Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просить стягнути з банку на її користь пеню за прострочення повернення депозитних вкладів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.10.2009 року між нею і ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір банківського вкладу № SAMDN47000707973909 «Вклад Копилка» строком на 12 місяців (по 15.10.2010 року включно) на суму 151,40 доларів США, процентна ставка 12,5% річних. Крім того, 15.10.2009 року між нею і банком був укладений договір банківського вкладу № SAMDN47000707974046 «Вклад Копилка» строком на 1 місяців (по 15.10.2010 року включно) на суму 8 євро 50 центів, процентна ставка 12,5 % річних. 05.09.2011 року між нею і банком був укладений договір банківського вкладу № SAMDN01000719375577 «Вклад Стандарт» строком на 3 місяці (по 05.12.2011 року включно) на суму 18200 доларів США, процентна ставка 7 % річних. 07.06.2013 року між нею і банком був укладений договір банківського вкладу № SAMDN25000735749011 «Вклад Стандарт на 12 місяців» строком на 366 днів (по 07.06.2014 року включно) на суму 18817,05 доларів США, процентна ставка 9,75 % річних. 26.07.2013 року між нею і банком був укладений договір банківського вкладу № SAMDN25000736768499 «Вклад Стандарт на 12 місяців» строком на 366 днів, сума вкладу 4548 євро, процентна ставка 7,5% річних. 18.12.2013 року між нею і банком був укладений договір банківського вкладу № SAMDNWFD0070038033700 «Депозит плюс» строком на 3 місяці (по 18.03.2014 року) на суму 40000 грн., процентна ставка 17 % річних. 18.12.2013 року між нею і банком був укладений договір банківського вкладу № SAMDNWFD0070038030000 «Приват-вклад» строком на 366 днів (по 18.12.2014 року) на суму 7487 грн., процентна ставка 8,5 %. По закінченню строку дії договорів відповідач суму вкладів не повернув. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.08.2017 року, залишеним без змін постановою Верховного суду від 13.11.2019 року, стягнуто з відповідача на її користь: за договором банківського вкладу № SAMDN47000707973909 «Вклад Копилка» від 15.10.2009 року: 955,40 доларів США - сума вкладу, 538,90 доларів США - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDN47000707974046 «Вклад Копилка» від 15.10.2009 року: 236,50 євро - сума вкладу, 133,48 Євро - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDN01000719375577 «Вклад Стандарт» від 05.09.2011 року: 18200 доларів США - сума вкладу, 4640,63 доларів США - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDN25000735749011 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 07.06.2013 року: 18817,05 доларів США - сума вкладу, 3429,60 доларів США - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDN25000736768499 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 26.07.2013 року: 4548 Євро - сума вкладу, 593,06 Євро - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070038033700 «Депозит плюс» від 18.12.2013 року: 40000 грн. - сума вкладу, 9328,80 грн. - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070038030000 «Приват-вклад» від 18.12.2013 року: 7487 грн. - сума вкладу, 873,06 грн. - проценти. Зазначені кошти були виплачені в рамках виконавчого провадження № 55263343 у липні 2019 року. Зазначає, що згідно з рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.08.2017 року відповідач отримав вимогу позивача про повернення вкладів з процентами 22.05.2015 року, а тому згідно з частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» з цього часу повинен сплачувати позивачу 3% від утриманих коштів за кожен день прострочення до дня їх повернення (01.07.2019 року). Отже, загальна сума пені складатиме: за договором банківського вкладу № SAMDN47000707973909 «Вклад Копилка» від 15.10.2009 року: 955,40 доларів США (сума вкладу) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 43021,66 доларів США, 538,90 доларів США (проценти) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 24266,66 доларів США; за договором банківського вкладу № SAMDN47000707974046 «Вклад Копилка» від 15.10.2009 року: 236,50 Євро (сума вкладу) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 10649,59 Євро, 133,48 Євро (проценти) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 6010,60 Євро; за договором банківського вкладу № SAMDN01000719375577 «Вклад Стандарт» від 05.09.2011 року: 18200 доларів США (сума вкладу) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 819546 доларів США, 4640,63 доларів США (проценти) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 208967,56 доларів США; за договором банківського вкладу № SAMDN25000735749011 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 07.06.2013 року: 18817,05 доларів США х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 847331,76 доларів США, 3429,60 доларів США (проценти) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 154434,88 доларів США; за договором банківського вкладу № SAMDN25000736768499 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 26.07.2013 року: 4548 Євро (сума вкладу) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 204796,44 Євро, 593,06 Євро - проценти х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 26705,49 Євро; за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070038033700 «Депозит плюс» від 18.12.2013 року: 40000 грн. (сума вкладу) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 1801200 грн., 9328,80 грн. (проценти) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 420075,86 грн.; за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070038030000 «Приват-вклад» від 18.12.2013 року: 7487 грн. (сума вкладу) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 337139,61 грн., 873,06 грн. (проценти) х 1501 (кількість днів прострочення) х 3% = 39313,89 грн. Враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір тіла кредиту та процентів, позивач вважала можливим відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України зменшити заявлену суму пені до розміру тіла депозиту та процентів, а саме: за договором банківського вкладу № SAMDN47000707973909 «Вклад Копилка» від 15.10.2009 року: 1494,3 доларів США (955,40 + 538,90), що станом на 01.07.2019 року еквівалентно 39117,69 грн.; за договором банківського вкладу № SAMDN47000707974046 «Вклад Копилка» від 15.10.2009 року 369,98 Євро (236,50 + 133,48), що станом на 01.07.2019 року еквівалентно 11012,20 грн.; за договором банківського вкладу № SAMDN01000719375577 «Вклад Стандарт» від 05.09.2011 року 22840,63 доларів США (18200 + 4640,63), що станом на 01.07.2019 року еквівалентно 597920,61 грн.; за договором банківського вкладу № SAMDN25000735749011 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 07.06.2013 року 22246,65 доларів США (18817,05 + 3429,60), що станом на 01.07.2019 року еквівалентно 582371,44 грн.; за договором банківського вкладу № SAMDN25000736768499 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 26.07.2013 року 5141,06 Євро (4548 + 593,06), що станом на 01.07.2019 року еквівалентно 153020,13 грн.; за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070038033700 «Депозит плюс» від 18.12.2013 року 49328,80 грн. (40000 + 9328,80); за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070038030000 «Приват-вклад» від 18.12.2013 року 8360,06 грн. (7487 + 873,06). Таким чином, позивач просила стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь суму пені у загальному розмірі 1438130 грн. 93 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 20500 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» був поданий відзив на позов [PERSON] , в якому банк зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно з частиною 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спору, є підставою для відмови у позові. [PERSON] звернулася до суду 19.12.2019 року. Отже, на думку відповідача, пеня повинна розраховуватися за період з 19.12.2018 року по 01.07.2019 року. Крім того, відповідач вважав суму пені у розмірі 1438130,93 грн. явно завищеною, такою, що не відповідає принципу розумності, справедливості, пропорційності. У зв`язку з цим відповідач у своєму відзиві на позов просив застосувати строк спеціальної позовної давності та наполягав на зменшенні розміру пені щонайменше до розміру відсотків за кожним договором банківського вкладу, що були стягнуті на користь позивача судовим рішенням у справі № 201/7735/15-ц. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та наполягав на його задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», назву якого в подальшому змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», були укладені наступні договори банківського вкладу: договір банківського вкладу № SAMDN47000707973909 «Вклад скарбничка» від 15.10.2009 року, договір банківського вкладу № SAMDN47000707974046 «Вклад скарбничка» від 15.10.2009 року, договір банківського вкладу № SAMDN01000719375577 «Вклад Стандарт» від 05.09.2011 року, договір банківського вкладу № SAMDN25000735749011 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 07.06.2013 року, договір банківського вкладу № SAMDN25000736768499 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 26.07.2013 року, договір банківського вкладу № SAMDNWFD0070038033700 «Депозит плюс» від 18.12.2013 року, договір банківського вкладу № SAMDNWFD0070038030000 «Приват-вклад» від 18.12.2013 року. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь [PERSON] грошові кошти за договорами банківського вкладу в загальній сумі 46581,58 доларів США, 5511,01 Євро та 57688,86 грн., які складаються з суми вкладів та процентів: 1) за договором банківського вкладу № SAMDN47000707973909 «Вклад Копилка» від 15.10.2009 року: 955,40 доларів США - сума вкладу, 538,90 доларів США- проценти; за договором банківського вкладу № SAMDN47000707974046 «Вклад Копилка» від 15.10.2009 року: 236,50 євро - сума вкладу, 133,48 Євро - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDN01000719375577 «Вклад Стандарт» від 05.09.2011 року: 18200 доларів США - сума вкладу, 4640,63 доларів США - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDN25000735749011 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 07.06.2013 року: 18817,05 доларів США - сума вкладу, 3429,60 доларів США - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDN25000736768499 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 26.07.2013 року: 4548 Євро - сума вкладу, 593,06 Євро - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070038033700 «Депозит плюс» від 18.12.2013 року: 40000 грн. - сума вкладу, 9328,80 грн. - проценти; за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070038030000 «Приват-вклад» від 18.12.2013 року: 7487 грн. - сума вкладу, 873,06 грн. - проценти. Згідно з поясненнями представників сторін у заявах по суті справи та в судовому засіданні зазначені суми фактично виплачені банком позивачу 01.07.2019 року. Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Будь-яких підстав сумніватися у достовірності доводів представників сторін про виплату позивачу присуджених рішенням суду коштів 01.07.2019 року в суду немає, оскільки вони узгоджуються між собою. Вирішуючи між сторонами спір щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення видачі коштів за договорами банківських вкладів, суд враховує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (статті 549, 551, 611 ЦК України). Частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Оскільки відповідно до статей 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, а клієнтом банку є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі. Відповідно до правовоїпозиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19), виходячи з того, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, з банку підлягає стягненню пеня, передбачена частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі. При чому тлумачення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави зробити висновок, що нарахування пені має відбуватися на всю суму утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі. Крім того, оскільки пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені Законом України «Про захист прав споживачів» за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві, то нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України. Поряд із цим, суд враховує, що пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України встановлюється спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки. Відтак, позивач має право на стягнення з банку на її користь пені в межахрічного строку позовної давності, а саме за період з 19.12.2018 року до 01.07.2019 року (194 дні прострочення), виходячи з наступного розрахунку: - за договором банківського вкладу № SAMDN47000707973909 «Вклад Копилка» від 15.10.2009 року: 955,40 доларів США (сума вкладу) х 3% х 194 (кількість днів прострочення) = 5560,43 доларів США, 538,90 доларів США (проценти) х 3% х 194 (кількість днів прострочення) = 3136,40 доларів США, а всього 8696,83 доларів США, що станом на 01.07.2019 року еквівалентно 227665,09 грн. (8696,83 х 2617,7939:100); - за договором банківського вкладу № SAMDN47000707974046 «Вклад Копилка» від 15.10.2009 року: 236,50 Євро (сума вкладу) х 3% х 194 (кількість днів прострочення) = 1376,43 Євро, 133,48 Євро (проценти) х 3% х 194 (кількість днів прострочення) = 776,85 Євро, а всього 2153,28 Євро, що станом на 01.07.2019 року еквівалентно 64090,91 грн. (2153,28 х 2976,4317:100); - за договором банківського вкладу № SAMDN01000719375577 «Вклад Стандарт» від 05.09.2011 року: 18200 доларів США (сума вкладу) х 3% х 194 (кількість днів прострочення) = 105924 доларів США, 4640,63 доларів США (проценти) х 3% х 194 (кількість днів прострочення) = 27008,47 доларів США, а всього 132932,47 доларів США, що станом на 01.07.2019 року еквівалентно 3479898,09 грн. (132932,47 х 2617,7939:100); - за договором банківського вкладу № SAMDN25000735749011 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 07.06.2013 року: 18817,05 доларів США х 3% х194 (кількість днів прострочення) = 109515,23 доларів США, 3429,60 доларів США (проценти) х 3% х 194 (кількість днів прострочення) = 19960,27 доларів США, а всього 129475,5 доларів США, що станом на 01.07.2019 року еквівалентно 3389401,74 грн. (129475,5 х 2617,7939:100); - за договором банківського вкладу № SAMDN25000736768499 «Вклад Стандарт на 12 місяців» від 26.07.2013 року: 4548 Євро (сума вкладу) х 3% х 194 (кількість днів прострочення)= 26469,36 Євро, 593,06 Євро (проценти) х 3 % х 194 (кількість днів прострочення) = 3451,61 Євро, а всього 29920,97 Євро, що станом на 01.07.2019 року еквівалентно 890577,24 грн. (29920,97 х 2976,4317:100); - за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070038033700 «Депозит плюс» від 18.12.2013 року: 40000 грн. (сума вкладу) х 3 % х 194 (кількість днів прострочення) = 232800 грн., 9328,80 грн. (проценти) х 3 % х 194 (кількість днів прострочення) = 54293,62 грн., а всього 287093,62 грн.; - за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070038030000 «Приват-вклад» від 18.12.2013 року: 7487 грн. (сума вкладу) х 3 % х 194 (кількість днів прострочення) = 43574,34 грн., 873,06 грн. (проценти) х 3 % х 194 (кількість днів прострочення) = 5081,21 грн., а всього 48655,55 грн. Таким чином, загальна сума пені складає 8387382,24 грн. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення пені в сумі 1438130 грн. 93 коп. Отже, з АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути на користь позивача суму пені відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 1438130 грн. 93 коп. Підстав для зменшення пені відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України суд не вбачає, оскільки згідно з зазначеною нормою розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд звертає увагу, що заявлена позивачем до стягнення сума пені не перевищує розміру збитків, відповідає засадам справедливості та розумності з огляду на тривалість прострочення відповідачем повернення позивачу банківських вкладів та процентів за ними. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зокрема, згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд враховує, що в силу положень Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору. Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» судовий збір, що підлягав сплаті за подання цього позову, становить 9605 грн. - за вимогу майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб (з 01.01.2019 р. - 1921 грн.). Отже, у зв`язку із задоволенням позову суд присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 9605 грн. Крім того, у своєму позові [PERSON] просила стягнути з відповідачів на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20500 грн., які складаються з: 10000 грн. - розробка правової позиції, складання та подання до суду позовної заяви та 1500 грн. за кожне судове засідання, в тому числі таке, що не відбулося не з вини адвоката, з розрахунку відвідування 7 судових засідань (1500 х 7). На підтвердження понесення позивачем вказаних витрат суду надана копія договору про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом Карлашем І.А., копія квитанції про оплату послуг адвоката, акт приймання-передачі правової допомоги. Визначаючи суму витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує рівень складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг та час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, ціну позову, а також те, що представник позивача - адвокат фактично приймав участь у чотирьох судових засіданнях, та вважає, що покладення на відповідача витрат позивача за судові засідання, які не відбулися, буде несправедливим. Тому суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу відповідачем у розмірі 16000 грн. (10000 + /1500 х 4/), так як ці витрати пов`язані з розглядом справи та знайшли своє підтвердження.

Outcome: approved