Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

у жовтні 2013 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.07.2005 року та 20.01.2007 року позивачкою було дано у борг відповідачці грошові кошти розміром 31 426, 00 доларів США та 117 000, 00 доларів США відповідно. 09.07.2013 року позивачкою направлено відповідачці письмові вимоги про повернення позики. Відповідачкою не виконано письмової вимоги та на момент звернення [PERSON] до суду не повернуто позичених сум. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед [PERSON], з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох проценті річних від простроченої суми становить 1 941 656, 55 грн. Дана заборгованість складається із: - 148 246 доларів США, що станом на 30.10.2013 року, згідно офіційного курсу НБУ становить 1 186 369, 02 грн.; - 10 433, 55 грн. 3 % річних; - 94 227, 27 доларів США що станом на 30.10.2013 року, згідно офіційного курсу НБУ становить 753 158, 57 грн.; - - 8 304, 59 грн. (загальна сума інфляційного збільшення суми боргу). 09.07.2013 року відповідачці направлено вимоги про повернення позики за розписками від 20.01.2007 року та 08.07.2005 року , які не були виконані позивачкою. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просила суд задовольнити позовні вимоги. Стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договорами позики загальною сумою 1 941 654, 55 грн. та судовий збір розміром 3 441, 00 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась. Повноваження по представництву своїх інтересів в судовому засідання делегувала своєму представнику. Представник позивачки в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. 08.07.2005 року [PERSON] передала [PERSON] у власність грошові кошти в сумі 31 426 доларів США, що підтверджується копією розписки (а.с. 6). 20.01.2007 року [PERSON] передала [PERSON] у власність грошові кошти в сумі 117 000 доларів США, яка в свою чергу зобов'язалась повернути позичену суму, що підтверджується копією розписки (а.с. 5). 09.07.2013 року [PERSON] направлено [PERSON] вимогу про повернення позики за розписками від 20.01.2007 року та 08.07.2005 року та процентів за ними, що підтверджується копіями листів від 09.07.2013 року (а.с. 7-10). 15.07.2013 року [PERSON] отримано вимоги, що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 11-12). В процесі розгляду справи документів, які підтверджують сплату [PERSON] заборгованості, не надано. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед [PERSON], з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох проценті річних від простроченої суми становить 1 941 656, 55 грн., дана заборгованість складається із: - 148 246 доларів США, що станом на 30.10.2013 року, згідно офіційного курсу НБУ становить 1 186 369, 02 грн. ; - 10 433, 55 грн. 3 % річних; - 94 227, 27 доларів США що станом на 30.10.2013 року, згідно офіційного курсу НБУ становить 753 158, 57 грн.; - - 8 304, 59 грн. (загальна сума інфляційного збільшення суми боргу). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Суд, всебічно оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що [PERSON] доведено обґрунтованість заявлених вимог у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню, як законний та обґрунтований. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 441, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved