні. Витребувані документи до суду надані не були. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, представник відповідача не надав. Третя особа - приватний нотаріус Горай О.С. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та, враховуючи що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст.ст. 280-281 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, оцінивши докази, що перебувають у матеріалах цивільної справи, за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу кредитних зобов`язань. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що зазначену заборгованість не визнає оскільки не має заборгованості за кредитним договором, не отримувала повідомлень про зміну кредитора та про наявність заборгованості на початок процедури позасудового стягнення за виконавчим написом нотаріуса, стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною. Крім того, пояснила, що кредитний договір із ПАТ «Дельта Банк», який укладала більш ніж шість років потому, було укладено в простій письмовій формі. 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріально округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 29869, за яким у безспірному порядку стягнуто з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованість у розмірі 20191,16 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. від 12.11.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 63557251 з виконання вказаного виконавчого напису. Адресу боржника [PERSON] зазначено [ADDRESS] , хоча позивачка з 14.01.2002року зареєстрована та проживає за адресою - [ADDRESS] . Наказом Міністерства юстиції України від 24.02.2021 року № 727/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021 № 1 у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства, грубими порушеннями закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я Горая Олега Станіславовича . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. За приписами ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»(далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Отже, починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 08.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Незважаючи на невиконання ухвали суду про витребування доказів та ненадання документів, наданих нотаріусу для вчинення виконавчого напису, в будь-якому випадку нотаріусу був наданий в тому числі не посвідчений нотаріально кредитний договір, про що заявила позивачка. Оскільки між банком та позивачем кредитний договір укладався в простій письмовій формі, не був посвідчений нотаріально, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року № 158/2157/17. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Тобто, всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості в розмірі 20191,16 грн., яка стала підставою для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «АЛАНД», третя особа: Приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved