Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

У вересні 2019 року Кредитна спілка «Співдружність» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача у позові послався на те, що відповідно до кредитного договору № 170904/с від 21.09.2017 року, який був укладений між КС «Співдружність» та [PERSON] , останньому було видано кредит в сумі 15 000 гривень зі сплатою 80,03 % річних, тобто 0,22 % денних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Позивач вказав, що згідно з п. 2.1. кредитного договору кредит надається на 24 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту. За умовами Договору про споживчий кредит, відповідач брав на себе зобов`язання повертати щомісячно суму кредиту на нараховані відсотки за кредит, що визначено відповідним графіком розрахунків, який є Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит. Підпунктом 1.1 Додаткового договору про споживчий кредит встановлено, що сторони домовились про зміну розміру фіксованої відсоткової ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, а саме у зв`язку із порушенням Графіку розрахунків Додатка № 1 до Договору про споживчий кредит № 170904/с від 21.09.2017 року в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів. Позивач вказав, що відповідно до п. 1.1. додаткового договору до кредитного договору, встановлено, що у разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за яким становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. Зазначено, що станом на 21.08.2019 заборгованість відповідача становить: борг по відсоткам - 77 286,13 грн; штраф- 7500 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.09.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 28.12.2019 представником позивача подана заяву про збільшення позовних вимог у яких він просить станом на 24.12.2019 відповідно до Договору про споживчий кредит № 170904/с від 21.09.2017 року стягнути борг по відсоткам -91 996 грн та штраф( 50% від суми залишку по кредиту) - 7500грн., а всього стягнути з відповідача 99 496 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.01.2020 справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. Подав до суду заяву з якої вбачається, що представник КС «Співдружність» підтримує заявлені вимоги та просить розглядати справу в його відсутність. Зазначив, що проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що між КС «Співдружність» та [PERSON] 21.09.2017 укладено кредитний договір на суму 15 000 гривень зі сплатою 80,03 % річних, тобто 0,22 % денних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору № 170904/с. Згідно з п. 2.1 кредитного договору кредит надається на 24 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту. За умовами Договору про споживчий кредит, відповідач брав на себе зобов`язання повертати щомісячно суму кредиту та нараховані відсотки за кредит, що визначено відповідним Графіком розрахунків (Додаток № 1 до Договору кредитної лінії). Підпунктом 1.1 Додаткового договору до договору про надання коштів у позику встановлено, що сторони домовились про зміну розміру фіксованої відсоткової ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, а саме у зв`язку із порушенням Графіку розрахунків Додатка № 1 до Договору про споживчий кредит № 140904/с від 21.09.2017 р. в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів. За будь-яких умов у разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Плата за користування кредитом, протягом строку визнання його як кредиту з підвищеним ризиком, становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. Відповідно до п. 3.4 Договору визначено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: 1) в першу чергу сплаті підлягає неустойка (штраф або пеня); 2) в другу чергу проценти за користування кредитом; 3) в третю чергу сплачується неустойка та інші платежі відповідно до цього Договору. Згідно з пунктом 7.4 визначено, що позичальник, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за цим Договором, і не скористався правом передбаченим п.5.2.2 цього Договору, за рішенням кредитного комітету Кредитодавця має сплатити Кредитодавцю пеню, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання- простроченої заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за кожен день прострочення виконання. Пеня встановлюється у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Згідно п. 7.5 Договору Позичальник, який не виконав інший із зазначених у п.5.1 цього Договору обов`язків, окрім обов`язків встановлених п.п.5.1.3 цього Договору і не скористався правом передбаченим п.5.2.2 цього Договору, за рішенням кредитного комітету Кредитодавця має сплатити штраф у розмірі 50% від суми, одержаної Позичальником за цим Договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 536 ЦК України закріплено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Водночас у ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено: якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 , термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 24.12.2019 заборгованість відповідача [PERSON] становить: -91996 грн.00 - борг по відсоткам; -7500грн.00 - штраф; всього - 99496грн. 00 коп. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору станом на 24.12.2019 наданий суду і відповідає вимогам закону. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідачі своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористалися, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір при поданні позову у сумі 1 921грн.

Outcome: approved