Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

У вересні 2020 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 08 вересня 2016 року між нею та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» укладено договір банківського рахунку №200707150801, на виконання якого вона отримала карку з терміном дії до червня 2019 року. Вказувала, що 08 листопада 2019 року, тобто після закінчення строку дії картки, нею було виявлено, що о 13 год. 30 хв. невстановлена особа, здійснила незаконний переказ коштів в сумі 5000 грн. з її карткового рахунку, банком емітента якої є відповідач, на невстановлений картковий рахунок. На її звернення банк своїм листом від 18.02.2020 року за №CV2-50.4/112 повідомив, що 08.11.2019 року о 14 год. 11 хв. зафіксовано дзвінок в ЦОК від імені клієнта, особа яка дзвонила пройшла ідентифікацію та замовила логін та пароль. Отримавши тимчасовий логіста пароль, який був надісланий на анкетний номер телефону клієнта [NUMBER] , було зафіксовано вхід інтернет-банкінг клієнта з мобільного пристрою та здійснено операції. В подальшому на підставі її заяви до ЄРДР внесено відомості по кримінальному провадженні №12019260020001543 від 04.12.2019 року за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки невідомі зловмисники скориставшись номером її мобільного телефону, підв`язаного до банківської картки, та без її відома здійснювали операції по її картковому рахунку. Таким чином, виявивши безпідставне списання коштів, вона невідкладно повідомила відповідача та правоохоронні органи про вищевказаний факт. В межах зазначеного кримінального провадження встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами [PERSON] . Посилаючись на вказане, а також на те, що відповідачем було безпідставно здійснено переказ коштів її з карткового рахунку, просила стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на її користь безпідставно перераховані кошти в сумі 5000,00 грн. В судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив та не подав відповідної заяви про відкладення розгляду справи, а також відзиву на позов. Враховуючи вказане, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та на підставі наявних у справі доказів. При цьому, зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі та суд приходить до наступного. Так, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08 вересня 2016 року між позивачкою [PERSON] та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено договір банківського рахунку №200707150801, на виконання якого [PERSON] отримала карку з терміном дії до червня 2019 року. 08 листопада 2019 року, тобто після закінчення строку дії картки, позивачкою було виявлено, що о 13 год. 30 хв. невстановлена особа, здійснила незаконний переказ коштів в сумі 5000 грн. з її карткового рахунку, банком емітента якої є відповідач, на невстановлений картковий рахунок. На підставі заяви [PERSON] до ЄРДР внесено відомості по кримінальному провадженні №12019260020001543 від 04.12.2019 року за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки невідомі зловмисники скориставшись номером її мобільного телефону, підв`язаного до банківської картки, та без її відома здійснювали операції по її картковому рахунку. Зокрема, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 08 листопада 2019 року, приблизно о 13 год. 30 хв., невстановлена особа, приславши на мобільний термінал заявниці СМС з змістом, що не відповідав дійсності, спонукала її до передачі відомостей, за допомогою яких, невідома особа здійснила незаконний переказ коштів в сумі 5000 грн. з карткового рахунку на ім`я [PERSON] , банком емітентом якої є «ПУМБ Банк», на невстановлений картковий рахунок, спричинивши матеріальної шкоди на вказану суму (а.с. 34). Крім того встановлено, що на звернення позивачки [PERSON] банк своїм листом від 18.02.2020 року за №CV2-50.4/112 повідомив, що 08.11.2019 року о 14 год. 11 хв. зафіксовано дзвінок в ЦОК від імені клієнта, особа яка дзвонила пройшла ідентифікацію та замовила логін та пароль. Отримавши тимчасовий логіста пароль, який був надісланий на анкетний номер телефону клієнта [NUMBER] , було зафіксовано вхід інтернет-банкінг клієнта з мобільного пристрою та здійснено операції (а.с. 10). Таким чином, виявивши безпідставне списання коштів, позивач невідкладно повідомила Банк та правоохоронні органи про вищевказаний факт. Так, відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 3 ст. 1092 ЦК України визначено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Крім того, згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 223 від 30 квітня 2010 року банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. При цьому, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що банком не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що саме позивачка як користувач банківськими послугами своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті або ж незаконному використанню ПІН-коду чи іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, За таких обставин, суд ураховуючи відсутність обставин, які безспірно доводять, що саме позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, приходить до висновку, що операція із зняття коштів з рахунку позивача була безпідставною та несанкціонованою. Крім того у судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено належними доказами те, що позивач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила відповідача та правоохоронні органи про даний факт, й відповідно на даний час межах зазначеного кримінального провадження встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами [PERSON] , а тому вимога [PERSON] про стягнення з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на її користь безпідставно перераховані кошти в сумі 5000,00 грн. є обґрунтованою. За таких обставин, суд оцінивши усі наявні у справі докази, враховуючи характер спірних правовідносин, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищевказані положення процесуального законодавства з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved