Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та, з урахуванням уточнюючої позовної заяви, свої позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] і після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,8359 га, з цільовим призначенням для ведення ОСГ, розташованої на території Ірпінської міської ради, а також будинковолодіння та земельної ділянки, площею 0,07 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . За життя, а саме 01 жовтня 2002 року, спадкодавиця склала заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно своєму онуку - позивачу, проте зазначила його /позивача/ прізвище у заповіті як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». У визначений законодавством шестимісячний термін [PERSON] в силу об`єктивних обставин із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, а коли звернувся, то приватний нотаріус Дунаєнко І.А. своїми листами від 01 червня 2020 року та від 11 лютого 2021 року відмовила йому у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини, а також через неможливість встановлення родинних відносин позивача із спадкодавицею, та неможливість встановлення належності складеного [PERSON] заповіту [PERSON] , оскільки прізвище спадкоємця, вказаного у заповіті « [PERSON] », а прізвище позивача - « [PERSON] », без апострофа. Так як [PERSON] була матір`ю його /позивача/ матері [PERSON] , але через розбіжності у написанні імен спадкодавиці та його /позивача/ матері у належних їм документам довести нотаріусу свої родинні відносини з останніми у позасудовому порядку він не має змоги, то просив встановити, що [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] , встановити, що заповіт, складений [PERSON] 1 жовтня 2002 року на користь [PERSON] та посвідчений секретарем виконкому Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, належить [PERSON] , надати йому /позивачу/ додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] терміном два місяці з моменту набрання чинності даним рішенням. В судовому засідання позивач та його представник [PERSON] позов підтримали та викладене підтвердили. Немішаївська селищна рада свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті залишилось спадкове майно /а.с.11,17-27,32/. За життя, а саме 01 жовтня 2002 року, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно онуку - [PERSON] /а.с.12/. Позивач, як спадкоємець [PERSON] , з пропущенням визначеного законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, звернувся до приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу Дунаєнко І.А. з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті спадкодавиці, але нотаріус своїми листами від 01 червня 2020 року та від 11 лютого 2021 року відмовила йому /позивачу/ у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини, а також через неможливість встановлення родинних відносин позивача із спадкодавицею, та неможливість встановлення належності складеного [PERSON] заповіту [PERSON] , оскільки прізвище спадкоємця, вказаного у заповіті « [PERSON] », а прізвище позивача - « [PERSON] », без апострофа /а.с.29,66-67/. Так, позивач [PERSON] народився [INFO] в смт Немішаєве Бородянського району Київської області. Його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /а.с. 7-9,11,13/. Як убачається з довідки відділу запису актів громадянського стану Бородянської РДА, виданої у травні 1998 року, 24 квітня 1962 року в смт Немішаєве Бородянського району Київської області [PERSON] та [PERSON] , в смт Немішаєве Бородянського району Київської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 20, після шлюбу їм присвоєні прізвища « [PERSON] » /а.с.13/. Згідно свідоцтв про смерть, батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а мати - [PERSON] померла [INFO] /а.с.33/. Як убачається з матеріалів справи /а.с.14,15/, мати позивача [PERSON] , згідно свідоцтва про народження - « [PERSON] », дату народження встановити неможливо через пошкодження свідоцтва, її батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . У книзі реєстрації актових записів про народження по с.Лапутьки Чорнобильського району за 1938 рік є актовий запис № 9 від 28 лютого 1938 року, в якому вказано, що [PERSON] народилася [INFO] , її батько: « [PERSON] », мати « [PERSON] ». З огляду на зазначене, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, оскільки такі розбіжності у написанні імені [PERSON] ( [PERSON] ) могли виникнути внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перекладу імен, загалом « [PERSON] » - українська народна форма імені « [PERSON] ». Також, як убачається з копій документів, виготовлених на ім`я [PERSON]. , в одних документах її ім`я вказане як « [PERSON] », в основному - як « [PERSON] », зокрема у трудовій книжці зазначено: « [PERSON] , 1917 г.р, исправленому [PERSON] на [PERSON] верить», у свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] », а тому суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] також є однією і тією ж особою /а.с. 11,14,16/. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON] , оскільки вона була матір`ю матері позивача - [PERSON] . Згідно з експертним висновком, складеним 04 березня 2021 року Українським бюро лінгвістичних експертиз, на запит позивача, прізвища « [PERSON] » (паспорт, довідка про реєстрацію місця проживання, записи [PERSON] ) та « [PERSON] » (заповіт, запис [PERSON] , довідка про укладення шлюбу, запис [PERSON] , [PERSON] ), а також рос. « [PERSON] » (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб, є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення в ситуації контактного білінгвізму. Згідно з чинними правилами нормативний запис прізвища українською мовою - « [PERSON] » /а.с.73/. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , а оскільки остання була матір`ю позивача, то позов в цій частині суд вбачає необхідним задовольнити та встановити, що [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, оскільки, як встановлено судом, позивач [PERSON] є онуком [PERSON]. , згідно з експертним висновком, прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » попри розбіжності, зокрема, в паспорті позивача та складеному [PERSON]. заповіті, є ідентичними, згідно з чинними правилами нормативний запис прізвища українською мовою « [PERSON] », то на переконання суду, спадкоємцем у спірному заповіті спадкодавиця мала на увазі свого онука - позивача [PERSON] , однак помилково вказала його прізвище у заповіті як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », а тому суд вважає за необхідне, задовольняючи і в цій частині позовні вимоги, встановити, що заповіт, складений [PERSON] 01 жовтня 2002 року на користь [PERSON] та посвідчений секретарем виконкому Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, належить [PERSON] . Як зазначив позивач в судовому засіданні, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. у визначений законодавством строк він не звернувся, оскільки бабуся була для нього однією з самих близьких людей і через її втрату в нього погіршився стан здоров`я, у період строку для прийняття спадщини, а саме з 10 березня 2005 року він звертався до Інституту нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова АНМ України з приводу сильного болю в спині, де йому внаслідок встановленого діагнозу було рекомендовано, зокрема, ліжковий режим, масаж, після проведених процедур він /позивач/ був обмежений в русі. Згідно з витягом зі Спадкового реєстру від 01 червня 2020 року, відомості про наявність спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON]. , яка померла [INFO] в смт Немішаєве Бородянського району Київської області, у Реєстрі відсутні /а.с. 11/. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, оскільки позивач у визначений чинним законодавством термін не звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. , так як через втрату бабусі у нього погіршився стан здоров`я і, внаслідок встановленого йому діагнозу, за рекомендаціями лікарів, він мав пройти певні процедури, через які був обмежений в русі, то суд, вважаючи причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною, визнає за необхідне позов задовольнити та надати [PERSON] додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] терміном два місяці з моменту набрання чинності даним рішенням.

Outcome: approved