Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У грудні 2018 року Департамент культури Закарпатської обласної державної адміністрації звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження майна установи при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.10.2016 року о 10 годин 15 хвилин на автодорозі М-06 Київ - Чоп 726 (+500) км відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Dacia Logan, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] внаслідок чого зазначений автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Власником автомобіля на момент скоєння ДТП було управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації, яке відповідно до розпорядження голови закарпатської облдержадміністрації від 18.09.2017 №127-р було перейменоване у департамент культури Закарпатської обласної державної адміністрації. Позивач вказує, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення [PERSON] . Правил дорожнього руху , за що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 23.11.2016 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення. Внаслідок ДТП службовий автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, які становлять згідно висновку експертного дослідження 74 095,30 грн. Позивач зазначає, що на дату скоєння ДТП 04.10.2016 року [PERSON] працював на посаді фахівця І категорії методичного кабінету по мистецьких навчальних закладах при управлінні культури Закарпатської обласної державної адміністрації, тобто перебував у трудових відносинах з управлінням культури облдержадміністрації. Відповідно до наказу управління культури облдержадміністрації від 02.06.2016 № 01- 05/138/1 «Про використання службового автомобіля» відповідальним за забезпечення і організацію використання службового автомобіля, придбання паливно-мастильних матеріалів та запасних частин призначено фахівця І категорії методкабінету при управлінні культури облдержадміністрації [PERSON] , а також за ним закріплено службовий автомобіль DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до наказу управління культури від 04.10.2006 № 03/2-07/118 відповідач був відряджений 04.10.2006 р. на службовому автомобілі DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] у м.Воловець. Станом на 30.05.2018 року [PERSON] був звільнений із займаної посади, що унеможливило здійснити вжиття заходів з покриття шкоди працівником у розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, відповідно до вимог абз.1-2 ст.136 КЗпП України. Згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 08.02.95 №100 Порядком обчислення середньої заробітної плати (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів від 16.05.95 №348), обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди, або за фактично відпрацьований час, якщо працівник пропрацював менше двох місяців, а в разі, коли працівник останні місяці перед вирішенням справи не працював або справа вирішується після його звільнення - виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на зазначеному підприємстві. Відповідно до розрахунку середньомісячна заробітна плата відповідача становить 3723,00 грн. Оскільки позивачу завдано матеріального збитку внаслідок пошкодження службового автомобіля марки DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] , а водій автомобіля марки DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП та був звільнений із займаної посади, що унеможливило здійснити вжиття заходів з покриття шкоди працівником у розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, просить суд ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] на користь Департамента культури Закарпатської обласної державної адміністрації 3723,00 грн. в якості відшкодування завданих матеріальних збитків. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Надала пояснення аналогічні викладеним. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. 24.05.2019 відповідачем подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.03.2019 року суддею Бенца К.К. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі № 308/14143/18 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися. Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 04.10.2016 року о 10 годин 15 хвилин на автодорозі М-06 Київ - Чоп 726 (+500) км відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Dacia Logan, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 23.11.2016 р. у справі №308/10634/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у вчиненні ДТП, що мала місце 04.10.2016 р. та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі наведеного, суд вважає, що вина відповідача [PERSON] у вчиненні 04.10.2016 р. дорожньо-транспортної пригоди встановлена та повністю доведена судовим рішенням і в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України доведення не потребує. Як встановлено судом, 19.12.2016 року судовим експертом НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області - Р.Ю. Пчолинським був виготовлений висновок експертного дослідження №83 за наслідками огляду транспортного засобу марки Dacia Logan, д.н.з. [NUMBER] , з описом вартості відновлювального ремонту автомобіля та з фототаблицями . Відповідно до висновку експертного дослідження №83 від 19.12.2016 року складеного судовим експертом Р.Ю. Пчолинським , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Dacia Logan, д.н.з. [NUMBER] , становить 149 592,43 грн. В зв`язку з тим, що ринкова вартість автомобіля марки Dacia Logan, д.н.з. [NUMBER] менша від вартості відновлювального ремонту , вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки Dacia Logan, д.н.з. [NUMBER] в результаті дорожньо-транспортної пригоди буде дорівнювати ринковій вартості КТЗ , тобто становить 74 095,30 грн. Як встановлено судом на дату скоєння ДТП 04.10.2016 року [PERSON] працював на посаді фахівця І категорії методичного кабінету по мистецьких навчальних закладах при управлінні культури Закарпатської обласної державної адміністрації, що підтверджується наказом про призначення від 01.06.2016 р. за № 89-к та наказом про звільнення [PERSON] від 29.05.2018 року за № 83-к , тобто [PERSON] перебував у трудових відносинах з управлінням культури облдержадміністрації. За змістом ч.1 ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Відповідно до наказу управління культури Закарпатської облдержадміністрації від 02.06.2016 № 01- 05/138/1 «Про використання службового автомобіля» відповідальним за забезпечення і організацію використання службового автомобіля, придбання паливно-мастильних матеріалів та запасних частин призначено фахівця І категорії методкабінету при управлінні культури облдержадміністрації [PERSON] , а також за ним закріплено службовий автомобіль DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до наказу управління культури Закарпатської облдержадміністрації від 04.10.2016 № 03/2-07/118 відповідач був відряджений 04.10.2016 р. на службовому автомобілі DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] у м.Воловець. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Відповідно до ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Такі випадки вказані у ст. 134 КЗпП України, а саме працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством. Статтею 135-1 передбачено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягай вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Перелік посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, затверджено постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року №447/24. Посада фахівця І категорії методичного кабінету до зазначеного Переліку не належить, а посадовою інструкцією не передбачено виконання робіт, які входять до вищезазначеного Переліку, а також робіт, безпосередньо пов`язаних зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням ввірених працівникові матеріальних цінностей. При цьому, під час розгляду справи не було встановлено обставин, з якими законодавець пов`язує можливість покласти на працівника матеріальну відповідальність та стягнути за спричинену шкоду в повному розмірі. З іншого боку ст. 132 КЗпП України визначено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку Отже, відповідно до діючого законодавства, відповідач може нести тільки обмежену матеріальну відповідальність, як це передбачено ст. 132 КЗпП України. Відповідно до ст.136 КЗпП України покриття шкоди працівником у розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. На обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що розпорядженням голови облдержадміністрації від 19.12.2017 №186-р «Про призначення [PERSON] » директором департаменту культури облдержадміністрації була призначена [PERSON] . Про матеріальну шкоду, завдану [PERSON] керівнику департаменту культури облдержадміністрації стало відомо 29.05.2018 року в ході вивчення Рекомендацій щодо усунення недоліків, виявлених за результатами внутрішнього аудиту відповідності «Оцінка діяльності підрозділу щодо дотримання законодавства при використанні бюджетних коштів за період 2015-2017 років» у департаменті культури Закарпатської обласної державної адміністрації, проведеного відділом внутрішнього аудиту облдержадміністрації відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації від 13.02.2018 р. №78 «Про проведення позапланового внутрішнього аудиту відповідності» (копії листа відділу внутрішнього аудиту облдержадміністрації від 23.05.2018 №02-01/71 вх.№ 703/01-09 від 29.05.2018, розпорядження голови облдержадміністрації від 13.02.2018 №78 додаються). Пунктом 5 вищезазначених Рекомендацій директору департаменту культури облдержадміністрації рекомендовано вжити заходів щодо відшкодування матеріальних збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило пошкодження транспортного засобу Dacia Logan д.н.з. [NUMBER] . Крім цього, рішенням колегії Закарпатської обласної державної адміністрації від 22 січня 2018 року керівникам структурних підрозділів облдержадміністрації рекомендовано неухильно виконувати рекомендації, надані за результатами проведення внутрішніх аудитів. Станом на 30.05.2018 року [PERSON] був звільнений із займаної посади, що унеможливило здійснити вжиття заходів з покриття шкоди працівником у розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, відповідно до вимог абз.1-2 ст.136 КЗпП України. Відповідно до абз.3 ст.136 КЗпП України у решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 08.02.95 №100 Порядком обчислення середньої заробітної плати (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів від 16.05.95 №348), обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди, або за фактично відпрацьований час, якщо працівник пропрацював менше двох місяців, а в разі, коли працівник останні місяці перед вирішенням справи не працював або справа вирішується після його звільнення - виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на зазначеному підприємстві. Як встановлено судом, відповідно до довідки Департаменту культури облдержадміністрації від 10.08.2018 р. за № 01-12/1069 середньомісячна заробітна плата [PERSON] за березень-квітень 2018 року складала 3723,00 грн. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог,суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved