Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Баварські вікна» про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 17 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є позивач) та ТОВ «Баварські вікна» укладено кредитний договір № 11335201000, відповідно до якого відповідач отримав кошти в розмірі 285 000 грн. зі сплатою 16% річних строком з 17 квітня 2008 року по 15 квітня 2011 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 238834 від 19 травня 2009 року. Відповідно до умов договору поруки, поручитель самостійно зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання позичальником зобов'язань, що виникли із кредитного договору в повному обсязі та відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Оскільки ТОВ «Баварські вікна» та поручитель [PERSON] не виконували належним чином умови кредитного договору та поруки, то станом на 16 вересня 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 93 119 грн. 08 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 49 831 грн. 20 коп., нарахованих відсотків у розмірі 43 287 грн. 88 коп. Тому позивач звернувся з цим позовом до суду та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених вище. Відповідач [PERSON], який одночасно є і представником відповідача ТОВ «Баварські вікна», у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо суми кредитної заборгованості. Щодо заборгованості по відсоткам зазначив, що позивачем не надано повного розрахунку їх нарахування. Згодом [PERSON] до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому, суд розглянув справу у відсутність відповідача [PERSON], який одночасно є і представником відповідача ТОВ «Баварські вікна», оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ТОВ «Баварські вікна» укладено кредитний договір № 11335201000, відповідно до якого відповідач отримав кошти в розмірі 285 000 грн. зі сплатою 16% річних строком з 17 квітня 2008 року по 15 квітня 2011 року (а.с. 6-18). Крім того, відповідно до пп. 1.3.2, 1.3.5, 1.3.4 кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 32% річних, нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Термін сплати процентів встановлюється протягом перших 10 робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. Факт отримання коштів підтверджується виписками руху коштів по рахункам та по договору. Крім того, вказаний факт був визнаний і в судовому засіданні [PERSON] Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Разом з тим, відповідач ТОВ «Баварські вікна» умови кредитного договору не виконує. У зв'язку з цим, станом на 16 вересня 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 93 119 грн. 08 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 49 831 грн. 20 коп., нарахованих відсотків у розмірі 43 287 грн. 88 коп. (а.с. 25). У ході судового розгляду справи також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 238834 від 19 травня 2009року (а.с. 18-20). Відповідно до умов п.1.1. зазначеного договору поруки, поручитель зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання позичальником ТОВ «Баварські вікна» його зобов'язань, що виникли із кредитного договору в повному обсязі. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною відповідно до п.1.4. договорів поруки. Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до п. 2.2. договору поруки, у випадку невиконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором, позивач має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителів, які є обов'язковими до виконання ними на 10-й робочий день з дати відправлення їм такої вимоги (рекомендованим листом). Вказаний обов'язок позивач виконав. За таких обставин, позов щодо солідарного стягнення з ТОВ «Баварські вікна», [PERSON] заборгованості за кредитним договором станом на 16 вересня 2013 року у розмірі 93 119 грн. 08 коп. - підлягає задоволенню. Крім того, 8 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Тобто, законом не передбачено стягнення судових витрат з відповідачів солідарно. Тому, суд дійшов висновку про стягнення з кожного з відповідачів судового збору в рівних частинах, тобто по 465 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved