Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про знаття арешту з майна. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що його батько [PERSON] та [PERSON] 02.11.1994 році уклади договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , який був посвідчений державним нотаріусом 2-ї Дніпродзержинської нотаріальної контори та зареєстровано за № 2-4368. Після придбання будинку його батьки [PERSON] та [PERSON] почали проживати в будинку. [INFO] помер його батько - [PERSON] , а [INFO] , померла його мати- [PERSON] . Після смерті батьків, він звернувся до приватного нотаріуса Красношлик Л.Л. для отримання спадщини, де йому було повідомлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться під арештом. Підставою обтяження була ухвала Дніпропетровського обласного суду від 27.04.1989 року за заявою про забезпечення позову. 20.03.1990 року прийнято рішення по справі та за [PERSON] визнано право власності, після чого його батьки придбали зазначений будинок та користувались ним до своєї смерті, однак обтяження, яке було накладено на будинок, не було скасовано. Просить зняти арешт з будинку [ADDRESS] для отримання спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив зняти арешт з будинку [ADDRESS] для\~ отримання\~свідоцтва про\~спадщину,\~ після\~смерті батьків.\~ Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно договору купівлі-продажу від 02.11.1994 року, який був посвідчений державним нотаріусом 2-ї Дніпродзержинської нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі № 2-4368, [PERSON] який був одружений на [PERSON] придбав будинок [ADDRESS] (а.с. 10) Згідно свідоцтва про смерть, яке видане Південним районним у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1063, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.12) Згідно свідоцтва про смерть, яке видане Південним районним у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 75, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.11) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9), З довідки приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Л.Л., вбачається, що [PERSON] [INFO] , є спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON] (а.с. 8). Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження (а.с .13), ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 27.04.1989 року на будинок [ADDRESS] було накладено обтяження у вигляді арешту (а.с 13) у зв`язку з розглядом позовної заяви. 20.03.1990 року по цивільній справі № 1-90 Дніпропетровським обласним судом було винесено рішення, за [PERSON] було визнано право власності на будинок, однак арешт з будинку не був скасований. Відповідно до ч.2\~ст.30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на майно, яке він згідно діючого законодавства має право отримати у спадщину після померлих батьків. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право, спадкоємця отримати право на спадщину за законом. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі\~докази,\~досліджені в\~ході судового\~засідання в\~їх сукупності,\~суд вважає\~за можливо\~задовольнити позовні\~вимоги [PERSON] ,\~а саме\~зняти арештз будинку [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved