Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого зі [PERSON] у 2008 році. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя не склалося у зв'язку з наявністю розбіжностей у побутових та подружніх питаннях, внаслідок чого часто виникали сварки. В сім'ї відсутнє порозуміння, шлюбні відносини припиненні з 20 лютого 2013 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею. Примирення між сторонами не можливо, спільне господарство не ведеться, кожен живе своїм життям на свої гроші, вирішує сам свої проблеми та негаразди. На зазначених підставах просила позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити та шлюб розірвати на підставі обставин викладених у заяві. Додатково пояснила суду, що за весь час проживання окремо були спроби примирення, але не вийшло. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, заяву про розгляд справи у відсутності або про відкладення слухання справи суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що вимоги позивача засновані на законі та повинні бути задоволені за наступних підстав: Згідно зі ст.112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року, зареєстрував його у Відділі реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис № 833, однак з 20.02.2013 року однією сім'єю не проживають.(а.с.4) Від шлюб мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].(а.с.7) Враховуючи фактичні взаємини сторін, приймаючи до уваги те, що шлюб має формальний характер, суд вважає, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам і інтересам дитини. Відповідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно наданого суду позивачем свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», у судовому засіданні позивач висловила бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Таким чином, очевидні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Позивачем сплачені витрати у вигляді судового збору в сумі 229,40 грн., що підтверджується квитанцією. Отже, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 88, 105 ч.2, 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved