Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У грудні 2018 року заявник звернулась до суду з даною заявою. На її обґрунтування послалася на те, що 31.10.1970 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Приблизно в травні-червні 2000 року її чоловік поїхав на заробітки в Росію і із 2002 року будь-який звязок з ним втрачено. В 2003 році донька зверталася в Мукачівський РВ УМВС України по факту зникнення батька, однак позитивних результатів цього не було. У зв'язку з тим що на даний момент заявник не має можливості оформити субсидії та інші документи просить заявлені вимоги задоволити в повному обсязі. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, подала повідомлення про розгляд справи у відсутності представника Відділу. Вислухавши пояснення представника заявника, зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.10.1970 року. Від подружнього життя мають дочку [PERSON] [INFO]. [PERSON], [INFO], згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи та про склад сімї № 138 від 11.01.2018 року Великолучківської сільської ради Закарпатської області зареєстрований за адресою: [INFO]. Як видно з повідомлення Мукачівського РВ УМВС від 10.06.2008 року заявниця у червні 2008 року зверталась з приводу зникнення [PERSON], та на даний час встановити місцеперебування вищевказаного не представилось можливим. (а.с.6,12). Заявник у липні 2018 року звернулася у головне управління Національної поліції в Закарпатській області із заявою про оголошення [PERSON] в розшук. Згідно з повідомленням від 19.07.2018 року головного управління Національної поліції в Закарпатській області встановити місце перебування [PERSON], [INFO] на представляється можливим про встановлене місце перебування вищевказаного буде проінформовано додатково. (а.с.12) Актом обстеження матеріально-побутових умов від 12.01.2018 року зафіксовано факт не проживання [PERSON] з 2000 року по теперішній час (а.с. 8) Відповідно до ч. 1\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 3 ч. 2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Безвісна відсутність - це категорія цивільного законодавства, яка може застосовуватись у випадку, коли через тривалу відсутність фізичної особи відносини, які виникли за її участю, набули невизначеності. Можливість визнання особи безвісно відсутньою необхідна для забезпечення стійкості та визначеності цивільних відносин та захисту прав і законних інтересів їх учасників. Визнання фізичної особи безвісно відсутньою здійснюється за судовим рішенням на підставі встановлення кількох юридичних фактів: відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами; закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у\~ст.2 ЦПК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності, враховуючи те, що [PERSON] перебуває в державному розшуку, як безвісті зниклий, по місцю його реєстрації немає відомостей про його місце перебування, суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому [PERSON], [INFO], слід визнати безвісно відсутнім. Питання щодо стягнення судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України заявником не ставилося.

Outcome: approved