Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що між ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний банк», та [PERSON] 10 жовтня 2007 року укладено кредитний договір № 233/840-ФО, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 400000 доларів США зі сплатою 14 % річних. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 січня 2010 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 922824 гривні 63 копійки, 1700 гривень судового збору, 250 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 16 травня 2008 року був вчинений нотаріальний напис № 3482, відповідно до якого запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Партнер Банк» у розмірі 2536322 гривні 05 копійок, отриманих від реалізації заставного майна. За рахунок майна погашення кредиту розподілено наступним чином: -231926 гривень 85 центів США - на погашення кредиту; -64522 долари 19 центів США - на погашення процентів. Відповідачем зобов'язання щодо сплати чергових платежів по поверненню кредиту порушені, внаслідок чого заборгованість по основному боргу становить 162266 доларів 15 центів США. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору у випадку порушення строків повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та інших платежів, передбачених цим договором, банк має право вимагати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. Станом на 10 вересня 2016 року заборгованість відповідача становить у розмірі 13100898 гривень 43 копійки, що складається з: - 162266 доларів 15 центів США - заборгованість за кредитом; - 219321 долар США - заборгованість за процентами; - 2527991 гривні 59 копійок - пеня за несвоєчасне повернення процентів; - 15326 доларів 46 центів США - 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача: - проценти, нараховані за місяць користування кредитом станом на 10 жовтня 2013 року в розмірі 2381 долар 04 центи США; - 3 % річних за період з 10 жовтня 2013 року по 10 грудня 2013 року в сумі 1052 долари 18 центів США. У судове засідання представник позивача не з'явилась. З позовної заяви вбачається, що представник банку просить розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 40). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний банк» (а.с. 19), та [PERSON] 10 жовтня 2007 року укладено кредитний договір № 233/840-ФО, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 400000 доларів США зі сплатою 14 % річних (а.с. 5-6). Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Встановлено, що 21 січня 2010 року заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва задоволено позов ПАТ «Комерційний Банк Партнер-Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 922824 гривні 63 копійки, 1700 гривень судового збору, 250 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 13-14). Зазначеним рішенням кошти стягнуті станом на 29 травня 2009 року. Рішення набрало законної сили. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Звертаючись до суду з цим позовом, ПАТ «Міський комерційний банк» просить стягнути з відповідача борг по відсоткам та 3 % річних за період з 10 жовтня 2013 року по 10 грудня 2013 року у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань. Станом на 15 вересня 2016 року заборгованість відповідача становить у розмірі 3433 долари 22 центи США, що складається з: - 2381 долар 04 центи США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 15 вересня 2016 року складає 62692 гривні 73 копійки - проценти, нараховані за місяць користування кредитом станом на 10 жовтня 2013 року; - 1052 долари 18 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 15 вересня 2016 року складає 27703 гривні 87 копійок - 3 % річних за період з 10 жовтня 2013 року по 10 грудня 2013 року. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 15 вересня 2016 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 4). З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1378 гривень.

Outcome: approved