Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20.03.2019 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 331. В обґрунтування позову зазначив, що 20.03.2019 року він зареєстрував шлюб із відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого в сім`ї відбувалися суперечки, які призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Подружні відносини між сторонами припинилися з серпня 2020 року, і з того часу спільне господарство не ведеться. Зберегти сім`ю неможливо. Також позивач просив змінити прізвище відповідача [PERSON] на дівоче « [PERSON] ». Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду [PERSON] від 19.11.2020 року справа передана за підсудністю до Віньковецького районного суду. Ухвалою судді Віньковецького районного суду від 16.01.2021 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. У судове засідання 15.02.2021 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивач [PERSON] у позовній заяві зазначив,що позов підтримує повністю та розгляд справи просить проводити без його участі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала, окрім вимоги про зміну її прізвища на дошлюбне, а тому відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 20.03.2019 року у Хмельницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 331, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Як випливає із змісту позовної заяви, сторони мають різні погляди на шлюб та сімейні обов`язки, проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Примирення та відновлення спільного подружнього життя ні позивач , ні відповідач не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідачка позовні вимоги визнала, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Щодо позовної вимоги позивача про зміну прізвища відповідача [PERSON] на її дівоче прізвище [PERSON] , то слід зауважити, що ст. 113 Сімейного кодексу України зазначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому враховуючи зазначене, а також те, що у поданій заяві відповідачка зазначила, що змінювати своє прізвище після розірвання шлюбу вона не бажає, у суду немає правових підстав для відновлення дошлюбного прізвища відповідачки [PERSON] .

Outcome: approved