Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 515. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Шлюбні відносини між ними припинено. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Спільне життя між ними не склалося. На протязі останніх трьох років подружнє життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Між ними постійно виникали сварки свідками яких нерідко ставали діти. Майже два роки з дружиною спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд розірвати між ним та [PERSON] шлюб, зареєстрований 21 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 515. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 515, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, майже два роки спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Строк на примирення не потрібен. Сім»ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved