Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд встановити факт належності померлій 04 серпня 1995 року [PERSON] Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0112352, виданого 29 серпня 1996 року на імя [PERSON], та визнати за ним право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу Батьківщина Краснопільського району Сумської області розміром 5,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 91874 грн., по праву спадкування за заповітом після померлої 04 серпня 1995 року [PERSON], належне їй відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0112352, виданого 29 серпня 1996 року на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації за № 321 від 16 липня 1996 року та зареєстрованого 30 серпня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 352. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої 04 серпня 1995 року бабусі [PERSON], спадщину прийняв у встановленому законом порядку відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР, чинного на день відкриття спадщини, і на частину спадкового майна отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виключення становить право на земельну частку (пай), що належало спадкодавцю відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0112352, виданого 29 серпня 1996 року, оскільки про наявність такого права дізнався лише у грудні 2013 р., а правовстановлюючий документ зберігається у відділі держземагенства і власнику не видавався. З цієї підстави державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до витягу з книги реєстрації сертифікатів Сертифікат серія СМ № 0112352 зареєстрований на імя [PERSON], тому встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документа позивачу необхідно для усунення перешкод у оформленні спадкового права в органах нотаріату. В судовому засіданні представник позивача доводи позовних вимог підтримала. Відповідач та третя особа - відділ Держземагентства у Краснопільському районі Сумської області явку представника в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв просили справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позову /ас. 63 -64 /. Третя особа [PERSON] у судове засідання не прибув, повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, на спадщину після смерті [PERSON] не претендував і не претендує /ас. 39, 65/. Допитаний судом свідок [PERSON] показала, що працює землевпорядником Миропільської сільської ради і їй достовірно відомо, що на території сільської ради мешкала саме [PERSON], яка померла у 1995 році, а не [PERSON]. При формуванні списку громадян-членів товариства Батьківщина вкралася описка у написанні імені гр. [PERSON], яка у послідуючому продублювалася при оформленні Сертифікату на право на земельну частку (пай). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судових засіданнях встановлено, що право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу Батьківщина Краснопільського району Сумської області розміром 5,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 91874 грн. виникло у [PERSON] на підставі Державного акту на право колективної власності на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству Батьківщина у розмірі 2925,3 га для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Миропільської сільської ради народних депутатів від 25 липня 1995 року, де [PERSON] значиться під номером 354 у додатку до списку громадян - членів КСП, 29 серпня 1996 року на імя [PERSON] виписаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0112352 /копії ас. 13-16, 18-25/. Згідно Свідоцтва про смерть серія 1-БП№ 289934 від 04 серпня 1995 р., померла [PERSON], місце реєстрації смерті виконавчий комітет Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 45 від 04 серпня 1995; до дня смерті проживала самотньо в с. Миропілля по вулиці Новоселівка, буд. 64, за життя склала заповіт, яким усе належне їй майно заповідала [PERSON] та [PERSON], останній відмовився від частки у спадщині на користь [PERSON], і спадщину за заповітом прийняв [PERSON], та отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 квітня 1997 року на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку при житловому будинку, які розташовані в с. Миропілля по вулиці Новоселівка, буд. 64 Краснопільського району Сумської області/ копії ас. 7-11, ас. 8, 31-33, копія спадкової справи ас. 54-59/. Постановою державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 17 листопада 2014 року спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу Батьківщина Краснопільського району Сумської області розміром 5,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі після померлої 04 серпня 1995 року [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 12/. Листом № 1060 від 18.12.2013 відділ Держземагенства в Краснопільському районі Сумської області відмовив позивачу у видачі сертифікату на право на земельну частку /пай/ на імя СМ № 0112352 з/р 352, який знаходиться на зберіганні у відділі у звязку зі смертю власника /ас. 17/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, змін або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі встановлених судом обставин, суд вважає факт належності померлій 04 серпня 1995 року [PERSON] правовстановлюючого документа Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0112352, виданого 29 серпня 1996 року на імя [PERSON], доведений. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка і таких доказів суду не надано. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадкового права в органах нотаріату, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині встановлення юридичного факту, що передбачено ч. 2 ст. 256 ЦПК України і не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, має для заявника юридичне значення. Щодо позовної вимоги про визнання права на спадкове майно, судом встановлено наступне. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності на земельні ділянки та стаття 16 ЦК України, яка визначає визнання права як способу захисту цивільних прав та інтересів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ член колективного сільськогосподарського товариства включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку /пай/ з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку /пай/. Як убачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] набула право на земельну частку /пай/, але не отримала сертифікат на земельну частку /пай/, проте право, яке належало їй на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Позивач є спадкоємцем за заповітом на усе майно та права померлої. Право на отримання сертифікату на земельну частку (пай) не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені ст. 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої. За таких обставин заперечень проти позову і доказів відносно належності спадкового майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає. Таким чином, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved