Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк Донецької області, громадянина України, разом з нею. Позов обґрунтовано тим, що позивач 21 квітня 2012 року уклала з відповідачем шлюб, у якому народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу спір про місце проживання сина не був визначений. На теперішній час позивач та її син проживають та взяті на облік як внутрішньо переміщені особи у Шевченківському районі м. Києва. На думку позивача, проживання дитини з батьком в м. Донецьк буде створювати загрозу її життю та здоров`ю. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодоюбатьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2012 року, який рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року було розірвано (а.с.14). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією дублікату свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.13). Згідно копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.02.2019 року за № 3010-5000025761, № 3010-5000025771 підтверджено, що [PERSON] разом з малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] , перемістилися з тимчасово окупованої території України, з м. Донецьк до м. Київ, фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.16). Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від 14.09.2020 року за № 109/04/40-6210, дитина проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . У квартирі, де проживає дитина створені належні умови для проживання та навчання малолітньої дитини, задоволені основні потреби дитини. Батько, [PERSON] , за наданою інформацією проживає на тимчасово окупованій території України: [ADDRESS] . Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації,

Outcome: approved