Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

У вересні 2020 року адвокат Шевченко Н.В. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про укладення шлюбу і зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вона прийняла спадщину після смерті батька у вигляді житлового будинку по [ADDRESS] , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2500 га на території Микулицької сільської ради та грошових вкладів. Доказом наведеного є спадкова справа №600/2011, заведена Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою, свідоцтва про право на спадщину №2-1780, 2-1784 від 07.11.2012 року, витяг з Державного реестру речових прав. Згодом під час розгляду Києво-Святошинським районним судом Київської області справи №369/3787/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом, їй стало відомо, що її батько як спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщина, яку прийняв [PERSON] після смерті [PERSON] , складається із 1/3 частини будинку [ADDRESS] . Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 19.11.1985 року (1/2 частина) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.1985 року (1/2 частина). Право власності [PERSON] на цей будинок зареєстроване БТІ Києво-Святошинського району 10.01.1998 року, реєстровий номер 242, на підставі свідоцтва про право власності. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності [PERSON] на будинок не внесені. Будинок має 105, 7 кв.м, з яких 63.3 кв. м - житлової площі. Наведене стверджується технічним паспортом, виготовленим 07.07.2017 року. Крім батька Позивачки спадщину після смерті [PERSON] у вигляді 1/3 частини вказаного будинку прийняли дочка спадкодавця [PERSON] та син [PERSON] , після смерті якого цю частку успадкував [PERSON] . Для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька у вигляді 1/3 частини будинку [ADDRESS] Позивачка звернулась до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області. Водночас отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька Позивачка не може, так як відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] , а також правовстановлюючі документи на будинок суперечать один одному. У зв`язку з чим вона і звертається до суду. 29 вересня 2020 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області позовну заяву залишено без руху. 26 жовтня 2010 року надійшла позовна заява від Позивача про усунення недоліків. 25 листопада 2020 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження по справі. 01 березня 2021 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 25 серпня 2021 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче засідання та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, 12 липня 2021 року, представник позивача до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги та доводи, на яких посилаються повністю підтримала. У судове засідання відповідачі не з`явилися про дату, час і місце проведення якого були належним чином повідомлені. Відповідач [PERSON] до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України у разі наявності спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення, повинно розглядатися у порядку позовного провадження. Згідно ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Виконавчим комітетом Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до Посвідки про народження серії [NUMBER] видану [PERSON] в розділі «батьки» зроблений запис про батька - [PERSON] і мати - [PERSON] . Згідно Свідоцтво про смерть виданого Мироцькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області серії [NUMBER] від 08 травня 1997 року запис № 13 [PERSON] померла [INFO] . Крім цього, відповідачем [PERSON] подана заява від 24 лютого 2021 року, в якій він просить розглядати справу без його участі, а також підтверджує те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] виданого Мироцькою сільською радою Києво-Святошинського району про що зроблено відповідний запис №11 від 28 лютого 1962 року в розділі «батьки» внесений запис про батька - [PERSON] та мати - [PERSON] . Згідно з свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] про що зроблений відповідний запис в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу №12 від 27 серпня 1983 року. Також зроблений запис, про те що після укладання шлюбу присвоєні прізвища, чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] , місце реєстрації Мироцький сільський РАГС Києво-Святошинського району Київської області. В постанові про відмову у вчинені нотаріальних дій від 11.09.2020 року № 2280/02-31 вказано, що за доданими документами до заяви про відкриття спадкової справи неможливо встановити факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , а також неможливо встановити належність житлового будинку [PERSON] оскільки подані документи суперечать один одному. У відповідності з ст.ст. 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В п. 23 Постанови зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. У випадках, встановленими актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України). Частиною 1 статті 5 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved