Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства, в якій просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який народився у м. Харкові, та зобов`язати Дзержинський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни в книгу реєстрації народжень та актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , встановивши в графі батько « [PERSON] , [INFO] ». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проживав разом у цивільному шлюбі з [PERSON] з 2009 року по кінець 2010 року за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] народила спільного сина [PERSON] , однак за бажанням відповідачки сину було надано ім`я по батькові [PERSON] (від імені позивача - [PERSON] ), а прізвище дитини за прізвищем відповідачки - [PERSON] . Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Під час підготовчого провадження ухвалою суду від 27 лютого 2020 року призначено у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Дзержинський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання батьківства, судову молекулярно-генетичну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2021 року на підставі рішення зборів суддів та розпорядження керівника апарату суду №02-06/622, виданого відповідно до наказу голови суду №02-03/28 від 03 березня 2021 року, про відрахування зі штату судді [PERSON] у зв`язку зі смертю, справу розподілено судді Дзержинського районного суду м. Харкова Латці І.П. Ухвалою суду від 23 березня 2021 року поновлено провадження у справі, прийнято до провадження судді Латки І.П. дану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник позивача у зв`язку з визнанням позову відповідачем вважав за можливе справу розглянути у підготовчому судовому засіданні. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не оспорюються сторонами обставини, що [PERSON] та [PERSON] з 2009 року до кінця 2010 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про народження №3468 від 27 липня 2010 року. Відомості актового запису внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за №00017974071 від 27 липня 2010 року (а.с.53-54). Відповідно до актового запису про народження №3468 від 27 липня 2010 року відомості про батька внесені за вказівкою матері на підставі ст. 125 Сімейного кодексу України. За ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Як передбачено ч. 2 ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Захист державою сім`ї, дитинства, материнства і батьківства закріплені у ст. 51 Конституції України. За положеннями п. 3 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначаються на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою матері та батька дитини, за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини чи за рішенням суду. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зважаючи на характер та суб`єктний склад спірних правовідносин, беручи до уваги, що відомості про батька дитини в актовому записі про народження записано зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в цій частині позовних вимог. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Дзержинський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни в книгу реєстрації народжень та актовий запис про народження, то вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до чинного ЦПК України не можна зобов`язувати третю особу у справі виконати будь-які дії. Так, сторонами в цивільному процесі, згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України, є позивач і відповідач. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Отже, не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб. Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17. Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 2.13.1 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 0.0.1215954128.1 від 18 грудня 2018 року про сплату судового збору у сумі 704,80 грн. У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідачка визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 352, 40 грн (50% від загального розміру судового збору).

Outcome: partial