overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

У вересні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 22.09.1995 р. перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром реєстрації сім'ї, а/з № 1964 шлюбі. Від даного шлюбу є повнолітній син 1998 р.н. Зі слів позивача, одруження із відповідачем виявилось невдалим, із 2005 р. відповідач почала зловживати алкогольними напоями. При цьому у 2013 р. відповідач проходила лікування від алкогольної залежності, з липня 2014 р припинила працювати, і тому (зі слів позивача) з червня по липень 2015 р. вони припинили шлюбні стосунки. У подальшому ним було подано позов до суду щодо розірвання шлюбу, але ухвалою суду від 29.01.2016 р. позов було залишено без розгляду у зв'язку із примиренням між сторонами. На даний час сторони знову разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки, так як відповідач продовжує вживати алкогольні напої обіцяючи позивачу більше цього не робити, але (зі слів позивача) не дотримуючись обіцянок. Спору щодо майнових та житлових прав між ними не має. Тому враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] просить суд розірвати даний шлюб. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав свою заяви щодо підтримки позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання так і не з'явилась. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як встановлено судом, з 22.09.1995 р. перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром реєстрації сім'ї, а/з № 1964 шлюбі. Від даного шлюбу є повнолітній син 1998 р.н. Як з'ясовано судом, з 2005 р. відповідач почала зловживати алкогольними напоями, але у 2013 р. відповідач проходила лікування від алкогольної залежності, а з липня 2014 р припинила працювати, і тому між ними з червня по липень 2015 р. було припинено шлюбні стосунки. Позивачем [PERSON] було подано позов до суду щодо розірвання шлюбу, але ухвалою суду від 29.01.2016 р. позов було залишено без розгляду у зв'язку із примиренням між сторонами. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, так як відповідач продовжує вести інший спосіб життя, який суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову, як законного та обґрунтованого. При задоволенні позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України. Тому враховуючи викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

У вересні 2019р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 28 лютого 2003 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 273. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння з питань подружнього життя. Різні погляди на життя, побутові проблеми породжували сварки в сім`ї. Наразі, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач також висловила, що не бажає зберегти сім`ю, однак заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки має вимоги до позивача щодо поділу майна. На запитання головуючого судді відповідач вказала, що шлюб між сторонами існує формально. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 2003 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 273. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно дост.110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам прозивача, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає задоволенню. З приводу того, що відповідач має вимоги до позивача щодо поділу майна, суд зазначає, що вказані вимоги можуть будуть предметом розгляду окремої справи ( у разі подання такого позову) та не є підставою для відмови в позові [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

У вересні 2019\~р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 12.08.2015\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~36, посилаючись на те, що з вересня 2017\~р. з [PERSON] шлюбні стосунки припинені, спільно не проживають, а тому подальше збереження сім`ї неможливе. [PERSON] позов визнала, про що зазначено у її заяві від 21.12.2019\~р. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] \~Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Попільнянського районного\~управління юстиції\~у Житомирській\~області 12.08.2015\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~36 (а.\~с.\~5). Спільні діти у шлюбі не народжувались (а.\~с.\~9, 10). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] та визнання останньою цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене,\~Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (384,20\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (384,20\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

У вересні 2019\~р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 13.12.2011\~р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №\~810, посилаючись на те, що сімейне життя з [PERSON] не склалось, порозуміння відсутнє, примирення неможливе. [PERSON] позов визнала, про що зазначено у її заяві від 28.12.2019\~р. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Бердичівського міськрайонного\~управління юстиції\~Житомирської області\~13.12.2011\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~810, вони є батьками дитини [PERSON] , який народився [INFO] (а.\~с.\~8, 9). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] та визнання останньою цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене,\~Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (384,20\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (384,20\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

У вересні 2019 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 29.03.2016 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 95, посилаючись на те, що шлюбних відносин з [PERSON] не підтримує, шлюб існує формально, примирення неможливе. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзиву не надходило. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 29.03.2016 р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 95, вони є батьками дитини - [PERSON] , який народився [INFO] (а. с. 3, 5). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б її інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

У вересні 2019 р. [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] та [PERSON] , заявники) подали до суду в порядку окремого провадження заяву про розірвання шлюбу. На обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя заявників не склалося, вони мають різні характери, погляди на життя, що призвело до втрати почуття взаємної любові та фактичного припинення подружніх відносин. Сумісний побут у заявників вести не виходить, весь час виникають суперечки. Всі спроби налагодити сімейні стосунки і зберегти сім`ю були марними, і стосунки надалі погіршуються, що дуже негативно впливає на психічний, фізичний і духовний стан як заявників, так їх дитини. Подружжя дійшло згоди про припинення сімейних відносин та їх участі у вихованні та утриманні дитини, про що свідчить нотаріально посвідчений договір. Заявники подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.11.1999 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нижньогірського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 58. Подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] . Із заяви вбачається, що спільне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на життя. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 29.08.2019 заявники уклали нотаріально посвідчений договір між батьками про визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків та про оплату аліментів на дитину, відповідно до умов вказаного договору після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір`ю, а батько буде надавати матері аліменти для дитини в сумі 60000 грн. та приймати участь у її вихованні. Отже вказаним договором, як того вимагає закон, визначене місце проживання дитини та умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини, а також умови участі батька в утриманні дитини. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дочки. З огляду на вказане, суд вважає заяву обґрунтованою і задовольняє її. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

У вересні 2019 р. [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] та [PERSON] , заявники) подали до суду в порядку окремого провадження заяву про розірвання шлюбу. На обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені та спільне господарство не ведеться. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участь у забезпеченні умов життя дітей братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Заявники подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 492. Подружжя має двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із заяви вбачається, що спільне життя у сторін не склалося. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 20.08.2019 заявники уклали нотаріально посвідчений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, відповідно до умов вказаного договору після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір`ю, а батько буде мати право вільно спілкуватись з дитиною на погоджених умовах відповідно до графіку. Отже вказаним договором, як того вимагає закон, визначене місце проживання дитини та умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини, а також умови участі батька в утриманні дитини. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дочки. З огляду на вказане, суд вважає заяву обґрунтованою і задовольняє її. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У вересні 2019 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись з вказаною заявою, у якій просять встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що встановлення цього факту потрібно для оформлення спадщини після смерті [PERSON] Романівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо заяви не повідомила. Судом з`ясовано, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.02.2015 р. (а. с. 13). Відповідно до заповіту від 27.11.2008 р. [PERSON] все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також те, на що він за законом матиме право, заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 - 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] за заповітом у рівних частках. [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями [PERSON] , що підтверджується листом від 26.03.2019 р. № 221/02-14 приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Юрчук Н.І. (а. с. 7). [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Юрчук Н.І. з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,3791 га після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та прийняла спадщину після смерті своєї сестри - [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав, проте постановою від 26.03.2019 р. № 220/02-31 їм було відмовлено у видачі свідоцтв у зв`язку з ненаданням відомостей, які б підтверджували факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] (сестра - сестра). Таким чином встановлення факту, про якій просять [PERSON] та [PERSON] , необхідно останнім для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.05.2007 р. (а. с. 14). Відповідно до довідки від 03.12.2007 р. № 818, виданої Виконавчим комітетом Радянської (на теперішній час - Романівської) сільської ради Бердичівського району Житомирської області [PERSON] , остання дійсно є сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 8). Згідно з довідкою від 06.03.2019 р. № 119, виданою Виконавчим комітетом Романівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, померла [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , по цій адресі на день її смерті та протягом шести місяців після була зареєстрована сестра - [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 11). З заяв від 28.11.2019 р. [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони були сусідами [PERSON] та [PERSON] , знали останніх особисто, ті були рідними сестрами (а. с. 28, 30). Оцінивши викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи наведене, заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У вересні 2019р. адвокат Гордієнко Ю.П., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 82 068,75 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що шлюб між сторонами розірвано. Судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2017р. у справі № 759/14007/17 було задоволено заяву [PERSON] та стягнуто із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] у розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2017р. і до досягнення дитиною повноліття. Однак [PERSON] судовий наказ не виконує. Розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.09.2019р. становить 82 068,75 грн. станом на 17.09.2019р. загальний розмір неустойки (пені), що зобов`язаний сплатити [PERSON] позивачу за прострочення сплати аліментів на утримання дитини становить 277 242,69 грн. Однак відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню із [PERSON] становить 82 068,75 грн. (100 % заборгованості). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов та заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, причини неявки суду не відомі. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд

Outcome: approved