Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.08.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №014-305-КЖ, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 110000 доларів США, зі сплатою 11,95% річних, з кінцевим терміном повернення 13.08.2032 року. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору відповідач зобов'язалась повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно у терміни визначені договором. Зазначив, що відповідач порушила свої зобов'язання щодо місячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість в сумі 248711 доларів США 36 центів, що згідно офіційного курсу НБУ становить 6218340,37 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.08.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №014-305-КЖ, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 110000 доларів США, зі сплатою 11,95% річних, з кінцевим терміном повернення 13.08.2032 року. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором кредиту №014-305КЖ від 14.08.2007 року належним чином не виконала. Згідно п.п. 4.1 договору кредиту у разі прострочення відповідачем терміну сплати процентів, визначених п.2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту визначених п.п. 1.1, 3.2.3, 3.3.14 цього договору. Позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої за кожен день прострочки, що діє у цей період. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку її заборгованості перед позивачем, станом на 28.04.2016 року становить 248711,36 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 6218340,37 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 2621784,58 грн., сума заборгованості за відсотками 2108206,13 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 374001,46 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 1114348,20 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови договору кредиту №014-305-КЖ від 14.08.2007 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 248711,36 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 6218340,37 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 93275,11 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved