Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У вересні 2019 року позивачі звернулися до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відразу після смерті батька, через важке матеріальне становище, вони своєчасно не звернулися в нотаріальну контору для оформлення спадщин. Але вони, відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в ред. Закону 1963 р.) фактично прийняли спадщину після смерті батька, оскільки проживали і проживають до цього часу у спадковому будинку, доглядають за ним, сплачують комунальні платежі. Недавно вони звернулися до нотаріальної контори з метою оформлення зазначеної вище спадщини, але нотаріус їм відмовив у цьому, через пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документу на спадковий будинок на ім`я батька. При цьому нотаріус порекомендував їм звернутися до суду, щоб у судовому порядку оформити спадкові права на зазначене вище спадкове майно. З наведених підстав позивачі в позовній заяві просять суд встановити факт своєчасного прийняття нами спадщини після смерті їх батька [PERSON] , померлого [INFO] та визнати за ними в рівних частках по Ѕ частині за кожним право власності в порядку спадкування за законом на зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивачі в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяву, якою повідомили, що свій позов підтримують та просять про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явився, але надала суду заяву, якою повідомила що позов визнає та просить про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; … Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в ред. Закону 1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України (в ред. Закону 1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в ред. Закону 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (діяла на момент відкриття спадщини), передбачений ст. 549 Цивільного кодексу України (в ред. Закону 1963 р.) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, [INFO] помер [PERSON] . Те, що [PERSON] був батьком позивачів підтверджується копіями свідоцтв про народження позивачів. Згідно довідок Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , і на момент смерті разом з ним проживали та були зареєстровані сини: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписок з погосподарських книг Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , значився за [PERSON] . Згідно технічного паспорту на вказаний вище житловий будинок, він побудований у 1950 році. Відразу після смерті батька, позивачі через важке матеріальне становище, своєчасно не звернулися в нотаріальну контору для оформлення спадщин. Але вони, відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в ред. Закону 1963 р.) фактично прийняли спадщину після смерті батька, оскільки проживали і проживають до цього часу у спадковому будинку, доглядають за ним, сплачують комунальні платежі. Недавно вони звернулися до нотаріальної контори з метою оформлення зазначеної вище спадщини, але нотаріус їм відмовив у цьому, через пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документу на спадковий будинок на ім`я батька. При цьому нотаріус порекомендував їм звернутися до суду, щоб у судовому порядку оформити спадкові права на зазначене вище спадкове майно. Відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про внесення змін до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» від 09.08.2012 р. №404, зареєстрованого в Мінюсті України 05.09.2012 за № 1538/21850 та набрав чинності з дня його офіційного опублікування - не належать до самочинного будівництва для будинків садового типу, дачних та садових будинків, зокрема: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до п. 3.1 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого Наказом Мінрегіонбуду № 95 від 19.03.2013 р. - документом, який посвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно - є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Аналізуючи приписи норм вищевказаного законодавства, суд дійшов висновку - до складу спадщини входять лише ті права та обов`язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, а тому, не набуття права власності на річ спадкодавцем - не дає підстав для не виникнення такого права у спадкоємців померлого. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved