Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У грудні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 02 вересня 2015 року на вул. О. Теліги, 109/2 в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів [NUMBER] та «Ford» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Цивільно-правова відповідальність автомобіля [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», а автомобіля [NUMBER] в ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дій відповідача, автомобіль [NUMBER] отримав пошкодження. За наслідками зазначеного ДТП ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» було складено Страховий акт та виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 18 000 грн. Вказали, що оскільки цивільно - правова відповідальність автомобіля [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», останні виплатили страхове відшкодування на користь ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» у розмірі 13 451 грн. 65 коп. Посилаючись на те, що страхове відшкодування було відшкодовано частково, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» просить на підставі ст. 1194 ЦК України стягнути з [PERSON] на свою користь 4 548 грн. 35 коп. на відшкодування шкоди, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що автомобіль, яким він керував на момент ДТП був відповідним чином застрахований у ТДВ «СК «Альфа-Гарант», тому він не повинен відшкодовувати шкоду завдану ДТП. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 02 вересня 2015 року на вул. О. Теліги, 109/2 в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів [NUMBER] та «Ford» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] 29 травня 2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного автотранспорту № 006-0466858/01 НТ, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 4-6). Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ( а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи з аналізу процесуальних норм права, преюдиційність фактів, які відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними (ті самі особи (особа) або правонаступники) і об'єктивними (предмет спору, предмет доказування) межами, за якими сторони чи інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом у рішенні в такій справі факти і правовідносини. Внаслідок даного ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження на суму 18 236 грн. 01 коп. ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт (а.с. 18) та виплачено страхове відшкодування потерпілому у ДТП у розмірі 18 000 грн. ( а.с. 19). Виплата страхового відшкодування здійснювалася частково на рахунок СТО (ФОП [PERSON].) у розмірі 5 022 грн. та частково шляхом зарахування суми страхового відшкодування в рахунок неоплачених частин страхової премії за договором страхування на підставі заяви страхувальника від 02.09.2015 року у розмірі 12 978 грн. Цивільно - правова відповідальність автомобіля [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспортних засобів № АІ/7770000 з лімітом відповідальності 50 000 грн., франшиза 1000 грн. ( а.с. 36). ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплачено ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» страхове відшкодування в розмірі 13 451 грн. 65 коп. У позовній заяві позивач вказує, що, оскільки сума страхового відшкодування становить 18 000 грн., а ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплатила суму 13 451 грн. 65 коп., тому ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 4 548 грн. 35 коп. (18 000 грн. - 13 451 грн. 65 коп.). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтями 1187, 1194 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником транспортного засобу, винним в завданні шкоди. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром і страховим відшкодуванням. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Посилання відповідача на те, що автомобіль [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспортних засобів, а тому виплачувати суму страхового відшкодування повинен не він, суд не бере до уваги, з огляду на наступне. Згідно до ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи ТДВ «СК «Альфа-Гарант» для розрахунку страхового відшкодування було прийнято Звіт №584 від 16.09.2016 року. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У зв'язку з вищевикладеним, на замовлення ТДВ «СК «Альфа-Гарант» незалежним експертом ТОВ «Промислова компанія Селтим» було складено Консультацію № 15-R/22/0 від 18.08.2016 року про величину фізичного зносу транспортного засобу«Volkswagen» д.н.з. [NUMBER], згідно якої коефіцієнт фізичного зносу становить 54,60% ( а.с. 47-51). Отже, вартість необхідних до заміни складових з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 2 303 грн. 08 коп. Таким чином ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі всіх документів, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи було визначено страхове відшкодування у сумі 13 451 грн. 65 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (далі - Методика), а також вищевказаних положень законодавства, величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Також, за змістом положень Методики, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. В пункті 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чітко вказано, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Отже, правильне застосування п. 32.7 ст. 32 Закону передбачає аналіз відповідної правової норми в її системному взаємозв'язку з вимогами, передбаченими статтями 22, 1166 і 1187 ЦК України. Системний аналіз вищевказаних положень законодавства, дає можливість дійти до наступного висновку. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, в тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Отже, давши аналіз вищевказаним нормам діючого законодаства України, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04.06.2014 року №6-49цс14, враховуючи, що саме [PERSON] допустив порушення правил дорожнього руху, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 4 548 грн. 35 коп. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved