Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У грудні 2016року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 23 травня 2016 р. о 17 годині 40 хвилин, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Д.Донського м. Одеси, виїжджаючи на перехрестя з вул. Фонтанська дорога, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху. Зазначала, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивачки [PERSON] отримав ряд механічних пошкоджень. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2016р. визнано відповідача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 03.06.2016 р., вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю, складає 66 182, 92 гривні 92 коп. Вартість послуг, сплачених [PERSON] за проведення оцінки для визначення розміру матеріального збитку склала 1000 (одна тисяча) гривень, Стверджувала, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачкою були отримані тілесні пошкодження, а саме закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, численні ушиби та забиття, в наслідок чого [PERSON] змушена була проходити обстеження та лікування у медичному центрі «Медікап» INTO SANA. Згідно Довідки №440 від 24.11.2016 р., виданої медичним центром «Медікап» INTO SANA вартість сплачених медичних послуг [PERSON] склала 5485 гривень 00 коп. Посилаючись на зазначені обставини позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 72667,92 грн., моральну шкоду у розмірі 10000грн., судові витрати у розмірі 2104,68 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі,просив суд позовом задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі, заперечували проти задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 травня 2016 р. о 17 годині 40 хвилин, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Д.Донского м. Одеси, виїжджаючи на перехрестя з вул. Фонтанська дорога, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивачки [PERSON] отримав ряд механічних пошкоджень. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2016року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 03 червня 2016 року, вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю, складає 66182, 92 гривні 92 коп. Вартість послуг, сплачених [PERSON] за проведення оцінки для визначення розміру матеріального збитку склала 1000 (одна тисяча) гривень, згідно із квитанцією до прибуткового касового ордера № 70 від 06 червня 2016 року. Також в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди позивачкою були отримані тілесні пошкодження, а саме закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, численні ушиби та забиття, про що свідчить консультаційний висновок від 23 травня 2016 року, в наслідок чого [PERSON] змушена була проходити обстеження та лікування у медичному центрі «Медікап» INTO SANA. Згідно Довідки №440 від 24 листопада 2016 року, виданої медичним центром «Медікап» INTO SANA вартість сплачених медичних послуг [PERSON] склала 5485 гривень 00 коп. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як вбачається зі змісту ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 Постанові № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем транспортного засобу розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють його експлуатацію в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Таким чином, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає матеріальна шкода в сумі 72667,92 (сімдесят дві тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 92 коп. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.3ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до розяснень, викладених в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 9.Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як встановлено судом, дорожньо-транспортна пригода та її наслідки викликали у [PERSON] великий стрес та негативні емоції, завдала їй фізичних травм та моральних страждань, більш того, позивачка тимчасово була непрацездатною та змушена була проходити лікування та довготривалий період реабілітації. Більш того, вона була позбавлена можливості використання свого транспортного засобу, в звязку з чим виникли складнощі сімейно-побутового характеру. Розмір завданої моральної шкоди [PERSON] оцінює в розмірі 10000 гривень. Суд вважає, що внаслідок вище зазначених дій відповідача , позивачеві було спричинено моральну шкоду, що виразилась в душевних стражданнях у звязку із пошкодженням транспортного засобу, вимушених змінах в її житті внаслідок неможливості використання автомобіля після його пошкодження. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, глибину душевних та психічних страждань позивача, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягає сума моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:на професійну правничу допомогу;пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 2104 гривні 68коп., які позивач сплатив, про що свідчать квитанції, які є в матеріалах справи. Разом з тим, матеріали цивільної справи не містить будь яких належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин, на які посилається відповідач як на підстави своїх заперечень . Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1,5-6 ст. 81 ЦПК України , Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, висновок про те, що шкода заподіяна позивачу підлягає стягненню з відповідача, в повній мірі узгоджується з дослідженими судом доказами та встановленими судом обставинами. При цьому, відповідно до положень статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на викладене, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і взаємозв'язку на належність, допустимість, достовірність і достатність, суд вважає, що представником позивача під час судового розгляду справи надано достатніх, належних та допустимих доказів, які свідчать про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial