Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що 07 грудня 2007 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб. Від цього шлюб мають дитину [PERSON] Мілєну Євгенівну, [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не надає допомогу на утримання дочки, у звязку з чим просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 грудня 2017 року. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, відзив не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до\~ст.ст. 280 289 ЦПК України\~ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що 07 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КИ №094956, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] Мілєну Євгенівну, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №120038, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Наразі сторони не ведуть спільного господарства, дитина проживає та знаходиться на повному утриманні батька, що підтверджується довідкою №90, виданою 19 грудня 2017 року головою правління ОСББ «Елісон». Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Позивач несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак, не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Так, згідно з частиною 1 статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Разом із цим, відомості про місце роботи відповідача, її дохід, наявність рухомого та нерухомого майна відсутні. Оскільки відповідач є матірю малолітньої дочки, яка проживає разом з позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідач як мати зобов'язана утримувати дитину, є працездатною, може надавати допомогу, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] Мілєну Євгенівну, [INFO], у розмірі 1000 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 грудня 2017 року. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 640 грн.

Outcome: approved