Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його інтереси в судовому засіданні представляла представник [PERSON], яка підтримала позовні вимоги і просить |||суд позов задовольнити повністю, судові витрати залишити за позивачем. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] та його представник [PERSON] посилаються, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді: житловий будинок під літ. «А-1» з прибудовою під літ. «а» та ганком під літ. «а1», житловий будинок під літ. «А1-1», господарська будівля під літ. «Е» з ганком під літ. «е», колодязь під літ. №1, загальною вартістю 613 096 гривень, які розташовані за адресою: [ADDRESS] Вказав, що [PERSON] з 1995 року по день смерті [INFO] року постійно проживав з [PERSON] однією сім'ю за адресою: [ADDRESS] та фактично прийняв спадщину, так як продовжує постійно проживати у вказаному будинку. Інших спадкоємців немає. Представник відповідача Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі відповідача, заперечень на позов не надали (а.с. 28, 33)|||. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], перевіривши і дослідивши матеріали справи|речі|, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи, [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді: житловий будинок під літ. «А-1» з прибудовою під літ. «а» та ганком під літ. «а1», житловий будинок під літ. «А1-1», господарська будівля під літ. «Е» з ганком під літ. «е», колодязь під літ. №1, загальною вартістю 613 096 гривень, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 10, 11-20, 21). Згідно довідки Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 440 від 16.07.2002 року вбачається, що гр. [PERSON], який проживає в селі Червоний Шахтар Ізюмського району, дійсно проводив постійний догляд за [PERSON], і на день її смерті [INFO] року проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Суд звертає увагу, що правила книги шостої ЦК України 2003 року може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до положень статей 525, 527 ЦК УРСР спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19.02.2007 року встановлено факт проживання однією сім'ю [PERSON] та [PERSON] з 1995 року по [INFO] року (а.с. 7). Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється певними діями, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.2 ст. 549 ЦК УРСР строк. Судом встановлено, що [PERSON] з 1995 року по [INFO] року постійно проживав з [PERSON] однією сім'ю та продовжує по цей час проживати за адресою: [ADDRESS], та фактично прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР. Згідно ч.1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до змісту ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Судом установлено, що єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO] року, є позивач [PERSON], який з 1995 року по [INFO] року постійно проживав з [PERSON] однією сім'ю та продовжує по цей час проживати за адресою: [ADDRESS]. Інших спадкоємців за заповітом або за законом не вбачається. Відповідно відповіді Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області від 04.11.2014 року № 2817/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, відсутня та не заводилась (а.с. 25). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права, на спадщину. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Вказане спадкове майно входить до складу спадщини та позивач має право на визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом. У задоволенні позовних вимог відповідач не заперечував (а.с. 33). Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати, які позивач сплатив за судовий збір, не компенсуються у зв'язку із вимогами про це позивача (а.с. 1).

Outcome: approved