Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

У грудні 2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта», [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. В ході судового розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги шляхом подання позовної заяви від 11.07.2017 року. В обґрунтування позову, з урахуванням його уточнення, зазначав, що 26 вересня 2015 р. приблизно о 14-00 год. на вул. Істоміна, близько буд. 104 у м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля [NUMBER], та автомобіля [NUMBER], [NUMBER], належить позивачу на праві приватної власності та зареєстрований за ним згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ № 625873 від 03.12.2003. Згідно з постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2015, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3329256 від 27.04.2015, у звязку з чим у страхової компанії в силу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є обовязок відшкодувати матеріальну шкоду, завдану [PERSON], в межах та в порядку, передбачених законодавством. Позивач звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» за відшкодуванням завданих йому дорожньо-транспортною пригодою матеріальних збитків і у грудні 2015 р. ними було перераховано на його рахунок кошти в сумі 23\~666 грн. 56 коп. Разом із тим, відповідач вважає дії ПАТ «НАСК «Оранта» неправомірними, оскільки сума матеріальних збитків, завданих йому дорожньо-транспортною пригодою, є значно більшою. Зокрема, на виконання ухвали суду про призначення судової автотоварознавчої експертизи від 07.04.2017, зроблено висновок експерта, згідно з яким вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, без врахування ПДВ, станом на 29.09.2015 автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП становить 43\~927 грн. 73 коп., а тому страхова компанія повинна компенсувати оцінену шкоду, завдану його автомобілю у розмірі 20\~261 грн. 17 коп. Інші витрати, а це зокрема, вартість послуг по проведенню експертного автотоварознавчого дослідження № 29/09-ТЗ від 05.10.2005 у розмірі 1400 грн., послуги СТО по частковому розкладанню автомобіля в сумі 302 грн. 26 коп., суму франшизи у розмірі 510 грн., повинен компенсувати відповідач [PERSON], як особа яка винна у дорожньо-транспортній пригоді. Крім того, на думку позивача, з відповідачів підлягають стягненню на його користь в рівних частках судові витрати, повязані із розглядом справи у виді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. та витрат на проведення експертизи в сумі 3000 грн. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON], згідно зі збільшеними позовними вимогами від 11.07.2017, просив суд стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 20\~261 грн. 17 коп., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп., судові витрати на проведення експертизи у розмірі 1\~500 грн. 00 коп., а з [PERSON] вартість послуг по проведенню автотоварознавчого дослідження у розмірі 1\~400 грн. 00 коп., послуг по частковому розскладанню автомобіля у розмірі 302 грн. 00 коп., франшизу у розмірі 510 грн. 00 коп., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп., судові витрати на проведення експертизи у розмірі 1\~500 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, які викладені у позові. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» - [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог до страхової компанії заперечував частково. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що ПАТ «НАСК «Оранта» належним чином виконало всі свої зобовязання, які передбачені Законом і полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, перерахувавши на рахунок позивача 21.01.2016 суму вартості відновлювального ремонту його транспортного засобу згідно з автотоварознавчим дослідженням № АР8153СМ-18.11./5 від 18.11.2015, що становило 23\~666 грн. 56 коп. На підставі висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи представник відповідача вважає обґрунтованим стягнути зі страхової компанії на користь позивача 10\~965 грн. 62 коп., що дорівнює загальній сумі відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу за цим висновком (43\~927 грн. 73 коп.) за вирахуванням суми ПДВ в розмірі 8\~785 грн. 55 коп., розміру виплаченого страхового відшкодування 23\~666 грн. 56 коп. та суми франшизи 510 грн., яку зобовязаний відшкодувати винуватець ДТП [PERSON] Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову суду не подавав. За таких обставин, суд, з урахуванням думки інших учасників процесу, вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 26.09.2015 о 14-00 год. по вул. Істоміна поблизу буд. 104 у м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 340 грн. Зі змісту постанови суду вбачається, що в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що саме дії водія [PERSON], який при зміні напрямку руху не впевнився у безпеці руху, стали наслідком настання дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль марки «Geely CK», д.н. [NUMBER], належить на праві власності позивачу [PERSON] та зареєстрований за ним, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ № 625873 від 03.12.2003. Згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3329256 від 27.04.2015, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме: 1.наявність шкоди, 2.протиправність поведінки особи, що завдала шкоду, 3.причинний звязок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, 4.вина особи, що завдала шкоду. Як передбачено статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Враховуючи те, що позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26.09.2015, спричинено майнову шкоду з вини водія [PERSON], цивільна відповідальність якого на суму 50\~000 грн. була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», суд приходить до висновку, що в силу Закону страховик зобовязаний відшкодувати вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, який на праві власності належить позивачу, у межах страхової суми. Судом також встановлено, що на виконання своїх зобовязань, визначених полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/33292256 від 27.04.2015, ПАТ «НАСК «Оранта», на підставі страхового акту № ОЦВ-15-6495/1 від 27.11.2015 сплатило [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 23\~666 грн. 56 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2958 від 21.01.2016 та не заперечується позивачем у справі. Звертаючись до суду з позовом, позивач [PERSON] зазначав, що він не погоджується із розміром страхового відшкодування, який визначено страховою компанією, оскільки згідно зі звітом про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу № 29/09-ТЗ від 05.10.2015, який зроблено на замовлення позивача експертом-оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті пошкодження транспортного засобу «Geely CK», д.н. [NUMBER], складає 40\~218 грн. 59 коп. Таким чином, між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» виник спір з приводу розміру матеріального відшкодування, яке належить до виплати власнику пошкодженого з вини [PERSON] транспортного засобу. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 р. за клопотанням представника позивача з метою визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, із зазначенням окремо вартості з ПДВ та без ПДВ, станом на 29.09.2015 автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП, призначено судову автотоварознавчу експертизу. Згідно з висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ № 21/06 від 21.06.2017, який зроблено на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, без урахування ПДВ, станом на 29.09.2015, автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП складає 43\~927 грн. 73 коп. Вказаний висновок експерта представником відповідача не спростовано, і більш того, згідно із запереченнями на позов від 13.09.2017 ПАТ «НАСК «Оранта» визнало позовні вимоги частково, заперечуючи проти стягнення зі страхової компанії визначеної вартості відновленого ремонту лише з тих підстав, що на їх думку на користь позивача не може бути стягнута сума ПДВ, у звязку з чим представник відповідача вважає що з ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає стягненню різниця між визначеною експертом оцінкою вартості відновлювального ремонту КТЗ № 21/06 від 21.06.2017 у розмірі 43\~927 грн. 73 коп. та виплаченою раніше страховою компанією сумою страхового відшкодування в сумі 23\~666 грн. 56 коп., а також суми ПДВ, яка за їх підрахунком становить 8\~785 грн. 55 коп. Разом із тим, як вбачається із висновку експерта № 21/06 від 21.06.2017, ним визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в сумі 43\~927 грн. 73 коп. без урахування ПДВ, а тому доводи представника ПАТ «НАСК «Оранта», що із визначеної експертом вартості відновлювального ремонту підлягає вирахуванню сума ПДВ, є неспроможними. Крім того, у своїх запереченнях на позов представник ПАТ «НАСК «Оранта» посилався на те, що із визначеної експертом суми підлягає вирахуванню сума франшизи в розмірі 510 грн. Проте, в ході судового розгляду справи представник відповідача визнав, що суму франшизи вже було вираховано при перерахуванні 21.01.2016 страхового відшкодування [PERSON], а тому в цій частині свої заперечення не підтримав. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], заявлені до ПАТ «НАСК «Оранта», є законними та обґрунтованими, а тому з даного відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 20\~261 грн. 17 коп. (43\~927 грн. 73 коп. 23\~666 грн. 56 коп. = 20\~261 грн. 17 коп.). Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, яка завдана дорожньо-транспортною пригодою, суд встановив наступне. Згідно з договором про проведення автотоварознавчого дослідження (оцінки) ТЗ № 29/09-ТЗ від 29.09.2015 та квитанції до прибуткового касового ордеру № 15 від 29.09.2015, позивачем [PERSON] на користь ФОП [PERSON], який є оцінювачем, за проведення автотоварознавчого дослідження (оцінку) ТЗ «Geely CK», д.н. [NUMBER], на предмет визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику, було сплачено 1400 грн. Крім того, на підставі наряду-замовлення № Н8200023936 від 29.09.2015 та акту виконаних робіт № Н8200007398 від 29.09.2015 за ремонті роботи, повязані з подією ДТП, а саме за діагностування транспортного засобу після ДТП та відкачку хладагенту, позивачем було сплачено ІП «АІС-ЗАПОРІЖЖЯ» 302 грн. 26 коп. Враховуючи, що вказані витрати не охоплюються зобовязаннями страховика згідно Закону, їх вартість на підставі ст.ст. 22, 1166, 1194 ЦК України повинна бути стягнута з відповідача [PERSON] як особи, винної у завданні вказаних збитків. Крім того, згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3329256 від 27.04.2015, сума франшизи, визначеної сторонами договору, становить 510 грн., яка в силу ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягає сплаті страховою компанією, а тому повинна бути стягнута з відповідача [PERSON] Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню і з останнього на користь позивача необхідно стягнути вартість послуг по проведенню автотоварознавчого дослідження у розмірі 1\~400 грн., послуг по частковому розскладанню автомобіля у розмірі 302 грн., франшизу у розмірі 510 грн. Відповідно до ч. 1 п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп. Крім того, за проведення експертизи на підставі ухвали суду [PERSON] сплачено 3\~000грн., що підтверджується квитанцією, яка додано до позовної заяви зі збільшеними позовними вимогами. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на положення ст. 88 ЦПК України, а також на те, що позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на проведення судової експертизи, вказані витрати підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках.

Outcome: approved