overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

У грудні місяці 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дочки. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] вказала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 2004 року. Шлюб розірвано 2014 році. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], 2005 року народження. На даний час відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Самостійно утримувати дочку не в змозі. Просила суд стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд стягнути з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] аліменти в твердій гроші сумі - розміром 1000 гривень. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні, заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки. Мотивувавши тим, що він має регулярний дохід і невзмозі сплачувати щомісячно аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 гривень, просить суд стягувати аліментти по ? частини з його заробітної плати. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в 2004 році. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з позивачкою [PERSON] Відповідач проживає окремо. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Відповідно до ст..180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, має регулярний заробіток, що підтверджується довідкою виданою адміністрацією Вороньківського лісництва, а тому повинен сплачувати аліменти у відсотковому розмірі, відповідно до приписів ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачка, в судовому засіданні, хоч і наполягала на стягненні аліментів в твердій грошовій сумі, але на навела підстав, перерахованих в ст.184 СК України, які є підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. З цих підстав, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання своєї доньки в розмірі 1/4 частини заробітної плати батька, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У грудні місяці 2015 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України ( незаконне заволодіння транспортним засобом). В результаті скоєного відповідачем злочину, позивачу завдано збитки у розмірі 18\~126,36 грн, що підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи № 713-15 від 18.02.2015 року. Позивач також зазначає, що йому завдана ще моральна шкода, яку обгрунтовує її душевними стражданнями пережитими у звязку із самим фактом викрадення автомобіля та його знищення, а також душевними стражданнями повязаними з відсутністю можливістю користування всіма благами та перевагами, які дає автомобіль. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду у розмірі 18\~126,35 грн. та моральну шкоду у розмірі 10\~000,00 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач позов визнав частково, просив зменшити до 5\~000,00 грн. розмір моральної шкоди. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України ( викрадення автомобіля). Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 713-15 від 18.02.2015 року ринкова вартість викраденого автомобіля АЗЛК 2141, сірого кольору № [NUMBER], станом на час скоєння кримінального правопорушення, тобто на 03.10.2015 року становить у розмірі 18\~126,36 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, як відповідач неправомірними діями спричинив позивачу майнову шкоду та моральну шкоду, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму завданих матеріальних збитків у розмірі 18\~126,35 грн., та суму моральної шкоди у розмірі 5\~000,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У грудні місяці 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що 19.08.2005 року його мати - [PERSON] [INFO], пішла з дому та не повернулася до теперішнього часу. У матері [PERSON] залишилося нерухоме майно, що належить їй на підставі свідоцтва про право власності на частку в квартирі [ADDRESS], у звязку з чим необхідно визначитися з його долею. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2006 року, [PERSON] визнано безвісно відсутньою та день зникнення останньої вважається 19.08.2005 року. Зважаючи на викладене вище, заявник просить оголосити [PERSON] [INFO] померлою; днем смерті [PERSON] вважати день набрання рішення суду законної сили. У судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори направленим листом просив справу розглядати за його відсутності, рішення суду винести згідно чинного законодавства. Представник заінтересованої особи: Амур-Нижньодніпровського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції направленим листом просив справу розглядати за його відсутності, рішення суду винести згідно чинного законодавства. Заслухавши думку заявника, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] його матірю записана [PERSON]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2006 року, [PERSON] визнано безвісно відсутньою та день зникнення останньої вважається 19.08.2005 року. Свідок [PERSON] підтвердив обставини викладеній в позовній заяві. Та обставина, що [PERSON] відсутня за місцем постійного проживання та за заявою чоловіка [PERSON] були проведені заходи щодо її розшуку, підтверджується довідкою АНД РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про його місце перебування протягом трьох років. Зважаючи на те, що за місцем постійного проживання [PERSON] не проживає більше 10 років, її місце перебування невідоме, суд вважає, що її слід оголосити померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У грудні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про встановлення факту смерті, визнання права власності на квартиру. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги. Просив встановити факт смерті [PERSON], [INFO], в частині визнання права власності на квартиру позов залишив без розгляду. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, 24.06.2005 року між нею, [PERSON] та її сином, [PERSON] був укладений договір довічного утримання згідно якого у власність [PERSON] була передана квартира [ADDRESS] 24.06.2015 року [PERSON] помер. Як спадкоємець першої черги за законом позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та поверненні право установлювальних документів на вказану вище квартиру, проте державним нотаріусом було відмовлено у поверненні документа у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт смерті спадкодавця. Зважаючи на викладене вище, позивач просить встановити факт смерті [INFO] року [PERSON], який народився [INFO] року . У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направленою до суду заявою просила розглядати справу у її відсутність, щодо повернення правоустановлювального документа не заперечувала. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 24.06.2005 року між [PERSON] та її сином, [PERSON] був укладений договір довічного утримання згідно якого у власність [PERSON] була передана квартира [ADDRESS] 24.06.2015 року [PERSON] помер. Позивач звернулася до Четвертої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та поверненні правоустановлювального документа на квартиру [ADDRESS], проте державним нотаріусом було відмовлено у поверненні документа у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт смерті спадкодавця Факт смерті [INFO] року [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON]; нотаріально засвідченою заявою дружини померлого; довідкою з лікарні; показами свідків: [PERSON] та [PERSON]. Свідки зазначили, що були присутні на похованні [PERSON], факт його смерті підтверджують. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

У грудні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте спільне життя у них не склалося, разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-184 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 5 000, 0 грн щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 02 жовтня 2010 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З травня місяця 2015 року сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, відповідач працює, має мінливий дохід, свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, як відповідач має мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1600, 0 грн - по 800 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У грудні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначила, вона мешкає в житловому будинку № 83 по вул. Каруни в м. Дніпропетровську , який раніше був поділений на дві частини: квартиру № 1, яка складається з 27/50 частини будинку та квартири № 2 , яка складається з 23/50 частини будинку. З 1970 року позивач займає квартиру №2, проте з 2002 року після смерті [PERSON] позивач займає також квартиру № 1 вказаного вище житлового будинку, сплачує комунальні послуги за весь будинок, зареєстрована за вказаною адресою. Так, як позивач безперервно на протязі 13 років користується квартирою № 1 житлового будинку № 83 по вул. Каруни в м. Дніпропетровську, в якій проживала померла [PERSON], зважаючи, що спадкоємців після померлої [PERSON] не заявлено, позивач просить визнати за нею право власності на 27/50 частини житлового будинку № 83 по вул. Каруни в м.Дніпропетровську за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник Дніпропетровської міської ради позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві власності 23/50 частини житлового будинку № 83 квартира № 2 по вул. Каруни в м. Дніпропетровську. В квартирі [ADDRESS], що становить 27/50 частини будинку, мешкала [PERSON], про те майно належало на праві власності 8/25 частини домоволодіння та 11/50 частини домоволодіння її чоловіку [PERSON] та її свекрові [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщина не відкривалася, спадкоємці до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, що підтверджується листом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 13.01.2016 року № 79/01-16. Починаючи з 2002 року [PERSON] відкрито та безперервно користується домоволодінням № 83 по вул. Каруни в м. Дніпропетровську, сплачує за комунальні послуги. Вказана обставина підтверджується матеріалами справи, а також показами свідка [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснив, що часто приїздив до позивача додому, неодноразово залишався ночувати. Підтверджує, що [PERSON] дійсно користується всім будинком з 2002 року, утримує його, сплачує комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність) , якщо інше не встановлено цим Кодексом. Так, як [PERSON] володіє квартирою № 1 в будинку № 83 по вул. Каруни в м.Дніпропетровську та з 2002 року безперервно користується цим майном. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

У грудні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 26.11.1999 року перебуває у шлюбі з відповідачем, шлюб повторний. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому що ніде не працює. Залишив сім`ю і не турбується про її матеріальне існування. Спору про майно, житло між ними немає. Відповідач не бажає повернутися в сім`ю, не вимагає, щоб дитина проживала з ним, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати, судовий збір, тому що він винний у тому, що їх сім`я розпалась. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, наполягає на розірвані шлюбу, стверджує, що сім`я розпалась, і він не бажає зберігати сім`ю. Дійсно не працює. Грошей на утримання доньки не сплачує, тому що грошових коштів немає. Не заперечує повернути позивачці судовий збір, але зробить це тоді, коли будуть гроші. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 26.11.1999 року. У позивачки шлюб повторний, у позивача перший. Офіційно шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 791. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утримання матері, позивачки по справі. Відповідач аліменти на утримання доньки не сплачує, не заперечує, щоб вона після розірвання шлюбу залишалася проживати з матір`ю. Зобов`язується надавати матеріальну допомогу на утримання доньки до її повноліття і приймати участь у її вихованні. Підтвердив, що спору про майно, житло між ним і позивачкою немає. Коли будуть грошові кошти, сплатить позивачці судовий збір 487 грн. 20 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У грудні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що в червні 2010 року її мати [PERSON] [INFO], зібрала необхідні речі та документи і вирушила до [ADDRESS], де мешкає її рідна сестра [PERSON] та мати [PERSON]. Про те до вказаної адреси [PERSON] так і не зявилась та додому не повернулася. Того ж року, до районного відділу міліції Амур-Нижньодніпровського районну м.Дніпропетровська з заявою про зникнення [PERSON] звернулась її двоюрідна сестра [PERSON], однак розшукові дії результату не дали та місцезнаходження до сьогодення [PERSON] не встановлено. У матері [PERSON] залишилося нерухоме майно, що належить їй на підставі свідоцтва про право власності на 1/2 частку в квартирі [ADDRESS], у звязку з чим необхідно визначитися з його долею. Зважаючи на викладене вище, заявник просить оголосити [PERSON] [INFO] померлою; днем смерті [PERSON] вважати день набрання рішення суду законної сили. Усудовому засіданні представник заявника просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи:Амур-Нижньодніпровського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції направленим листом просив справу розглядати за його відсутності, рішення суду винести згідно чинного законодавства. Заслухавши думку заявника, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON], 06жовтня [INFO] її матірю записана [PERSON]. В наслідок шлюбу між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 26 липня 2013 року, прізвище останньої було змінено і на теперішній час значиться як [PERSON]. Свідок [PERSON] підтвердила обставини викладеній в позовній заяві. Та обставина, що [PERSON] відсутня за місцем постійного проживання та за заявою двоюрідної сестри, [PERSON] були проведені заходи щодо її розшуку, підтверджується довідкою АНД ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про його місце перебування протягом трьох років. Зважаючи на те, що за місцем постійного проживання [PERSON] не проживає більше 5 років, її місце перебування невідоме, суд вважає, що її слід оголосити померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У грудні місяці 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім. Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) є донькою [PERSON], в свою чергу [PERSON] є чоловіком [PERSON]. Всі разом мешкали за адресою: [ADDRESS]. 29.03.1996 [PERSON] поїхала на заробітки до Росії в місто Москва та до цього часу не повернулася. До зникнення [PERSON] неодноразово їздила на заробітки до м. Москви, працювала продавцем на базарі, проживала за адресою: Можайське шосе 5, кв. 15 в м. Москві, постійно виходила на звязок, інформувала про себе, доповідала про свої справи. Заявники зазначають, що після зникнення [PERSON] вони разом у вересні 1996 року їздили до м. Москви, були за адресою останнього відомого її місця проживання, про те зустрітися не вдалося, оскільки [PERSON] там вже не проживала, куди переїхала не відомо. 05.03.2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського РВ ДУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою про зникнення [PERSON]. 21.04.2015 року Амур-Нижньодніпровський РВ ДУ ГУМВС України в Дніпропетровській області надав відповідь, в якій зазначив, що ними була заведена справа оперативного обліку, здійснені пошукові роботи але встановити місцезнаходження гр. [PERSON] на теперішній час не представилося можливим. Зважаючи на викладене вище, заявники просять оголосити [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою. У судовому засіданні заявники просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: Амур-Нижньодніпровського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції направленим листом просив справу розглядати за його відсутності, рішення суду винести згідно чинного законодавства. Заслухавши думку заявника, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.10.1971 року зареєстрований Губиниською селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області. 05.03.2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського РВ ДУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою про зникнення [PERSON]. 21.04.2015 року Амур-Нижньодніпровський РВ ДУ ГУМВС України в Дніпропетровській області надав відповідь, в якій зазначив, що ними була заведена справа оперативного обліку, здійснені пошукові роботи але встановити місцезнаходження гр. [PERSON] про те місцезнаходження останньої не встановлено. Свідок [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини викладеній в позовній заяві. Відповідно до ст. 43 ЦК України, Фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зважаючи на те, [PERSON] не проживає більше 20 років, її місце перебування невідоме, суд вважає, що її слід оголосити безвісно відсутньою.

Outcome: approved