overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач проживає в [ADDRESS], є абонентом ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» та користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на протязі тривалого часу належним чином не сплачує плату за спожиту теплову енергію, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з лютого 2006 року по вересень 2014 року в сумі 1710,36 грн. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд відповідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності сторін за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в [ADDRESS] та користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Згідно особового рахунку [NUMBER] вона є абонентом ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль». Оскільки послуги з теплопостачання надавалися належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. З наданої позивачем виписки з особового рахунку вбачається, що у період з лютого 2006 року плату за надані послуги споживач здійснює частково внаслідок чого станом на вересень 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 1710,36 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро швидкого кредитування» звернулося до суду з позовною заявою, у якій просили стягнути з [PERSON] на їх користь борг за договором позики у розмірі - 6060 (шість тисяч шістдесят) гривень 00 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що на виконання Договору позики № 2/2014/003/174, укладеного 06 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро швидкого кредитування» та [PERSON], 06 березня 2014 року позивач передав у власність відповідачеві грошові кошти у розмірі 500,00 (п'ятсот) гривень, а відповідач отримала їх та зобов'язувалась повернути не пізніше 27 березня 2014 року. Факт отримання [PERSON] грошових коштів у розмір 500,00 (п'ятсот) гривень підтверджується видатковим касовим ордером від 06 березня 2014 року. [PERSON], отримавши відповідні грошові кошти в позику, не повернула їх позивачеві ні у встановлений договором позики термін - 27 березня 2014 року, ні до теперішнього часу. Таким чином, на дату подання позову до суду, кількість днів користування позикою складає - 276 днів, а загальна заборгованість відповідача по договору позики складає 6060 (шість тисяч шістдесят) гривень 00 копійок, із них: сума основного боргу - 500 гривень 00 копійок; сума нарахованих процентів на дату подання позову до суду - 2760 гривень 00 коп.; сума пені - 2550 гривень 00 коп.; сума штрафу - 250 гривень 00 коп.. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку завчасно, оскільки копії позовної заяви та повістки в дане судове засідання були надіслані відповідачу за місцем його проживання, причини неявки суду не відомі. Ніяких доказів, які вказували б на поважні причини неявки, відповідач до суду не надавав. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначеного відповідача до суду не надійшло. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 06 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро швидкого кредитування» та [PERSON] був укладений Договір позики № 2/2014/003/174 про надання грошових коштів у розмірі 500,00 (п'ятсот) гривень. Позика надається до 27 березня 2014 року. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту. Відповідач умов договору позики в частині повернення кредиту та погашення відсотків за договором позики не виконав в повному обсязі, чим порушив умови договору позики і вимоги чинного законодавства України. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю Теплосервіс звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінила та просила суд заборгованість за послуги по теплопостачанню у сумі 3.065 гривень 29 копійок стягнути лише з [PERSON] В обґрунтування предявлених позовних вимог представник позивача вказала, що відповідачі по справі зареєстровані у [INFO]. Згідно ст.ст.67,68,162 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Наймач (власник) жилого приміщення зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги у т.ч. за теплопостачання. [PERSON] у квартирі не проживає. Весь цей час він мешкає у м. Києві. Відповідач, [PERSON], не оплачує надані йому послуги за теплопостачання, які надаються йому безперебійно та постійно. Внаслідок цього за опалювальні періоди з 01 вересня 2010 року по 01 лютого 2013 року утворилась заборгованість у загальній сумі 3.065,29 гривень. Судовим наказом від 26 червня 2013 року з відповідача була стягнута вказана заборгованість. Однак, ухвалою суду від 07 серпня 2014 року судовий наказ за заявою відповідача був скасований. Відповідачу було запропоновано у добровільному порядку сплатити заборгованість за надані послуги по теплопостачанню. Однак, від сплати заборгованості у добровільному порядку він відмовився. Просить позов задовольнити. Представник [PERSON] пред*явленого позову не визнала та пояснила, що її батько, [PERSON], не є членом сім*ї [PERSON], її чоловіка, і у квартирі він ніколи не проживав та комунальними послугами не користувався. З реєстрації у квартирі [PERSON] знявся у лютому 2015 року і весь час проживає у м. Києві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши представників позивача та [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач зареєстрований у [INFO]. Користуючись наданими йому позивачем послугами по теплопостачанню їх, разом з тим, не сплачує. Тому за опалювальні періоди з 01 вересня 2010 року по 01 лютого 2013 року утворилась заборгованість у загальній сумі 3.065,29 гривень. Відповідно до ст.68 ЖК України: Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Також, у судовому засіданні встановлено, що судовим наказом від 26 червня 2013 року з відповідача була стягнута заборгованість за послуги по теплопостачанню у розмірі 3.065,29 гривень. Однак, ухвалою суду від 07 серпня 2014 року судовий наказ було скасований. При таких обставинах, суд, оцінюючи всі докази зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, задовольняючи позовні вимоги, суд вважає що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У грудні 2014 р. ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 24911,52 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 249,12 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову в повному обсязі і згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 14 березня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експресс-Банк» і [PERSON] укладений кредитний договір № 115929/30/к2. За умовами банк позичив кошти [PERSON] в сумі 15000,00 грн. на споживчі цілі строком до 14 березня 2015р. зі сплатою 24 процентів річних за користування кредитними коштами. (п.1.2, 1.3, 1.4, 1.5) . Позичальник зобов'язався сплачувати проценти, повернути кредитодавцеві кредит не пізніше дати кінцевого повернення. (п. 5.2.1). За невиконання, або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору , позичальник сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання (п. 6.4). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 20 листопада 2014р. загальна заборгованість по кредитному договору [PERSON] перед банком становить 24911,52 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту - 15 000 грн., за відсотками - 8411,52 грн., штраф - 1500,00 грн. (а.с. 6). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню на заявлену суму - 24 911,52 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 249,12 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У грудні 2014 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 15862,95 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника від 14 серпня 2008р. [PERSON] був наданий кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Розділом 8 Умовами і правилами надання банківських послуг визначено відповідальність позичальника, зокрема: стягнення штрафу за порушення платежів по будь-якому з грошових зобов'язань у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 30 вересня 2014р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 15862,95 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту - 8034,24 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 5635,24 грн., 1200,00 грн. комісії, штраф - 250,00 грн. (фіксована частина), 743,47 грн. - штраф(процентна складова) (а.с.7-16). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 15862,95 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У грудні 2014 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 16799,07 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника від 30 листопада 2006р., до [PERSON] був наданий кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Розділом 8 Умовами і правилами надання банківських послуг визначено відповідальність позичальника, зокрема: стягнення штрафу за порушення платежів по будь-якому з грошових зобов'язань у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 31 листопада 2014р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 16799,07 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту - 4675,62 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 8322,26 грн., 2525,04 грн. комісії, штраф - 500,00 грн. (фіксована частина), 776,15 грн. - штраф(процентна складова) (а.с.7-11). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 16799,07 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У грудні 2014 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 24476,33 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 244,76 грн. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника від 21 лютого 2014р., [PERSON] був наданий кредит в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 19 листопада 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 24476,33 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту -15120,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 7064,60 грн., 650,00 грн. комісії, штраф - 500,00 грн. (фіксована частина), 1141,73 грн. - штраф(процентна складова) (а.с.6). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 24476,33 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 244,76 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У грудні 2014 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 39 234,60 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 393,35 грн. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника від 10 лютого 2014р., [PERSON] був наданий кредит в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 19 листопада 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору перед банком становить 39234,60 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту -25959,95 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 10280,15 грн., 650,00грн. комісії, штраф - 500,00 грн. (фіксована частина), 1844,50 грн. - штраф(процентна складова) (а.с.6-7). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в сумі: 39234,60 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 392,35 грн.

Outcome: approved