Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачкою були укладені кредитні договори № 589/4648АCLАPТ5 від 11.03.2013 на суму 11 800,00 грн. та № 220/7933CLАPТ від 27.09.2013 на суму 1 368,00 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕФІНАНС» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеним кредитним договорам було відступлене на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». 17.06.2015 між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 1706/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачу права вимоги від відповідачки коштів, а позивач набув право вимоги грошових коштів до відповідачки (витяг з договору факторингу стор. 1-4, 10). Відповідно до витягу з реєстру заборгованостей від 17.06.2015 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки по кредитним договорам № 589/4648АCLАPТ5 від 11.03.2013 в сумі 22 598,13 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 9 884,27 грн., заборгованість за відсотками та комісією в розмірі 3 176,41 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості в розмірі 9 537,45 грн. та № 220/7933CLАPТ від 27.09.2013 в сумі 2 608,89 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 1 336,49 грн., заборгованість за відсотками та комісією в розмірі 333,66 грн., пеня за порушення графіку заборгованості в розмірі 938,74 грн. На виконання умов договору факторингу № 1706/1 17.06.2015 від імені ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» направлено відповідачці листи з повідомленням про відступлення права вимоги позивачу за кредитними договорами. Згідно умов кредитних договорів відповідачка зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених кредитними договорами, але свої зобов'язання не виконала. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачкою умов кредитних договорів, позивач, який набув право грошової вимоги, направив на адресу відповідачки повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитним договорам та включення персональних даних відповідачки до бази персональних даних з вимогу про погашення загальної суми боргу. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 17.06.2015 остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Заборгованість відповідачки за кредитним договором № 589/4648АCLАPТ5 від 11.03.2013 становить 22 598,13 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 9 884,27 грн., заборгованість за відсотками та комісією в розмірі 3 176,41 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості в розмірі 9 537,45 грн. та кредитним договором № 220/7933CLАPТ від 27.09.2013 становить 2 608,89 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 1 336,49 грн., заборгованість за відсотками та комісією в розмірі 333,66 грн., пеня за порушення графіку заборгованості в розмірі 938,74 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами в розмірі 25 207,02 грн. та сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою просив позов задовольнити в повному обсязі, справу розглянути у відсутність представника позивача. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки в суд не повідомила в зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що остання не з'являється без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За відсутності заперечень з боку позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч.1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачкою були укладені кредитні договори № 589/4648АCLАPТ5 від 11.03.2013 на суму 11 800,00 грн. на строк до 01.03.2016 та № 220/7933CLАPТ від 27.09.2013 на суму 1 368,00 грн. на строк до 01.10.2016. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕФІНАНС» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким право вимоги по кредитним договорам № 589/4648АCLАPТ5 від 11.03.2013 та № 220/7933CLАPТ від 27.09.2013 було відступлене на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». На підставі договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015, ТОВ «ФК «БІЗНЕФІНАНС» відступив позивачу всі права вимоги за кредитними договорами (право вимоги). Згідно витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 (реєстру заборгованостей) відповідачка має заборгованість за кредитним договором № 589/4648АCLАPТ5 від 11.03.2013 в сумі 22 598,13 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 9 884,27 грн., заборгованість за відсотками та комісією в розмірі 3 176,41 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості в розмірі 9 537,45 грн. та кредитним договором № 220/7933CLАPТ від 27.09.2013 в сумі 2 608,89 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 1 336,49 грн., заборгованість за відсотками та комісією в розмірі 333,66 грн., пеня за порушення графіку заборгованості в розмірі 938,74 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 6.2. кредитних договорів банк має право відступати свої права за цим договором (повністю або частково). Відповідно до п. 1.1. договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 ТОВ «ФК «БІЗНЕФІНАНС» відступає позивачу права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (Додаток № 1 до цього договору) в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до позивача переходять всі права грошової вимоги, які належали ТОВ «ФК «БІЗНЕФІНАНС» за кредитними договорами (право вимоги), а також права ТОВ «ФК «БІЗНЕФІНАНС» як вигодонабувача на страхове відшкодування за договорами страхування, які є частиною кредитного договору та відповідно до яких застрахованою особою є боржник. 25.06.2015 позивач направив відповідачці повідомлення про зміну умов кредитних договорів № 589/4648АCLАPТ5 від 11.03.2013 та № 220/7933CLАPТ від 27.09.2013 та включення персональних даних відповідачки до бази персональних даних, відповідно до яких станом на 17.06.2015 (день відступлення права вимоги) розмір заборгованостей відповідачки за кредитним договором № 589/4648АCLАPТ5 від 11.03.2013 складає 22 598,13 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 9 884,27 грн., заборгованість за відсотками та комісією в розмірі 3 176,41 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості в розмірі 9 537,45 грн. та кредитним договором № 220/7933CLАPТ від 27.09.2013 складає 2 608,89 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 1 336,49 грн., заборгованість за відсотками та комісією в розмірі 333,66 грн., пеня за порушення графіку заборгованості в розмірі 938,74 грн. Суд вважає, що до позивача перейшло право вимоги заборгованості за кредитними договорами на підставі договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015, позивач повідомив відповідачку про отримання права вимоги заборгованостей за кредитними договорами (включаючи суму наданого кредиту, відсотки та комісію, нараховані за користування кредитом, пені, штрафні санкції та інші можливі платежі). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кошти (кредит) у тимчасове платне користування з цільовим використанням: на поточні потреби, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов'язання за даним договором в повному обсязі. Згідно п. 2.3. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком з дати надання кредиту щомісячно на дату сплати поточної заборгованості за кредитом, виходячи з залишку простроченої заборгованості за кредитом згідно з додатком № 1. Для розрахунку використовується умовна кількість днів у році - 360, у місяці - 30. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню зі стягненням з відповідачки на користь позивача заборгованості в розмірі 25 207,02 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved