Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву позивач мотивував тим, що з 01.10.2011 між сторонами було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі дітей не мають. З січня 2017\~ року з відповідачем не можуть знайти спільної мови, спосіб життя відповідача є йому не прийнятним, постійні сварки, приниження один одного лиш підтверджує про втрату взаємної поваги та любові, що призводять до неможливості подальшого спільного життя разом, піклуватися один про одного, припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб, що змусило позивача звернутися до суду. [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] 17.12.2020 позовну заяву зареєстровано судом та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді [PERSON] 13.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду,\~ відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 13.01.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги\~ підтримав\~ в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] отримала ухвалу про відкриття провадження у справі, позову заяву з додатками до неї 13.02.2021. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01.10.2011 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 1484. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Частиною 6 ст.142 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач [PERSON] на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved