Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту її проживання однією сім'єю [PERSON], який помер [INFO] року, за період з 1993 року по [INFO] року. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що [INFO] року помер [PERSON] з яким вона проживала з 1993 року по день його смерті. Вказувала що вони проживали однією сім'єю в квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві власності, при цьому [PERSON] з жовтня 2005 року був зареєстрований у вказаній квартирі. Зазначала, що вони мали спільний бюджет, разом сплачували за комунальні послуги, спільно проводили ремонт квартири, проте шлюб не реєстрували й спільних дітей не мали. Поховала [PERSON] вона за спільні з ним кошти. На її думку, вона має право на спадкування за законом четвертої черги після [PERSON] Заяниця у судовому засіданні заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Представник зацікавленої особи - Одеської міської ради до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши дослідивши матеріали справи, надані докази, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявниця [PERSON] є власником квартири під [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.08.1995 р. 01042, виданого органом приватизації державного житлового фонду Приморського району, зареєстрованого в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 05.09.1995 року (в книзі 89 пр., на стор. 178, під р. № 200). 26 жовтня 2005 року за вищевказаною адресою тимчасово зареєструвався [PERSON] в якості піднаймача - до 17.10.2008 року, а з 03.10.2008 року останній був зареєстрований за цією адресою постійно в якості члена сім'ї заявниці [PERSON], що підтверджується довідками-витягами з будинкової книги про склад сім'ї та прописку від 02.10.2008 р. та від 30.03.2009 р., виданими дільницею № 5 КП «ЖКС «Фонтанський», й копією паспорта [NUMBER] на ім'я [PERSON], виданого Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 10.10.1997 р. Згідно ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За приписами ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 10.06.2014 р. Як вбачається з довідки дільниці № 5 КП «ЖКС «Фонтанський» за № 595 від 14.08.2014 р., [PERSON], 1940 року народження, проживав і був зареєстрований в [ADDRESS]. з 26.10.2005 року по день смерті - [INFO] року. Той факт, що заявниця витрачала гроші на поховання померлого [PERSON], підтверджується наданою суду довідкою на одержання та підпоховання праху, виданою КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування Одеський крематорій» за р.№ 1773, договором-замовленням на організацію поховання від 11.06.2014 р., фіскальним чеком № 78 від 10.06.2014 р. про сплату грошових коштів за кремацію на користь КП «Спеціалізоване підприємство КПО», договором-замовленням на організацію та проведення поховання № 021929 від 10.06.2014 р., договором-замовлення на організацію та проведення поховання від 11.06.2014 р. Наведені обставини свідчать про те, що заявниця і [PERSON], який помер [INFO] року, з 03.10.2008 року по [INFO] року постійно проживали однією сім'єю за адресою : [ADDRESS] з 26.10.2008 року по день смерті [PERSON] - [INFO] року. Суд критично оцінює доводи заявниці стосовно того, що вона і [PERSON] проживали однією сім'єю починаючи з 1993 року, оскільки, по-перше, заявниця не надала суду доказів на підтвердження цих своїх доводів; і, по-друге, ці доводи спростовуються матеріалами справи, а саме копію паспорта померлого [PERSON], в якому наявні відмітки про те, що з 26.04.1996 р. по 24.07.2002 р. він був зареєстрований за адресою : [ADDRESS], й з 26.10.2005 року по 02.10.2008 року був зареєстрований за адресою : . Одеса, [ADDRESS] в якості піднаймача, та був зареєстрований постійно за цією адресою лише 03.10.2008 року. При цьому суд враховує правову позицію, викладену в п.23 Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», в якому зазначене, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Також суд враховує позицію, викладену у Листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», щодо встановлення факту прийняття спадщини, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року). Таким чином, суд вважає, що з дослідженням доказів, наявних в справі, знайшов підтвердження факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного і

Outcome: partial