Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Хрипунова Д.Г. звернулася до суду із позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , де треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Марина Вячеславівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайлович, Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання недійсними дублікату договору дарування, довіреності, договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації правочинів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.11.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Якубою О.А. відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в м. Тель Авів-Яффа за заявою спадкоємця [PERSON] . Проте, з`ясувалося, що [PERSON] майже через 9 років після своєї смерті видав довіреність на [PERSON] , за якою було отримано дублікат договору дарування від 02.07.1994, на підставі якого [PERSON] продав квартиру [ADDRESS] [PERSON] . За вказаними обставинами порушено кримінальне провадження №12020040630001465, яке розслідується Амур-Нижньодніпровським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Крім того, [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю ще у 1989 році з Радянського Союзу і більше жодного разу не повертався, а також не отримував паспорт Незалежної України. За таких обставин, позивач вважає, що на момент здійснення правочинів воловиявлення [PERSON] не було вільним, оскільки останній помер за 9 років до вчинення правочинів, а тому просила суд - визнати недійсними - довіреність, видану [PERSON] [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. 01.07.2020 за реєстровим номером №1412; дублікат договору дарування квартири, розташованої за адресою - [ADDRESS] , виданий 04.08.2020 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області; договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем 17 серпня 2020 року, реєстровий номер №1030; договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем 18 листопада 2020 року, реєстровий номер №1634; скасувати державну реєстрацію - довіреності, виданої [PERSON] , [INFO] , громадянину [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою - [ADDRESS] , та посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Мариною Вячеславівною, від 01 липня 2020 року, реєстровий номер №1412; дублікату договору дарування квартири, розташованої за адресою - [ADDRESS] , виданого 04.08.2020 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області; договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - [ADDRESS] ) від 17.08.2020 НОР №151079; договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - [ADDRESS] ) від 18.11.2020 №1634 (а.с.1-7). Ухвалою судді від 21 грудня 2020 року прийнято до розгляду, відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.34). Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження по справі (а.с.84). Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.87). 24 червня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовну заяву в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених у ній. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що ним було придбано спірну квартиру у [PERSON] з метою перепродажу, а тому продав її [PERSON] . Всі документи було надано на квартиру, сумнівів вони не викликали, їх перевіряв нотаріус, а тому вважає договори купівлі-продажу законними. В якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] його давній знайомий і він запропонував придбати квартиру, пояснивши, що хотів придбати її для себе, проте передумав. [PERSON] також пояснив, що хто такий [PERSON] він не знає, тому що спілкувався з його донькою і саме його донька привозила необхідні документи для продажу квартири. Оскільки він придбав квартиру з метою перепродажу, то в подальшому продав її [PERSON] через ріелтора. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував, підтримавши наданий відзив на позов. Зокрема пояснив, що позивач не надала доказів порушення своїх прав, оскільки в матеріалах справа наявне свідоцтво про смерть [PERSON] із зазначенням того, що останній був розлучений. Крім того, суду не надано належних доказів того, що саме [PERSON] , який був власником спірної квартири помер. Також просив суд врахувати, що [PERSON] є добросовісним набувачем. Вважає, що у позовних вимогах слід відмовити у повному обсязі (а.с.53-57). Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, пояснивши, що купівлею квартири займалася її донька та зять. Нотаріус перевіряв всі документи, все було в порядку, а тому квартира придбана законно. Інші учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, до суду не з`явилися. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 01 липня 2020 року від імені Перельдік Володимира Юрійовича приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. посвідчено довіреність на ім`я [PERSON] , реєстровий номер 1412 (а.с.64). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1030, [PERSON] , який діяв за дорученням від імені [PERSON] , передав [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.65). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18 листопада 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1634, [PERSON] передав [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.66). Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з визначених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч.ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких необхідно для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. За правилами п. 3 ч. 1 ст. 1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі смерті довірителя або повіреного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується наданим свідоцтвом про смерть (а.с.13). Твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON] проте, що не встановлено який саме [PERSON] помер і чи є це одна особа з особою, яка була власником спірної квартири, суд не може прийняти до уваги, оскільки належних доказів цим обставинам суду не надано. Судом також встановлено, що на день надання довіреності від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. 01.07.2020 за реєстровим номером №1412, [PERSON] вже помер, а відтак, поза всяким розумним сумнівом не міг її погодити та підписати, а тому така довіреність є нікчемною, що не потребує визнання її недійсною. Вказане свідчить, що перехід права власності на спірну квартиру за отриманим дублікатом договору дарування та на підставі вищезазначеної довіреності, відбувся з порушенням вимог закону, що є підставою для визнання недійсним дублікату договору дарування квартири, розташованої за адресою - [ADDRESS] , виданий 04.08.2020 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем 17 серпня 2020 року, реєстровий номер №1030. Відповідно до п. 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначено, що внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні/скасуванні відповідних записів, виключно у випадках, передбачених законом. У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав. Оскільки довіреність, видана [PERSON] , [INFO] , громадянину [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою - [ADDRESS] , та посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Мариною Вячеславівною, від 01 липня 2020 року, реєстровий номер №1412 є нікчемною, та договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений на підставі цієї довіреності, є недійсним, слід скасувати рішення про державну реєстрацію довіреності, виданої [PERSON] , [INFO] , громадянину [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою - [ADDRESS] , та посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Мариною Вячеславівною, від 01 липня 2020 року, реєстровий номер №1412; скасувати рішення про державну реєстрацію дублікату договору дарування квартири, розташованої за адресою - [ADDRESS] , виданого 04.08.2020 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області; скасувати рішення про державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем 17 серпня 2020 року, реєстровий номер №1030. Щодо посилань представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на те, що вона є добросовісним набувачем, то суд звертає увагу, що остання не позбавлена можливості звернутися з відповідним позовом про відшкодування збитків у зв`язку із продажем квартири. Щодо посилань представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на те, що [PERSON] не є належним позивачем, то суду зазначає таке. З огляду на правила ст.ст. 15, 16 ЦК України, а також ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язків елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16. Так, за Розпорядженням про спадщину [PERSON] призначив спадкоємцем свого майна дружину - [PERSON] , а тому суд вважає, останню належним позивачем в рамках розгляду даної цивільної справи (а.с.16-17). Крім того, питання спадкування не є предметом розгляду даної цивільної справи. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Враховуючи результат розгляду справи, та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, на користь [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 560 грн. 54 коп. з кожного.

Outcome: partial