Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

У вересні 2019 року, позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2019, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав передано на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю. У грудні 2019 вищезазначена цивільна справа надійшла на адресу Голосіївського районного суду м. Києва. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що знайома позивача, [PERSON] , [INFO] у м. Харкові [INFO] усиновила малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , прізвище, ім`я та по батькові якої було в подальшому змінено за рішенням суду на [PERSON] та змінена дата народження на [INFO] . Своїх біологічних дітей [PERSON] не мала та на даний час не має. Навесні 2013 у [PERSON] з`явились обставини, при яких вона не мала змоги виховувати дитину та займатися нею. Позивач як знайома [PERSON] та хрещена матір її доньки, [PERSON] , поговоривши та узгодивши все зі своєю сім`єю вирішила їй допомогти та взяла малолітню [PERSON] тимчасово до себе у родину. Дитина зростала у сім`ї позивача, діти позивача полюбили її. Ще через деякий час [PERSON] влаштували у дитячий садочок № 204, який остання відвідувала з дітьми позивача. На даний ча всі питання щодо виховання [PERSON] вирішуються родиною позивача самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні родини позивача. Весь цей час [PERSON] життям доньки не цікавилась, не виявляла бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Через деякий час поспілкувавшись з відповідачем, позивач зрозуміла, що до дитини у відповідача не має ані почуттів, ані бажання її бачити та виховувати, тому позивач погодивши питання зі своєю родиною вирішили усиновити [PERSON] . В кінці 2018 подружжя [PERSON] звернулись до Служби у справах дітей Шевченківського району, зібрали весь необхідний пакет документів. За весь цей період позивач їздила до м. Харків, де було проведено усиновлення, з метою, що можна попереднє усиновлення скасувати, але там позивачу Службою у справах дітей та сім`ї пояснили, що єдиний вихід це позбавити [PERSON] батьківських прав та проводити усиновлення за місцем проживання та реєстрації позивача. 04.09.2019 родиною [PERSON] отримано від матері [PERSON] нотаріально засвідчену згоду на позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2020, прийнято вищезазначену цивільну справу до провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивач з`явилась в судове засідання, позовні вимоги підтримала, надала заяву, в якій зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, розгляд даної справи проведений в заочному порядку. В судове засідання з`явився представник Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної державної адміністрації - Акимова Т.М., яка надала заяву, що проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання з`явився представник Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації - Бабій О.В., який надав заяву про те, що проти винесення заочного рішення не заперечує, а також надав висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.10.2020. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , у м. Харкові 30.11.2012 усиновила малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , якої в подальшому за рішенням суду (справа № 2033/8879/2012) було змінено прізвище, ім`я та по батькові на [PERSON] та змінена дата народження на [INFO] . Батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2012 заяву [PERSON] щодо усиновлення [PERSON] [INFO] , заінтересована особа служба у справах дітей Фрунзенського району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усиновлення задоволено. Вирішено усиновити малолітню громадянку України [PERSON] , [INFO] , громадянкою України [PERSON] , [INFO] . Внести до актового запису № 130, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області від 02.09.2011 року про народження малолітньої громадянки України [PERSON] , [INFO] наступні зміни: в графі «прізвище» замість « [PERSON] » записати « [PERSON] », в графі «ім`я» замість « [PERSON] » записати « [PERSON] », в графі «по батькові» замість « [PERSON] » записати « [PERSON] », в графі «дата народження дитини - [INFO] » - записати « [INFO] », в графі «місце народження дитини» замість «село Новоселівка Нововодолазький району Харківська область» записати «м. Київ», в графі «батьки» записати: «батько» відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України - прізвище « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », громадянство - «громадянин України», «мати» - прізвище « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », громадянство - «громадянка України». Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання вищезазначеного рішення суду, видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного суправління юстиції харківської області, 11.12.2012. Як зазначила позивач та вказано у висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації надано висновок № 109/04/40-7068 від 12.10.2020 року, [PERSON] стало відомо, що починаючи з 2013 дитина була позбавлена піклування та уваги з боку [PERSON] . Вихованням дитини займається позивач та її родина. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, навчанні, розвитку та утриманні, не цікавиться успіхами та здоров`ям, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, про її харчування, лікування та освіту. Відповідно до Акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , дитині створено належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку. [PERSON] належним чином утримує та виховує дитину, піклується про її стан здоров`я, навчання та дозвілля. 04.09.2019 [PERSON] написала нотаріальну заяву, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Громадянка [PERSON] самоусунулась від виховання та нехтує батьківськими обов`язками: не виявляє турботи до дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров`ям, не надає моральної підтримки, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Органом опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації надано висновок № 109/04/40-7068 від 12.10.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, тоді коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтею 150 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд наголошує, що виконання батьківських обов`язків не обмежується лише матеріальним забезпеченням дитини, важливим фактором є спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, виявлення інтересу до її внутрішнього світу, створення умов для отримання нею освіти. Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав, які підлягають задоволенню. Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved