Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

У вересні 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за картковим рахунком. В обґрунтування позову зазначено, що 04.01.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір у формі заяви про приєднання №30107323/040120 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви про приєднання. Відповідно до п.п. 3.4.1, 3.4.2 Заяви про приєднання до Договору клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в Гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходиться у приміщеннях установ Банку. Також Банк надав Клієнту Платіжну картку типу «моя картка» та пін - конверт до неї. Відповідно до Заяви клієнт погодився, що йому може бутив встановлено бажаний розмір кредиту в сумі 15750 гривень. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки із кінцевим терміном дії 30.11.2024 року. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за користування кредитними коштами є фіксованою і складає 38% річних і сплачується щомісячно. Плата за перевищення витраченого ліміту по картковому рахунку становить - 60% річних. Згідно пункту 1.17.1 розділу XXII Договору, клієнт зобов`язався використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором. Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань та перестав виконувати умови Договору у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість відповідача, перед Банком станом на 28.08.2021 року становить 17747,97 грн., з яких: 15294,28 грн. - основний борг; 2372,20 грн.- проценти за користування кредитом; 0,00 грн. - комісія; 0,00 грн. -пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 0,00 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 47, 29 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 18,74 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 0,00 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 15,46 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення погашення процентів за користування кредитом. На підставі наведеного та посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст. 509, 526, 536, 625, 629, 1049 ЦК України, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у зазначеному вище розмірі за кредитним договором та судові витрати в сумі 2270 гривень. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.09.2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Останній подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та стягнути судові витрати по справі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідачці неодноразово надсилалися судова повістка про виклик до суду, ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою за місцем її реєстрації: [ADDRESS] . Однак, відповідачка [PERSON] у визначені судом дату та час в судове засідання на розгляд справи повторно не з`явилася, своїх заперечень або відзиву на позов до суду не надала, про причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З урахуванням наведеного та відповідно до ч.3 ст.131, статей 223, 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність можливості та правових підстав для розгляду справи за відсутності в судовому засіданні сторін та/або їх представників в порядку заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом установлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви про приєднання № 30107323/040120 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На виконання умов договору, укладеного між сторонами, банк відкрив поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надав клієнту платіжну картку Visa Rewards та ПІН-конверт до неї. Відповідно до довідки відповідачці [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в розмірі 15750 гривень на строк до закінчення строку платіжної картки, із процентною ставкою 38 % річних за користування кредитними коштами. Плата за перевищення витраченого ліміту по картковому рахунку становить - 60% річних. Згідно пункту 1.17.1 розділу XXII Договору, клієнт зобов`язався використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача № [NUMBER] . У зв`язку з порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за договором, останній згідно розрахунку заборгованості позивача станом на 28.08.2021 року має заборгованість у розмірі 17747,97 гривень. Наданий розрахунок позивача є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором, що є порушенням його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено приписами ч.1 ст.610 ЦК України. Згідно положень ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як зазначено у ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає, що позивач в силу ст. 1050 ЦК України має право вимагати повернення позики та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. З огляду на вимоги вище зазначених норм закону та умови договору, згідно яких банк має право стягнути заборгованість за кредитом, відсотки та штрафні санкції, суд знаходить необхідним провести таке стягнення з [PERSON] , захистивши в такий спосіб порушене право позивача. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст.77-79 ЦПК України, та не оспорюються відповідачем. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2270 гривень судового збору, який був сплачений при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved