Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

У вересні 2020 р. представник позивача ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг. Позов мотивовано тим, що 06 вересня 2017 р. між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] («Замовник») та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» («Управитель») було укладено договір № К-204 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 р. № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі за об`єктом конкурсу (група будинків) № 1. У відповідності до п. 7 Рішення, інформацію про Управителя було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку. Згідно п. 18 цього ж Договору, він набрав чинності з моменту його підписання і діє до 05.09.2018 р. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01 листопада 2017 р. В силу приписів ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме п. 6 ст. 11 договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. Тож, на теперішній час договір є чинним. Згідно умов вказаного договору Управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони договору погодились, що Замовник сплачує за надані послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 4 поверсі будівлі 11,47 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 137,25 кв.м. Таким чином, розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідач зобов`язаний сплачувати щомісяця, становить 1574,26 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати отриманих послуг, за період з 30 листопада 2017 р. по 01 вересня 2019 р. утворилась заборгованість в розмірі 33 059,41 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою суду від 01 листопада 2019 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Відповідач скористався своїм правом на відзив, в якому зазначив, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не може слугувати доказами, оскільки ці документи не містять належних відомостей, які б підтверджували той факт, що послуги надавалися; зазначений тариф мав бути змінений з січня 2019 року; в розрахунку невірно зазначено адресу відповідача, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини та громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. На підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 06.09.2017 року ТОВ «КК «Мрія» надає послуги з управління будинком співвласникам багатоквартирного будинку [ADDRESS] (а.с.18-23). Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно умов Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком замовник має сплачувати за надані управителем послуги щомісяця, тобто днем розрахунку за надані послуги вважається останній день місяця. Згідно умов вказаного вище договору управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони договору погодились, що Замовник сплачує за надані послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 4 поверсі будівлі 11,47 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 137,25 кв.м. (а.с.9). Таким чином, розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідач зобов`язані сплачувати на користь Управління щомісяця, становить 1574,26 грн. (площа об`єкту нерухомості Х розмір встановленого тарифу = 137,25 кв.м. Х 11,47 грн. = 1574,26 грн.). Співвласникам багатоквартирного будинку було надано послугу з управління будинком у період з 30 листопада 2017 року по 01 вересня 2019 року, але на момент звернення із позовом до суду, відповідач оплату за надані послуги не здійснили, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаний період у розмірі 33 059,41 грн. На підтвердження вказаного розміру заборгованості позивачем надано розрахунок (а.с.6). Посилання відповідача у відзиві стосовно того, що розрахунок є неналежним доказом оскільки, згідно його назви розрахунок здійснений на будинок [ADDRESS] , а не на кв. [ADDRESS] , де мешкає відповідач, суд зазначає наступне. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що розрахунок заборгованості має технічну описку щодо зазначення в ньому іншої адреси, але щодо правильності самого розрахунку - він є вірним. В тексті позовної заяви міститься детальний опис формули, за яким цей розрахунок здійснювався (а.с 71-73). Окрім того, посилання відповідача у відзиві щодо письмових звернень його сина [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] не є власником житлового приміщення (квартири [ADDRESS] , він не є стороною договору № К-204 від 06.09.2017 року, а тому суд не приймає до уваги посилання відповідача на зазначені обставини. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач у справі не спростував належними та допустимими доказами, як факт отримання наданих позивачем послуг, так і розмір заборгованості за їх надання. Відповідач, як власник квартири, у відповідності до ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України зобов`язаний утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, та вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved