overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У грудні 2013 року представник ТОВ «Кримтеплопостачання» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просила суд стягнути з відповідача 5541,92 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 1 січня 2010 року по 01 вересня 2013 року з вирішенням питання про розподіл судових витрат. Вимоги позову обґрунтовані заборгованістю за надану і спожиту теплову енергію. На підставі статей 525, 526, 530 ЦК України, Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 представник позивача просив позов задовольнити. Представник позивача про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила Відповідач у судове засіданні не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи суду не надав. На підставі положень частини 2 статті 197 та статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки всі особи, які беруть участь у справ, у судове засіданні не з'явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються та рішення суду ухвалюється при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач є споживачем наданої Сакським підрозділом ТОВ «Кримтеплопостачання» теплової енергії, особовий рахунок [NUMBER], за період 1 січня 2010 року по 01 вересня 2013 року має заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 5541,92 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки передбачені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року. Згідно з статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний, крім іншого, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином; одностороння відмова від зобов'язання не допускається. На підставі положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 229,40 грн. судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду. Враховуючі наведенного, на підставі статей 525, 526 Цивільного кодексу України, України, статей 18,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У грудні 2013 року прокурор Ленінського району м. Полтави звернувся до суду з позовом в інтересах Держави в особі Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, посилаючись на те, що відповідач заподіяв тілесні ушкодження потерпілому [PERSON], внаслідок чого потерпілий був госпіталізований до хірургічного відділення 2-ї міської лікарні м. Полтави, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 23 серпня 2013 року по 29 серпня 2013 року та на його лікування витрачено 761 грн. 46 коп. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2014 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради 761 грн. 46 коп. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Вказане рішення суду набрало законної сили. У заяві про ухвалення додаткового рішення прокурор Ленінського району м. Полтави вказує, що рішенням суду позовні вимоги задоволено, але судом не вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що по справі підлягає постановленню додаткове рішення про розподіл судових витрат. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 11 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За результатами розгляду справи позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача 761 грн. 46 коп., але не вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 265 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство Альфа-Банк (далі ПАТ Альфа-Банк) звернулось до суду із указаним вище позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 302765 грн. 83 коп., з яких 195489 грн. 76 коп. - заборгованість за кредитом, 50926 грн. 20 коп. - заборгованість по відсотках, 56349 грн. 88 коп. - пеня, що становить 11 % від загальної суми пені. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 05.06.2008 року позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № 490075303, відповідно до умов якого позивач зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 29439,53 дол. США. Позичальник зобов'язується у порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши [PERSON] кредит \~ у сумі 29439,53 дол. США. У порушення умов договору, позичальник свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 05.10.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 24457,62 дол. США, що за курсом НБУ на 05.10.2013 року складає 195489,76 грн, за відсотками - 6371,35 дол. США, що за курсом НБУ складає 50926,20 грн. Крім того, боржнику нарахована неустойка - пеня - 64090,03 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 512271,61 грн. Позивач, дбаючи про виконання відповідачем своїх зобов'язань зменшив суму нарахованої неустойки до 11% та остаточно просить стягнути солідарно з відповідачів пеню в сумі 56349,88 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON], що випливають з договору, 05.06.2008 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. На виконання умов договору поручителю була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Позивач,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 28.02.2008 року було укладено кредитний договір № 001-16084-280208, згідно якого позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] з тарифним пакетом VISA Класичний та встановив ліміт на день відкриття 3028,17 грн. Відповідач повинен щомісяця в строки здійснювати погашення частини заборгованості, сплачувати суму процентів, та пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості та процентів за користування. Відповідач зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, у встановлені строки кредит не повертає, та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 11336,80 грн., тому ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суд заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, застосувавши строк позовної давності. Суд вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача про застосування строку позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Так, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 28.02.2008 року було укладено кредитний договір № 001-16084-280208, згідно якого позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] з тарифним пакетом VISA Класичний та встановив ліміт на день відкриття 3028,17 грн. В запереченні на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивачем не вірно зазначено в позовній заяві суму ліміту на день відкриття в розмірі 3028,17 грн., оскільки в кредитному договорі зазначено, що сума ліміту становить 3000 грн. Також в кредитному договорі № 001-16084-280208 від 28.02.2008 року зазначено, що кредитування здійснюється протягом 364 календарних днів та встановлено строки виконання зобов'язання із щомісячним погашенням платежів. Як вбачається з розрахунку, відповідач припинив виконувати зобов'язання з погашення кредиту 20 лютого 2009 року, а тому позивачеві ще в лютому 2009 року було відомо про порушення своїх прав, але позивач звернувся з позовом тільки в грудні 2013 року після закінчення строків позовної давності для звернення до суду з позовом до відповідача. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У грудні 2013року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 13017,96 гривень. У позові зазначили, що 16.11.2007р. між Банком та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості по процентам, суми штрафу, на загальну суму 13017,96 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 16.11.2007р. [PERSON] на підставі заяви, Умови і правила надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підпис відповідача [PERSON] на Заяві (САSН-кредит) від 16.11.2007р. свідчить про те, що останній ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразив свою згоду з тим, що зазначена Заява є договором між Банком та ним про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконав. Внаслідок чого у відповідача станом на 22.11.2013р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 13017,96 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 1591,98 грн., заборгованість по процентам - 5849,89 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 4480 грн., штраф (фіксована частина ) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 596,09 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості у розмірі 21818,01 гривень. У позові зазначили, що 25.04.2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми заборгованості за кредитом, процентам, комісії, штрафу, на загальну суму 21818,01 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 25.04.2008 року [PERSON] на підставі заяви позичальника САSН-кредит, Умови і правила надання банківських послуг, отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підпис відповідача [PERSON] на Заяві від 25.04.2008р. свідчить про те, що остання ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразила свою згоду з тим, що зазначена Заява є договором між Банком та нею про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконала. Внаслідок чого у відповідача станом на 26.11.2013 р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 21818,01 гривень, у тому числі: заборгованість по кредиту - 2635,33 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11157,54 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6510,00 грн., штраф (фіксована частина ) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1015,14 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі по тексту - позивач, ПАТ КБ «Приват Банк»), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON]) про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.04.2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. ЗАТ КБ «Приват Банк» надав [PERSON] кредитні кошти згідно з умовами договору, проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем в загальному розмірі 22775,58 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Також просив стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.02.2014 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. У судове засідання, яке відбулося 24.04.2014 року, представник позивача не з'явився, 24.04.2014 року представником позивача подано до суду заяву, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання, яке відбулося 24.04.2014 року, не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У грудні 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. В позові вказав, що між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи» та [PERSON] 19.03.2007 року було укладено кредитний договір на придбання транспортного засобу № 23/2007-К. Згідно договору ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язався надати кредит у розмірі 11000,00 доларів США на термін до 18.03.2013 р., а [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно договору, погашення кредиту та процентів за ним здійснюється щомісячно у відповідності до графіку, який є невід'ємною частиною кредитного договору. У випадку прострочення відповідачем зобов'язань по погашенню одержаного ним кредиту, проценти за користування ним продовжують нараховуватись відповідно до п. 3.3 кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 11000,00 доларів США. В порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення Відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 01.09.2013 року [PERSON] має заборгованість у сумі 6649,46 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 53149,14 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 5035,82 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 40251,31 грн.; - заборгованість по відсотках - 1253,47 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 10018,99 грн.; - пеня - 360,17 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 2878,84 грн. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність., не заперечував проти заочного розгляду по справі. Відповідачка, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з'явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини неявки суду не повідомила. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У грудні 2013 року ФОП [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 27 червня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір оренди № 06/271, строк якого становив з 27 червня 2013 року по 26 липня 2013 року. Зазначила, що

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У грудні 2013 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 2200,00грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав у позовній заяві згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 10 жовтня 2007 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта-Банк» і [PERSON] укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки [NUMBER]. За умовами договору ПАТ «Дельта-Банк» відкриває [PERSON] картковий рахунок в національній валюті України - гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку з пін-кодом та здійснює обслуговування Держателя (п. 1.2). Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що банк надає Держателю кредит на загальну суму 30000 грн. шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії зі встановленим лімітом кредитної лінії на Рахунку в сумі 3000 грн. У відповідності до договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом (п. 2.5). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розрахунку позовних вимог (а.с. 13-14), станом на 15 листопада 2013 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 2200,00 грн. В дану суму входить: заборгованість по тілу кредиту - 2200,00 грн.(а.с. 13). Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 2200,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved