Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 08 листопада 2013 року між нею та [PERSON] було укладено попередній договір, згідно умов якого сторони зобовязалися у строк не пізніше 08 листопада 2014 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літочки, вул.. Садова, 5. Відповідно до умов попереднього договору (п.7) та на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, позивачка передала, а відповідачка отримала грошові кошти в сумі 80\~000 грн, що на день підписання попереднього договору еквівалентно 10\~000 доларів США. 21 жовтня 2014 року сторонами було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до попереднього договору, відповідно до якого сторони зобовязались укласти основний договір у строк не пізніше 08 листопада 2015 року, а у п. 7 внесли зміни щодо суми сплачених коштів, а саме: на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, позивачка передала, а відповідачка отримала грошові кошти в сумі 120\~000 грн. Посилаючись на те, що відповідачка ухилилася від укладення основного договору, позивачка просить стягнути з неї на свою користь сплачені нею грошові кошти у сумі 120 грн та штраф у сумі 120\~000 грн, передбачений п. 9 попереднього договору. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідачки судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути позов за її відсутності. У минулому судовому засіданні представник позивачки позов не визнала, посилаючись на те, що основний договір не укладений з вини позивачки, яка відмовилась його укладати, оскільки у будинку зареєстровані діти, а також відмовилась сплатити решту суми за будинок, оскільки домовлялись за продаж по ціні 23000 доларів США, а сплачено лише 15\~000 доларів США. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено попередній договір, згідно умов якого сторони зобовязалися з моменту оформлення та отримання [PERSON] всіх необхідних документів для відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки, розташованих за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літочки, вул.. Садова, 5, але не пізніше 08 листопада 2014 року укласти договори купівлі-проджажу (основні договори), на умовах, встановлених цим договором (п.1). Пунктом 3 попереднього договору встановлено, що продаж вищезазначеного нерухомого майна буде здійснено за 120\~000 грн. У пункті 7 попереднього договору зазначено, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, [PERSON] передала, а [PERSON] отримала гроші в сумі 80\~000 грн, що на день підписання цього договору є еквівалентом суми 10\~000 доларів США. Зазначена сума розцінюється сторонами у договорі, як аванс в рахунок укладення наступних договорів купівлі-продажу. З копії розписки від 09 грудня 2013 року вбачається, що [PERSON] отримала гроші в сумі 40\~000 грн в якості останньої оплати за продаж свого будинку та присадибної ділянки по вул.. Садова, 5 в с. Літочки Броварського району Київської області. 21 жовтня 2014 року сторонами було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до попереднього договору, згідно якого сторони зобовязались укласти основний договір у строк не пізніше 08 листопада 2015 року (п.1), та внесено доповнення до п. 7, який викладено у наступній редакції: на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, [PERSON] передала, а [PERSON] отримала гроші в сумі 120\~000 грн. Зазначена вище сума розцінюється сторонами у договорі, як аванс в рахунок укладання наступних договорів купівлі-продажу. 19 жовтня 2015 року позивачка направила відповідачці нотаріально посвідчену заяву з пропозицією прибути 08 листопада 2015 року о 10-00 в офіс приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу [PERSON] для посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна та виконання умов попереднього договору. Аналогічна нотаріально посвідчена заява була направлена відповідачці 03 листопада 2015 року. Однак, у зазначений термін відповідачка не зявилась до нотаріуса для укладення основного договору. Наведене підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. За змістом ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства ч. 2 ст. 635 ЦК). Відповідно до п. 9 попереднього договору, невиконання стороною-1 ([PERSON]О.) умов даного договору (відмова від продажу обєкту нерухомості) тягне за собою наступні наслідки: повернення стороні-2 ([PERSON]В.) грошової суми, отриманої згідно п. 7 цього договору, а також сплату штрафних санкцій у розмірі 100% від отриманої грошової суми на протязі однієї доби з дня вимоги, заявленої у будь-якій формі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК). З огляду на наведене та враховуючи, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження обґрунтованості ухилення від укладення договору, що є її обовязком відповідно до ст.. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved