Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача про зменшення розміру аліментів, відповідно до якої просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2018 року на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] з 1/4 частини всіх видії його заробітку на 1/6 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позовної зави обґрунтовані тим, що 05 травня 2018 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що даний наказ було видано без врахування того, що в нього на утриманні є ще одна донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він також сплачує аліменти на підставі рішення Павлоградського міжміського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також звернув увагу на те, що окрім того, що він вже сплачує аліменти на утримання другої дитини, перебуваючи на службі у Збройних Силах України, він отримав поранення та частково втратив працездатність. У зв`язку із погіршенням здоров`я, наявністю іншої дитини, на користь якої також сплачуються аліменти та відповідно погіршенням матеріального становища, позивачу тяжко матеріально виплачувати аліменти на утримання доньки у визначеному судовим наказом розмірі, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2019 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 28 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання їх спільної з позивачем доньки, на які позивач посилається у позовній заяві, зокрема наявність дитини від першого шлюбу, на яку він також сплачує аліменти та часткова втрата працездатності були відомі під час прийняття судового наказу від 05 травня 2018 року, а тому не можуть бути враховані судом. Вважає що позивачем не доведено як саме втрата працездатності на 15 % впливає на його працездатність, оскільки інвалідність йому встановлена не була, в той час як їх спільна дитина [PERSON] , [INFO] має статус дитини-інваліда. Звернула увагу суду на те, що окрім державної соціальної допомоги на дитину-інваліда, іншого доходу вона не має, оскільки не працює через те, що дитина потребує постійного догляду. Вважає, що позивачем у позовній заяві не доведено зміну матеріального та сімейного стану, у зв`язку із чим підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів - відсутні. Представник позивача [PERSON] , що діє в інтересах позивача [PERSON] на підставі довіреності від 03 вересня 2019 року, в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та наполягав на їх задоволенні. Суду надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на доводах, наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 травня 2018 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ, яким на позивача покладено обов`язок щомісяця сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). Як встановлено в судовому засіданні, позивач має ще одну дитину від першого шлюбу з [PERSON] , який було розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с.6). На підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року на позивача покладено обов`язок щомісяця сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Відповідно до довідки МСЕК № 4 серії 12 ААА № 009926 від 06 серпня 2019 року, позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності на 15% (а.с.9). Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Якименко А.О., заборгованість по аліментам за виконавчим документом № 2н-202/107/2018 від 15 травня 2018 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання [PERSON] ( [INFO] ) станом на 30 вересня 2019 року становить 30 801,15 грн., що також свідчить про погіршення матеріального стану позивача та його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального стану та стану здоров`я батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього після прийняття судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки, змінився його стан здоров`я, оскільки ним втрачено 15 % професійної працездатності, також змінилось його матеріальне становище, оскільки ним вже сплачуються аліменти на утримання дитини від першого шлюбу у розмірі 1/4 частини, що сукупно становить половину його щомісячного доходу. Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану та стану здоров`я у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент прийняття 05 травня 2018 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська судового наказу про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182СК України). Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання малолітньої доньки, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав малолітньої дитини. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану та стану у здоров`я у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідача судового збору, сплаченого ним за подання даного позову, суд вважає можливим не стягувати його з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: approved