overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 15.10.1994 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народився троє дітей: син [PERSON], [INFO], який проживає окремо, син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, однією сім'єю не проживають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач у судове засідання не прибув. Подав письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовольнити, розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 1.08.2009 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, однією сімєю не проживають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач у судове засідання не прибув. Подав письмову заяву в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовольнити, розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 11.05.2018 ним

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. У спірній квартирі крім неї зареєстрована її відповідач, яка є її донькою. У спірній квартирі відповідач не проживає з 28 квітня 1988 року, спільного господарства не веде, витрати на комунальні послуги вона не сплачує. Вважає, що відповідач втратила право користування житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні. Просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 16). ЇЇ представник подала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, пред`явлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується реєстраційним посвідченням від 16 березня 1994 року (а.с. 20) та довідкою ЖБК «Молодіжний-2» від 14 лютого 1994 року № 20 (а.с. 22). З позову вбачається, що відповідач, яка є донькою позивача, у спірній квартирі не проживає з 28 квітня 1988 року, витрати на комунальні послуги вона не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на письмові докази. З наданих актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 20 липня 2016 року, 13 грудня 2017 року та 20 листопада 2018 року, складених мешканцями будинку, вбачається, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації з 28 квітня 1988 року (а.с. 7-9). Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає 704 гривні 80 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Кива із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 04.09.2010 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім`ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв`язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив задовольнити та розірвати шлюб. Враховуючи, що у справі на виконання положень п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, проведено підготовче засідання, у якому відповідачем надано заяву про визнання позову, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04.09.2010 року між громадянами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 2414. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, а відповідач позовні вимоги визнає, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, а відповідач позовні вимоги підтримує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 16.03.2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В заяві посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з різними поглядами на життя, відсутністю спільних інтересів. З листопада 2018 року вони з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з позивачем. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільним і таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.22). Відповідач, повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.(а.с.28). Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно розяснень п.10 \~Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11\~ проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони 16.03.2013 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про одруження (а.с.3). Від цього шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 19.10.2012 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В заяві посилається на те, що на протязі останніх двох років стосунки з відповідачем погіршились у зв'язку з різними поглядами на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільним і таким, що суперечить їх інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач у підготовче засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.15). Відповідач у підготовче засідання не з'явився. Подав заяву про визнання позову і розгляд справи без його участі (а.с.20). Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 19.10.2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від цього шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.8). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач визнала позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені, тривалий час вони спільно не поживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 25.04.2012 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В заяві посилається на те, що з 01.06.2018 року припинені шлюбні стосунки, у звязку з різними поглядами на життя, різні характери. Спільне господарство не ведеться. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільним і таким, що суперечить їх інтересам, та інтересам дитини. Просить шлюб розірвати. Позивач у підготовче засідання не з'явилася. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просить їх задовольнити (а.с.25). Відповідач у підготовче засідання не з'явився. Подав заяву про визнання позову і розгляд справи без його участі (а.с.23). Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 25.04.2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від цього шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.8). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач визнала позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені, тривалий час вони спільно не поживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 16.08.2007 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 283. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З грудня 2018 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов'язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 16.08.2007 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 283, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона звернулась до Маріупольського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо оформлення їй пенсії у зв'язку з досягненням пенсійного віку. У підтвердження свого трудового стажу вона надала трудову книжку, однак, у зв'язку із наявністю в ній написання прізвища, це не виявляється можливим. Так, у трудовій книжці [PERSON] російською мовою дівоче прізвище зазначено «Чернышева», а у свідоцтві про народження та про укладання шлюбу вказано російською мовою «Чернышова». Оскільки наявність цього недоліку позбавляє заявника можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] від 26.08.1977 року. Заявниця у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Маріупольського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій просить прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.02.1960 року Ленінським рай бюро ВРАЦС Іванівської області, [PERSON] народилась [INFO] року, актовий запис № 29. 02.06.1988 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 6. Разом з тим, у трудовій книжці прізвище заявниці вказано некоректно, а саме російською мовою «Чернышева», що унеможливлює встановлення належності їй трудової книжки та зарахування стажу для призначення пенсії. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки заявнику. На підставі викладеного та

Outcome: approved