Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У грудні 2015 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява представника позивача ПАТ «Акцент-Банк», який діє на підставі довіреності, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 07 жовтня 2012 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачкою був укладений договір №A32MRX90740200, відповідно до якого відповідачка отримав кредит у розмірі 4999,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідачка взяті на себе зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з цим відповідачка станом на 16 грудня 2015 року має загальну суму заборгованості у розмірі 11583,39 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3304,49 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2,93 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 2249,85 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 4998,34 грн., а також штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 527,78 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №A32MRX90740200 від 07 жовтня 2012 року в розмірі 11583,39 грн., та судові витрати по справі у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у звязку з неявкою відповідача. Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «Акцент-Банк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07 жовтня 2012 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачкою був укладений кредитний договір №A32MRX90740200, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4999,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами Банку складає між нею і банком кредитно-заставний договір. Відповідачка була ознайомлена і згодна з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 11 по 15 число кожного місяця відповідачка надає позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 358,57 грн. для погашення заборгованості за кредитом, на строк 24 місяців з 07 жовтня 2012 року по 06 жовтня 2014 року. ПАТ «Акцент-Банк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Судом встановлено, що відповідачка взяті на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконала. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №A32MRX90740200 від 07 жовтня 2012 року станом на 16 грудня 2015 року загальна сума заборгованості становить 11583,39 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3304,49 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2,93 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 2249,85 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 4998,34 грн., а також штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 527,78 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 3304,49 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 2,93 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 2249,85 грн., оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу позичальником порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Щодо позовних вимог про стягнення пені та штрафів суд зазначає наступне. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Відповідно до затвердженого Переліку місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка зареєстрована та мешкає у м. Маріуполі по вул. Петровського, буд. 12. З наданого позивачем розрахунку за кредитним договором №A32MRX90740200 від 07 жовтня 2012 року станом на 16 грудня 2015 року відповідачці були нараховані пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 4998,34 грн., а також штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 527,78 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 4998,34 грн., а також штрафів у сумі: 500 грн. (фіксована частина) та 527,78 грн. (процентна складова). На підставі вищевикладеного, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за кредитним договором №A32MRX90740200 від 07 жовтня 2012 року у розмірі 5557,27 грн., оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачкою порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі мінімальної ставки за подання позовів матеріального характеру в розмірі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial