Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

У грудні 2019 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту смерті чоловіка заявниці [PERSON] , [INFO] , смерть якого наступила [INFO] в м. Донецьку, Донецької області. В обґрунтування заяви вказував, що Петровським відділом ЗАГС м. Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР 04.01.2018 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] однак вказаний документ не є дійсними на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. Заявниця та представник заявника в судове засідання не з`явилися. Представник Бучанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомили. В поданій заяві заявник стверджує, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, більше ніхто крім неї не буде вступати в спадщину. Таким чином, суд дослідивши зміст заяви та письмові докази по справі, з огляду на положення ст. 317 ЦПК України вважає можливим розгляд даної заяви за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Так, відповідно до ч.8 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. Оскільки документ, який виданий на тимчасово окуповані території є недійсним і не створює правових наслідків, заявниця звернулася до суду. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] [PERSON] є дружиною [PERSON] За відомостями заявника [PERSON] , помер [INFO] в м. Донецьку, Донецької області, що підтверджується: лікарським свідоцтвом про смерть №121 від 02.01.2018 року, довідкою про захоронення ДП «Ритуал» від 05.01.2018 року, свідоцтвом про смерть виданим Петровським відділом ЗАГС м. Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР від 04.01.2018 року. Судом встановлено, що Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовив заявниці у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть Петровського відділу ЗАГС м. Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР від 04.01.2018 року, оскільки заявником пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті [PERSON] , [INFO] в м. Донецьку, Донецької області підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення і прийняття спадщини.

Outcome: approved