Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просила визнати неправомірною та скасувати державну реєстрацію права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, розташовану по вул. Горького, 40 у м. Ржищів Київської області площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3211300000:69:028:0253, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 682495132113, номер запису про право власності: 10449838 та на земельну ділянку, розташовану по вул. Горького, 40 у м. Ржищів Київської області площею 0,0163 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3211300000:69:028:0254, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 682785932113, номер запису про право власності: 10454884; визначити, що частка [PERSON], який помер 25 січня 2016 року у праві спільної часткової власності на земельні ділянки, розташовані по вул. Горького, 40 у м. Ржищів Київської області - площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3211300000:69:028:0253 та площею 0,0163га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3211300000:69:028:0254 становила 1/2 на кожну з них. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказувала на те, що 25 січня 2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки, розташовані по вул. Горького, 40 у м. Ржищів Київської області - площею 0,0163 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3211300000:69:028:0254, та площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3211300000:69:028:0253. Дані земельні ділянки зареєстровані на праві спільної сумісної власності на покійного батька та на маму позивачки, [PERSON] - відповідача по даній справі. За життя все своє майно, у тому числі і спірні земельні ділянки, батько заповів позивачці, до того ж, батьки між собою припинили шлюбні відносини ще задовго до смерті спадкодавця, тому позивачка є єдиним його спадкоємцем за заповітом. При розлученні батьки в судовому порядку провели розподіл житлового будинку, розміщеного за тією ж адресою, що і спірні земельні ділянки, з визначенням часток - по 1/2 частині кожному з них (копія судового рішення від 04.12.1975 року додається). Але коли позивачка звернулася до Ржищівської міської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, то отримала постанову про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії у зв'язку з тим, що зазначені вище земельні ділянки на праві спільної сумісної власності батьків без визначення розміру часток за кожним із співвласників. тому провести реєстрацію права власності на невизначену частку після померлого неможливо. З часу розлучення батьків позивачки та розподілу будинку у 1975 році із видаленням часток кожного з них в натурі, право спільної сумісної власності на нього припинилося. Оскільки, частки батьків у праві їх власності на будинок є рівними - по 1/2 частині кожному, то земельна ділянка, на якій він розміщений, належить їм в таких же частках. Однак, реєстрація права спільної сумісної власності батьків позивачки на земельні ділянки, на яких розміщене розподілене між ними домоволодіння, була проведена із порушенням вимог закону. Тому, отримавши\~ постанову нотаріуса\~ про відмову у вчиненні нотаріальної дії\~ вона змушена\~ звернутися з позовом до суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з поважних причин. Представник позивачки [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з поважних причин, подавши заяву\~про розгляд справи без її участі, позовні вимоги, викладені в позовній заяві, визнала у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково, виходячи з такого. \~З матеріалів справи, судом установлено, що батько позивачки [PERSON]\~ помер 25 січня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим 26 січня 2016 року відділом ДРАЦС Ржищівського МУЮ у Київській області (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки, розташовані по вул. Горького, 40 у м. Ржищів Київської області - площею 0,0163 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3211300000:69:028:0254, та площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3211300000:69:028:0253. \~ \~ \~ \~Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 листопада 2016 року [PERSON]\~ у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлого 25.01.2016 [PERSON] на земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого селянського господарства, розташовані в м.Ржищів Київської області по вул. Горького, 40, через те, що земельні ділянки перебувають на праві спільної сумісної власності без визначення розміру часток за кожним із співвласників (а.с. 17). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [PERSON], який помер 25.01.2016, та [PERSON] належав на праві спільної часткової власності житловий будинок з відповідними надвірними спорудами у співвідношенні 1/2 до 1/2, що підтверджується письмовими доказами по справі: копією рішення народного суду Кагарлицького району від 15.08.1974 (а.с. 18); копією рішення народного суду Кагарлицького району від 04.12.1975 (а.с. 19). Згідно ст. 1216 Цивільного Кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла, (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1218 Цивільного Кодексу України, до складу спадщини входят усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно (а згідно із ч.1 ст.181 Цивільного Кодексу України земельні ділянки належать до нерухомого майна), зобов'язаний звернутися до нотаріуса видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 1225 Цивільного Кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває в користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частиною 4 статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині визначення частки в спільній сумісній власності обгрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про визнання неправомірною та скасування державної реєстрації права спільної сумісної власності на земельні ділянки, то позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що така реєстрація була здійснена неправомірно, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved