Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У грудні 2018 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 21.12.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви-приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного банківського рахунку, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 1 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 30.03.2018 року становить 1 998 грн. 27 коп. і складається з 1 442 грн. 11 коп. - основна заборгованість, 297 грн. 49 коп. - проценти за користування кредитом, 169 грн. 81 коп. - пеня за прострочену заборгованість, 15 грн. 00 коп. - прострочена комісія за розрахунково-касове обслуговування, 49 грн. 03 коп. - сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту, 7 грн. 19 коп. - сум інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів, 15 грн. 29 коп. - три відсотки річних на суму простроченого кредиту, 2 грн. 35 коп. - три відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав клопотання в якому підтримав позовні вимоги та просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 21.12.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви-приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного банківського рахунку, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 1 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6.6. договору, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 % річних за користування кредитними коштами. При цьому, згідно додатку № 1 до основного договору, плата за перевищення витратного кредитного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 40 % на рік. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. У відповідності до розрахунку позивача борг відповідача перед банком станом на 30.03.2018 року становить 1 998 грн. 27 коп. і складається з 1 442 грн. 11 коп. - основна заборгованість, 297 грн. 49 коп. - проценти за користування кредитом, 169 грн. 81 коп. - пеня за прострочену заборгованість, 15 грн. 00 коп. - прострочена комісія за розрахунково-касове обслуговування, 49 грн. 03 коп. - сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту, 7 грн. 19 коп. - сум інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів, 15 грн. 29 коп. - три відсотки річних на суму простроченого кредиту, 2 грн. 35 коп. - три відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Державний ощадний банк України» зверталося до відповідача з листом вимогою від 17.10.2017 року № 100.19-07/29181/32 в якому повідомило про наявну заборгованість та про необхідність її повернути, не пізніше 30 календарних днів з дати отримання листа. Однак, вказана вимога банку була залишена відповідачем поза увагою. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved