Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У жовтні 2013 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати припиненим Договір застави від 05.03.2012 р., засвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 133, на підставі статті 593 ЦК України, у зв'язку з припиненням зобов'язання забезпеченого заставою; визнати усі вимоги відповідача як заставодержателя, які виникають з Договору застави такими, що втратили чинність та дійсність з 31.03.2013 р., у зв'язку з припиненням договору позики та Договору застави; усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності щодо рухомого майна, яке належить йому на праві власності та зобов'язати відповідача подати ДП «Інформаційний центр» МЮУ належним чином заповнену заяву про реєстрацію змін обтяження рухомого майна, яка повинна передбачати вилучення, зняття або припинення обтяжень з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер запису 12244741 та контрольна сума БАБ9Д1Д2БГ), внесених до останнього відповідно до Договору застави від 05.03.2012 р., засвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON], та зареєстрованого у реєстрі за № 133. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 19.01.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір позики № 1, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 1 000 000 грн. строком до 19.01.2021 р. та процентною ставкою 3 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань по Договору позики від 19.01.2011 р., сторонами було укладено Договором застави від 05.03.2012 р., за яким позивач передав відповідачу у заставу рухоме майно, зокрема частки у статутних капіталах ТОВ «Б-52» - 7 % та ТОВ «Індекс» - 50 % статутного капіталу, у зв'язку з чим до Державного реєстру обтяжень рухомого майна нотаріусом були внесені відповідні записи про обтяження. Проте, 31.03.2013 р. позивач достроково та у повному обсязі погасив заборгованість перед відповідачем за Договором позики від 19.01.2011 р., тобто виконав умови договору в повному обсязі. З огляду на зазначене, Договір застави також повинен був припинити свою дію. Оскільки відповідачем добровільно не знято обтяження з рухомого майна, а позивач не може самостійно припинити таке обтяження, він змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання позов визнав та щодо його задоволення не заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через загальну канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 60), у зв'язку з чим, суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності такої третьої особи. Представник третьої особи ДП «Інформаційний центр» МЮУ в судовому засіданні подав письмові пояснення (а.с. 42-44), в яких зазначив, що єдиним і належним суб'єктом подання заяви про вилучення обтяження рухомого майна є відповідач. Дослідивши матеріали справи, заслухавши всіх учасників судового процесу суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.01.2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір позики № 1, за яким відповідач погодився надати позивачу позику в сумі 1 000 000 грн. (а.с. 6-8). Термін дії Договору визначений п. 7 зазначеного договору, в якому чітко вказано, що діє договір до 19.01.2021 р. або до такої дати, коли усі зобов'язання позичальника будуть виконані у повному обсязі. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором позики від 19.01.2011 р., між сторонами було укладено Договір застави рухомого майна від 05.03.2012 р., за яким заставодавець передав у заставу заставодержателю рухоме майно - частки у статутному капіталі ТОВ «Б-52» - 7 % та ТОВ «Індекс» - 50 % (а.с. 9-18). У зв'язку з повним та вчасним погашенням позичальником усіх боргових зобов'язань за Договором позики та виплатою усіх нарахованих відсотків, сторони домовилися припинити дію Договору позики з дати підписання Додаткової угоди про припинення від 31.03.2013 р. (а.с. 20). Відповідно до п. 2.2 зазначеної Додаткової угоди, сторони також домовилися припинити договір застави та звільнити предмет застави з-під обтяження, для чого позикодавець мав укласти всі необхідні документи та вчинити необхідні дії протягом трьох робочих днів з дня укладення Додаткової угоди. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно п. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється в тому числі у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою, а пунктом 3 цієї статті визначено обов'язок заставодержателя, у разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою, негайно повернути заставне майно заставодавцеві. Відповідно до ст. 43 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяжень реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Оскільки відповідачем, який є обтяжувачем щодо майнових прав позивача, самостійно не здійснено будь-яких дій, спрямованих на реєстрацію припинення обтяження на предмет застави, а чинним законодавством передбачено виключне право обтяжувача на реєстрацію припинення такого обтяження, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача щодо усунення йому перешкод у здійсненні права власності щодо рухомого майна та зобов'язання відповідача подати належним чином заповнену заяву про реєстрацію змін обтяжень рухомого майна. Разом з тим, позовні вимоги щодо визнання припиненим Договору застави від 05.03.2012 р. та визнання усіх вимог відповідача як заставодержателя, які виникають з Договору застави такими, що втратили чинність та дійсність з 31.03.2013 р., не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та було підтверджено сторонами в судовому засіданні, 31.03.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду про припинення Договору позики від 19.01.2011 р., відповідно до якого, сторони домовилися припинити дію Договору позики, у зв'язку з повним та вчасним погашенням позичальником усіх боргових зобов'язань та виплатою усіх відсотків за Договором позики. Цією ж додатковою угодою сторони домовилися припинити договір застави та звільнити предмет застави з-під обтяження. При цьому представник відповідача дану обставину підтвердив у судовому засіданні. Тобто, між сторонами відсутній спір щодо зазначених вимог позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог немайнового характеру, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial