Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - комунального підприємства «Житлогосп» про визнання особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що є користувачем квартири [ADDRESS]. За цією адресою зареєстрований відповідач. Проте з 2010 року не проживає, тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник тетьої особи не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні позивачка вказала, що 19 лютого 2003 року позивач уклала договір найму жилого приміщення у будинках державних і громадського жилого фонду України з приватним підприємством «Будинковий сервіс». Житлове приміщення являє собою 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 43,1 кв. м, житловою площею 27,4 кв. м. Судом встановлено, що приватне підприємство «Будинковий сервіс» ліквідовано. Суд дійшов висновку, що позивачем не надано відповідних доказів, які підтверджують факт власності або факт наймання квартири, станом на квітень 2014 року. Виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 156, 64 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із власником і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.12.2010 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Суд дійшов висновку, що на момент розгляду даного позову відповідач не є членом її сім'ї, тому норми статей 71, 72 ЖК України не може бути застосована до спірних правовідносин. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed