Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про виділ частки домоволодіння, що є у спільній частковій власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу згідно договору дарування від 19.06.2012 року, посвідченого Бердичівською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3-324, належить ? ідеальних частини житлового будинку за [ADDRESS], загальною площею 75,8 кв.м., житловою площею - 41,1 кв.м., до якого належать сарай - Б, погріб - В та вбиральня - У, вартістю 30.755 грн. 00 коп. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2011 року відповідач є власником 1/4 ідеальної частини житлового будинку за [ADDRESS], до якого належать наступні господарські та побутові споруди: сарай - Б, погріб - В та вбиральня - У. У зазначеному вище житловому будинку за [ADDRESS] позивач проживає разом з дружиною та дитиною. Відповідач у зазначеному будинку не проживає, оскільки має житло за адресою [ADDRESS]. Як стверджує позивач у своєму позові, відповідач виділити у натурі йому добровільно належну частину домоволодіння не бажає. Угоди про виділення кожному у натурі їх частини із загального майна між ними не досягнуто. Тому, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. У судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві, а саме ухвалити рішення, яким виділити йому у власність ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS], а саме: 14 м.кв. житлової кімнати 1-4, площею 24,2 м.кв., житлову кімнату 1-3, площею 8,5 м.кв., житлову кімнату 1-5, площею 8,4 м.кв., кухню 1-2, площею 13,9 м.кв., санвузол 1-1, площею 4,7 кв. м., коридор 1-6, площею 5,5 м.кв., веранду -1, площею 11,6 м. кв., 23 м.кв. приміщення сараю - Б. Позивачу виділити у власність ? частину житлового будинку за [ADDRESS], а саме: 10,2 м.кв. житлової кімнати 1-4, площею 24,2 м.кв. та 11,7 м.кв. приміщення сараю - Б (приміщення комори). Погріб - В та вбиральню-У залишити у спільному користуванні. Представник відповідача на підставі довіреності від 13.12.2014 року [PERSON] в судове засідання з'явився, позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, надавши суду письмові заперечення на позов. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволені позову. Відповідно до ч.1 та 2 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Виходячи зі змісту ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, відповідно до положень ч.1 ст.356 ЦК України, є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння, та користуватися майном, що є їхньою частковою власністю. Згідно з вимогами ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки майна із майна, що є у спільній частковій власності. Однак, вирішуючи даний спір, та для з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, в тому числі в будівельно-технічній, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі,

Outcome: dismissed