Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

У вересні 2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 49 500, 00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.04.2018 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії RZ №023774, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані в т.ч. і з експлуатацією наземного транспортного засобу - «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. [NUMBER] . Зазначає, що 01.12.2018 року на вулиці О. Теліги, 4 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. [NUMBER] ., під керуванням водія [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києві від 18.12.2018 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.\~ст. 124, 130 КУпАП. У результаті дій відповідача, автомобіль марки «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Вказує, що відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеним ТОВ «СОС Сервіс Україна» та страховим актом №UA2018120100029/L01/01 від 14.01. 2019 року ПрАТ\~СК\~«ПЗУ Україна» сплатило страхове відшкодування у розмірі 49\~500 грн., що підтверджується платіжним дорученням за №24969 від 17 січня 2019 року. Оскільки ПрАТ\~СК\~«ПЗУ Україна» не звернулося з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до відповідача протягом року від дати ДТП, то у останнього не виник обов`язок виплати страхового відшкодування. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ\~СК\~«ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 49\~500, 00 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою від 07.05.2020 р. з призначенням розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст 280-281 ЦПК України\~розгляд даної справи проведений в заочному порядку. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 23.04.2018 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії RZ №023774, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані в т.ч. і з експлуатацією наземного транспортного засобу - «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. [NUMBER] . 01.12.2018 року на вулиці О. Теліги, 4 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. [NUMBER] ., під керуванням водія [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст 124,130 КУпАП. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту № 206537 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 20.12.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 71 232, 00 грн. Відповідно ч. ч. 1, 2\~ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3\~ст. 22 ЦК України\~збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На підставі заяви про настання страхового випадку від 14.01. 2019 року №UA2018120100029/L01/01, ПрАТ\~СК\~«ПЗУ Україна» сплатило страхове відшкодування у розмірі 49\~500 грн., що підтверджується платіжним дорученням за №24969 від 17 січня 2019 року. На підставі\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно пп. а) п. 38.1.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно пп. в) п. 38.1.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик\~\~після\~\~виплати\~\~страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно пп. 37.1.4, п. 37.1, ст. 37 ЗУ «Про «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~\~підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до п.1 ч.1\~ст.1188 ЦК України\~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у позивача виникло право зворотної вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 49 500,00 грн. Відповідно до ч.6\~ст.261 ЦК України\~за регресними зобов`язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов`язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування). У спростування зазначеного відповідачем будь яких доказів суду не надано. Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню, у зв`язку з чим із [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» необхідно стянути суму завданої майнової шкоди в розмірі 49 500,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved