Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

У грудні 2013 року позивачі за первісним позовом звернулися до суду з позовною заявою, яку 24 липня 2014 року уточнили та остаточно просили виділити їм, [PERSON] та [PERSON], в натурі 2/9 частки квартири 99/100 будинку 7 по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську, які складаються з: житлової кімнати 11, площею 22,1 кв.м.; кухні 12, площею 7,9 кв.м.; ванної 13, площею 2,0 кв.м.; вбиральні 14, площею 1,0 кв.м.; коридору 15, площею 4,9 кв.м.; комори 16, площею 0,9 кв.м.; балкону V, площею 0,7 кв.м., загальною площею 39,5 к.м., житловою площею 22,1 кв.м., допоміжною площею 16,7 кв.м., площею літніх приміщень 0,7 кв.м. В обґрунтування вимог зазначають, що їм на підставі свідоцтва про право спільної часткової власності на житло, виданого 07 грудня 1998 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» належить дві частки 1/9 у квартирі 99/100 будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську. На підставі свідоцтва про право спільної часткової власності на житло, виданого 07 грудня 1998 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» [PERSON] та [PERSON] належить по 1/9 частки квартири 99/100 будинку 7 по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську. [PERSON] окрім 1/9 частки вказаної квартири, на даний час належить ще 4/9 частки вказаної квартири, отриманої нею за заповітом та за довго ром дарування від 20 лютого 2013 року. У квартирі постійно мешкають відповідач та [PERSON] їхня мати, бо позивачі, відповідач та [PERSON] є рідними братами та сестрами. Їхня мати [PERSON], [INFO] людина похилого віку, потребує постійного догляду та уваги. До березня 2013 року вони здійснювали цей догляд. Декілька разів на тиждень відвідували її, приносили та готували їжу, при необхідності викликали лікаря або відвозили маму до лікарні. У кінці березня 2013 року відповідач замінив замки на вхідних дверях у квартирі, чим створив нездоланну перешкоду для їхнього потрапляння до квартири. Вони намагалися поспілкуватися з ним з цього приводу, але він від спілкування відмовився в образливій формі. 23 квітня 2013 року [PERSON] був вимушений звернутися до Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровські області з заявою про те. Що відповідач самоправно змінив замки на вхідних дверях у квартирі 99/100 будинку 7 по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську, власником частки якої він є. Крім того, стало відомо, що відповідач без їхньої згоди самовільно здає частину квартири. Позивачка [PERSON] має восьмеро дітей, та завжди знаходила час сумлінно доглядати за матірю, але з вини відповідача позбавлена цієї можливості. Вони хоч у квартирі й не проживають, але сплачують комунальні послуги та квартплату. Крім того, з часу подання позову зявився ще один власник 1/9 частки вказаної квартири неповнолітній [PERSON], в інтересах якого за їхнім клопотанням до слухання справи залучено в якості третьої особи із самостійними вимогами його опікуна [PERSON]. Згідно до проекту забудови будинку № 7 передбачено наявність одно та чотирьохкімнатних квартир у даному стояку. Їхнім батькам, як багатодітній родині було виділено пятикімнатну квартиру № 99/100, яка складається з чотирьохкімнатної квартири № 99 та однокімнатної № 100. Тому, вони вважають доцільним такий виділ в натурі часток квартири, який би не порушував технічну цілісність усієї споруди, не вимагав зайвих матеріальних витрат, повязаних з перебудовою квартири та відповідав вимогам діючого законодавства. Частка, яка на їхній розсуд повинна бути їм виділена є окремою квартирою, але перевищує ту площу, яка має належати їм на 3,83 кв.м., вартість яких вони згодні заплатити іншим співвласникам по ринковій ціні. Тому, позивачі звертаються до суду з даним позовом. У квітні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] В`ячеслава Володимировича, [PERSON] та [PERSON], третя особа [PERSON] з позовом про виділення в натурі долі в нерухомому майні, в якому просили виділити їм в натурі 5/9 часток квартири [ADDRESS], а саме квартиру № 99 з приміщеннями: коридор літ. «1», площею 16,2 кв.м.; вбиральня літ. «2», площею 1,2 кв.м.; ванна літ. «3», площею 3,6 кв.м.; кухня літ. «4», площею 12,6 кв.м.; комори літ. «5», площею 0,5 кв.м.; житлова літ. «6», площею 9,5 кв.м.; житлова літ. «7», площею 13,2 кв.м.; житлова літ. «8», площею 15,6 кв.м.; комора літ. «9», площею 2,8 кв.м.; балкон літ. «І», площею 0,8 кв.м.; балкон літ. «ІІ», площею 0,8 кв.м.; лоджія літ. «ІІІ», площею 4,3 кв.м.; загальною площею 81,1 кв.м., з яких житлова площа 38,3 кв.м., допоміжна площа 36,9 кв.м., площа літніх приміщень 5,9 кв.м. В обґрунтування вимог зазначають, що [PERSON] належить на праві власності на підставі свідоцтва про право спільної часткової власності на житло, виданого 07.12.1998 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне», 1/9 частина квартири [ADDRESS]; 1/9 частина вказаної квартири належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06.10.2011 року Третьої Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 58-2249, 1/9 частина вищезазначеної квартири належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 10.10.2011 року Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 5-2293 та 2/9 частки спірної квартири належать їй на підставі договору дарування від 20.02.2013 року. Тобто, в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS], їй належить 5/9 часток. [PERSON] належить на праві власності на підставі свідоцтва про право спільної часткової власності на житло, виданого 07.12.1998 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне», 1/9 частина спірної квартири. Між ними як співвласниками цього майна вникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із спільного володіння не досягнуто. Згідно з технічним паспортом на квартиру від 20.05.2011 року можливо технічно виділити в натурі 4/9 частин (квартира № 100) і 5/9 частин (квартира № 99) квартири [ADDRESS]. Тому, вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. 24 липня 2014 року [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] В`ячеслава Володимировича, [PERSON] та [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про виділення в натурі частки квартири, в якій просила виділити [PERSON] в натурі 1/9 частку квартири 99/100 будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську, яка складається з житлової кімнати 6 площею 9,5 кв.м.; визнати місцями спільного користування усіх співвласників квартири коридор 1, площею 16,2 кв.м.; вбиральню 2, площею 1,2 кв.м.; ванну 3, площею 3,6 кв.м.; кухню 4, площею 12,6 кв.м.; комору 5, площею 0,5 кв.м. В обґрунтування вимог зазначає, що вона залучена до участі у розгляді справи як третя особа з самостійними вимогами як опікун неповнолітнього [PERSON], кому в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] належить 1/9 частина вказаної квартири. Згідно до технічного паспорту 2014 року квартира 99/100 будинку 7 по вул.. Новокримській у м. Дніпропетровську має загальну площу 146,8 кв.м., житлову 82,2 кв.м. Таким чином, 1/9 частка житлової площі становить 9,1333 кв.м. Кімната, позначена у техпаспорті цифрою 6, відокремлена, має площу 9,5 кв.м., що дозволяє виділити її саме [PERSON], інтереси якого вона представляє. Інші ж приміщення, такі як коридор, ванна, вбиральня, кухня, комора, мають бути місцями спільного користування усіх співвласників квартири. Тому, вона звертається до суду з даним позовом. 18 листопада 2014 року [PERSON] В`ячеслав Володимирович подав позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про виділення в натурі долі в нерухомому майні, в якому просив суд виділити йому в натурі 1/9 частки квартири 99/100 будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську. В обґрунтування своїх вимог він зазначив, що [PERSON] належить 4/9 часток, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/9 частині квартири 99/100 будинку 7 по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську. А всього відповідачам спільно належить права спільної часткової власності на 8/9 частин спірної квартири. Між ними як власниками виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із спільного володіння не досягнуто. У звязку з чим, він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] у судовому засідання підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити їх з підстав зазначених у позовній заяві. Не заперечували проти задоволення зустрічного позову та позовів третіх осіб про виділення часток в натурі. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову та позовів третіх осіб про виділення часток в натурі не заперечувала. Відповідач за первісним позовом [PERSON] свої заявлені зустрічні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти задоволення первісного позову та позову третьої особи [PERSON] заперечував. Проти задоволення позова третіх осіб [PERSON]А, [PERSON] не заперечував. Треті особи [PERSON] та [PERSON] свої заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Проти задоволення первісного позову та позову третьої особи [PERSON] заперечували, проти задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON] не заперечували Третя особа за позовом третіх осіб [PERSON] та [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Представник третьої особи [PERSON]А за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, підтримав заявлені [PERSON] позовні вимоги, проти зустрічного позову [PERSON] не заперечував, проти задоволення позову третьої особи [PERSON] заперечував. Третя особа за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не зявилася, але в попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Третьої особи Органа опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги [PERSON], [PERSON], зустрічний позов [PERSON] та позови третіх осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 грудня 1998 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне», [PERSON], [PERSON], [PERSON] В`ячеславу Володимировичу, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/9 частині квартири 99/100 будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську (а.с. 6). [PERSON] на праві спільної часткової власності належало 5/9 частини квартири 99/100 будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську (а.с.43), а саме на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 грудня 1998 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» 1/9 частина; на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06.10.2011 року Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 5-2249, 1/9 частина квартири; на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06.10.2011 року Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 5-2293, 1/9 частина квартири; згідно договору дарування від 20.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], № 229, 2/9 частини квартири. Згідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2014 року, яке набрало чинності 11 червня 2014 року, за [PERSON] право власності на 1/9 частину квартири 99/100 будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську в порядку спадкування після померлого 8 жовтня 2007 року батька [PERSON] (а.с. 146). Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/9 частки, [PERSON] належать 4/9 частки, квартири 99/100 будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України,\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України, \~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. У судовому засіданні сторони зазначили, що на даний час між ними виник спір стосовно користування квартири 99/100 будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську, у звязку з чим вони не можуть знайти спільної мови щодо подальшого проживання у вищезазначеній квартирі. Тому, позивачі за первісним позовом та за зустрічними позовними заявами вважають допустимим виділення для них частки в спільному майні на підставі рішення суду в наступних обємах: [PERSON] та [PERSON] 2/9 частки, [PERSON] та [PERSON] 5/9 частки, [PERSON] 1/9 частка, [PERSON] 1/9 квартири 99/100 будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 364 ЦК України, кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частина 2\~ст.183 ЦК України,\~передбачає, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Суд зазначає, що ці спірні питання врегульовані [PERSON] щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55. [PERSON] визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується бюро технічної інвентаризації при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна. Виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо можливості виділу в натурі частки о об'єкту нерухомого майна. У рамках зазначеної справи для зясування можливих варіантів поділу спірного нерухомого майна, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Згідно висновку судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи Дніпропетровського дослідного інституту судових експертиз № 129/130-16 від 24.06.2016 року, розподілити в натурі квартиру № 99/100 у будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську відповідно до часток співвласників: 2/9 частки, які належать [PERSON] та [PERSON]; 1/9 частка, яка належить [PERSON]; 5/9 частки, які належать [PERSON] та [PERSON]; 1/9 частка, яка належить [PERSON] не можливо. Крім того, спеціаліст зазначає, що з технічної точки зору та відповідно до діючих будівельних норм та правил, можливо виділити в натурі 5/9 частин в окрему квартиру № 99 з квартири № 99/100 у будинку 7 по вулиці Новокримській у м. Дніпропетровську. Тому, на розгляд суду запропоновано один найбільш оптимальний варіант виділу в натурі 5/9 частки в окрему квартиру при якому не потрібно проводити роботи з переплануванням квартири № 99/100. На 5/9 частки виділяється квартира № 99 з наступними приміщеннями в кв. № 99/100 у будинку № 7 по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську: коридор літ. «1», площею 16,2 кв.м.; вбиральня літ. «2», площею 1,2 кв.м.; ванна літ. «3», площею 3,6 кв.м.; кухня літ. «4», площею 12,6 кв.м.; комори літ. «5», площею 0,5 кв.м.; житлова літ. «6», площею 9,5 кв.м.; житлова літ. «7», площею 13,2 кв.м.; житлова літ. «8», площею 15,6 кв.м.; комора літ. «9», площею 2,8 кв.м.; балкон літ. «І», площею 0,8 кв.м.; балкон літ. «ІІ», площею 0,8 кв.м.; лоджія літ. «ІІІ», площею 4,3 кв.м.; загальною площею 81,1 кв.м. На 4/9 частки виділяється квартира № 100 з наступними приміщеннями в квартирі № 99/100 у будинку № 7 по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську: житлова літ. 10, площею 21,8 кв.м.; житлова літ. 11, площею 22,1 кв.м.; кухня літ. 12, площею 7,9 кв.м.; ванна літ. 13, площею 2,0 кв.м.; вбиральня літ. 14, площею 1,0 кв.м.; коридор літ. 15, площею 4,9 кв.м.; комора літ. 15 площею 4,9 кв.м.; лоджія літ. IV, площею 4,4 кв.м.; балкон літ. V, площею 0,7 кв.м., загальною площею 65,7 кв.м. Тобто, здійснити розподіл квартири відповідно до належних співвласникам часток не вбачається можливим, а розподілити відповідно до запропонованого експертом варіанту суд не може, оскільки сторони не заявляли вимог щодо виділу 5/9 часток та 4/9 часток квартири № 99/100 у будинку № 7 по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську, до того ж у разі такого поділу будуть порушені конституційні права співвласників даної квартири. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення первісних позовних вимог [PERSON], [PERSON], зустрічного позову [PERSON] та позовів третіх осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про виділення в натурі частки квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позивачам за первісним позовом, за зустрічним позовом, та за позовами третіх осіб відмовлено у задоволенні, суд вважає що не має підстав в повернені позивачам судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed