Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У вересні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1) приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, 2) приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що у серпні 2021 їй стало відомо, що 25.08.2021 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 66586240 на підставі виконавчого напису № 41220 від 26.03.2021, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «Онлайн фінанс». Загальна сума заборгованості становить 6437,10 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також нотаріусом застосовано не чинні та той момент норми, які регулювали вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Також виконавчий напис не був вчинений на оригіналі кредитного договору, невірно зазначена її адреса реєстрації місця проживання, не вказані її місцезнаходження та місце роботи. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 41220 від 26.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, яким звернено стягнення заборгованості на користь ТОВ «Онлайн фінанс» з [PERSON] . Стягнути з ТОВ «Онлайн фінанс» на її користь судові витрати. Ухвалою суду від 07.09.2021забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, зареєстрованого в реєстрі за № 41220 виданого 26.03.2021, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 6437,10 грн., в рамках виконавчого провадження № 66586240. Ухвалою суду від 21.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадженя без повідомленням (виклику) учасників справи. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 26.10.2021. Відповідач отримав ухвалу та поштове відправлення 27.09.2021. Приватний нотаріус отримав ухвалу та поштове відправлення 28.09.2021. Приватний виконавець отримав ухвалу та поштове відправлення 20.09.2021. Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомленні про розгляд справи, клопотань із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не надходило, відповідачем у встановлений судом строк не надано відзиву, тому суд вважає на можливе провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 26.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 41220, про звернення стягнення: з громадянки України, [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором 466130-А від 13.01.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 40071779 від 25.06.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1220-01 від 28 грудня 2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», заборгованість за Кредитним договором 466130-А від 13.01.2019. Строк платежу за Кредитним договором 466130-А від 13.01.2019 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.12.2020 року по 10.03.2021 року. Сума заборгованості складає 5 237,10 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1 157,10 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1 080,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 1 200,00, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 6 437,10 грн. Встановлено, що даний виконавчий напис було вчинено на підставі того, що 13.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та [PERSON] був укладений Кредитний договір 466130-А, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти. 25.08.2021 за підставі заяви постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем відкрито ВП № 66586240 щодо виконання виконавчого напису № 41220 виданого 26.03.2021. 30.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем, при примусовому виконанні виконавчого напису № 41220 виданого 26.03.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Отже, відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих стягувачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). Правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з Кредитного договору 466130-А від 13.01.2019, укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала на те, що приватний нотаріус Головкіна Я.В. при вчиненні виконавчого напису № 41220 не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушила норми статті 88 Закону України «Про нотаріат», зокрема не врахувала часткове погашення заборгованості позивачем, не перевірила можливий пропуск кредитором позовної давності, не отримала первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту, його часткового погашення, що свідчить про відсутність безспірності заборгованості. Крім того зазначала, що оригіналу кредитного договору у приватного нотаріуса Головкіної Я.В. бути не може, оскільки договір позики був укладений онлайн і бути нотаріально засвідчений не може. Отже, позивач вважає, що заборгованість, яка була стягнута за виконавчим написом не являється безспірною, оскільки вона не підтверджена належними доказами. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем на спростування доводів позивача не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що виконавчий напис було вчинено щодо стягнення заборгованості, яку можна вважати безспірною. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про порушення нотаріусом прав позивача при вчиненні виконавчого напису, що полягає у недотриманні умов вчинення такої нотаріальної дії, а тому вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 908,00 грн. за подання позову немайнового характеру та в сумі 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а тому враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 362,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved