Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

у грудні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд солідарно із [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) та [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (код ЄДРПОУ 20025456) суму заборгованості у розмірі 357533 (триста п'ятдесят сім тисяч п'ятсот тридцять три гривні) 00 коп. та судовий збір по справі у розмірі 5363 грн 11 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 31.07.2008 між ВАТ КБ «Надра», правонаступником з 04.02.2011 якого є ПАТ «КБ «Надра» та відповідачами укладено кредитний договір «Автопакет» №124/П/84/2008-840 згідно умов якого позивач надав відповідачам грошові кошти у розмірі 9661 доларів США 99 центів із відсотковою ставкою 15,2% річних, а відповідачі зобов'язалися повернути фактичну одержану суму в рамках кредитної лінії, сплаті відсотків за користування кредитом, інших платежів передбачених цим договором та штрафних санкцій, предметом застави є автомобіль ЗАЗ р.н. [NUMBER], який належить [PERSON], однак незважаючи на вищевикладене позичальник вщятих на себе зобов'язань не виконанав, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. 15.12.2017 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2018 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 25). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума складає 357533 грн 11 коп., що за своїм розміром не перевищує п'ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 31.07.2008 між сторонами укладено кредитний договір «Автопакет» №124/П/84/2008-840 згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 9661 доларів США 99 центів із відсотковою ставкою 15,2% річних строком до 31.07.2015 (а.с. 4-6). Відповідно до п. 2.2.1 договору щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 186 доларів США 69 центів. Згідно п. 3.1. Договору в якості забезпечення відповідачем виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором штрафних санкцій, відповідач передає у заставу предмет застави автомобіль, марка ЗАЗ, модель TF699P-71, рік випуску 2008, чорного кольору, що належить позичальнику на праві приватної власності. Відповідно до п. 3.2. Договору [PERSON] як поручитель безвідзивно та без спірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі позичальник у поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язання як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до ч. п. ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р. де зазначено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі. Станом на 08.09.2017 за [PERSON] наявна заборгованість по кредитному договорі у розмірі 13749 доларів США 59 центів, з яких: заборгованість за кредитом 6527 доларів США 38 центів; заборгованість по сплаті відсотків 4385 доларів США 01 центів; пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 2837 доларів США 20 центів, що за курсом НБУ станом на 08.09.2017 становить 357533 грн 11 коп. і включає в себе: заборгованість за кредитом 169732 грн 66 коп.; заборгованість по сплаті відсотків 114024 грн 22 коп. та пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 73776 грн 23 коп. (а.с. 11, 12). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржниками не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальники своїх зобов'язань за договором належним чином не виконували, перестали сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що відповідачами не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також нимм не було спростовано вищезазначених позовних вимог позивача на підставі чого позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 5363 грн 11 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved