Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

У грудні 2020 року Національна медична академія післядипломної освіти імені П.Л. Шупика (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 04.12.2019 року укладено договір № 5591 «Про надання освітніх послуг між НМАПО імені П. Л. Шупика та фізичною (юридичною) особою», відповідно до умов якого позивач зобов`язується надати відповідачу освітні послуги щодо навчання на курсах спеціалізації з клінічної лабораторної діагностики, а відповідач зобов`язується прийняти належним чином надану освітню послугу та оплатити її вартість, що становить 20 000,00 грн. Надану послугу Відповідачем було оплачено в розмірі 4 000,00 грн., тобто частково, за перший місяць навчання. Позивач надсилав відповідачу вимогу від 21.07.2020 № 12/106-1338 щодо сплати в семиденний строк боргу за надані послуги в розмірі 16 000,00 грн. Проте, відповідач відповіді на вищевказану вимогу не надав, заборгованості не сплатив, чим порушив як умови Договору № 5591, так і звичаї ділової переписки. Станом на 30.11.2020 р. сума боргу відповідача перед НМАПО імені П. Л. Шупика становить 16 000, 00 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 11.01.2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 31.08.2021 року розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, та призначено судове засідання. Представники позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, відзиву на позов не надавала та не просила розглядати справу за її відсутності. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечували представники позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 04.12.2019 року укладено договір № 5591 «Про надання освітніх послуг між НМАПО імені П. Л. Шупика та фізичною (юридичною) особою», відповідно до умов якого Національна медична академія післядипломної освіти імені П.Л. Шупиказобов`язується надати [PERSON] освітні послуги щодо навчання на курсах спеціалізації з клінічної лабораторної діагностики, а [PERSON] зобов`язується прийняти належним чином надану освітню послугу та оплатити її вартість. Відповідно до пункту 9 Договору № 5591 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 20 000,00 грн. У період з 10.01.2020 р. по 18.06.2020 р. НМАПО імені П. Л. Шупика надала, а [PERSON] прийняла освітню послугу на суму 20 000,00 грн. Надану послугу Відповідачем було оплачено в розмірі 4 000,00 грн., тобто частково, за перший місяць навчання. Відповідно до п. 4 Договору № 5591 Замовник зобов`язується своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, що встановлені Договором. Відповідно до п. 10 Договору № 5591 Замовник вносить плату щомісяця. У зв`язку з порушення умов договору, позивач направив відповідачу вимогу від 21.07.2020 № 12/106-1338 щодо сплати в семиденний строк боргу за надані послуги в розмірі 16 000,00 грн. Разом з тим, така вимога залишилась без виконання та відповіді. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має права вимагати його виконання у будь який час. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором № 5591 від 04.12.2019 року щодо оплати вартості послуг в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 16000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved