Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У грудні 2015 р. позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] як спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], право власності на спадкове майно, квартиру [ADDRESS] житловою площею 40.7 кв.м., загальною площею 69.2 кв.м., вартістю 185040 грн. 00 коп., по 1/2 частині за кожною, посилаючись на ті підстави, що на час смерті [PERSON] позивачі проживали разом з ним у одній квартирі, яка належить ЖБК «Індикатор-2», однак заповіту складено не було, а тому позивачі не є спадкоємцями за законом першої черги. Дана квартира [PERSON] не була належним чином зареєстрованою, а позивачі не мають такого права у зв'язку із відсутністю власника майна, а тому нотаріус не має можливості у звичайному порядку оформити право власності позивачів на спадкове майно та видати їй свідоцтво на спадщину за законом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] яка також виступала представником позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на порушення спадкових прав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав пояснення в яких просив суд прийняти рішення згідно чинного законодавства, а також просив слухати справу у відсутності представника відповідача (а.с.24, 28, 29). Третя особа у судовому засіданні стосовно позовної заяви не заперечувала та просила постановити рішення згідно чинного законодавства. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] помер [INFO] (а.с.15). Померлий, приходився чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] (а.с.12, 13). Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається із квартири [ADDRESS] (а.с.16-18). Вказана квартира була надана [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення від 31.01.1987 р. №830 (а.с.10, 11). Як вбачається із довідки КК «Центр комунального сервісу» від 06.11.2015 р. №3598 померлий дійсно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03.03.1987 р. по 23.02.2010 р. (а.с. 9). [PERSON] який був членом ЖБК «Індикатор-2» сплатив суму пайового внеску за квартиру у розмірі 9216 кар. 09 коп. 27.07.1992 р. у повному обсязі (а.с.14). Відповідно до довідки КК «Центр комунального сервісу» від 06.11.2015 р. №3597 у вищезазначеній квартирі проживають [PERSON] дочка, [PERSON] онук, та [PERSON] дружина (а.с.7). Відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2015 р. №158/02-31 видача свідоцтва про право на спадщину за законом не можлива, оскільки за життя спадкодавець за реєстрацією свого права на квартиру не звертався та правовстановлюючі документи не одержував (а.с.8). Згідно частини 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст.1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини 1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Як встановлено судом, спадкодавець, мав у власності вищезазначену квартиру, а позивачі як спадкоємці за законом у визначений частиною 1 ст.1270 СК України шестимісячний строк та у визначеному частиною 1 ст.1269 СК України порядку, а також на виконання свого обов'язку, передбаченого частиною 1 ст.1297 і частиною 1 ст.1299 ЦК України, звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, але отримали відмову у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, стосовно реєстрації спадкового майна. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що право власності на майно виникло у позивачів у встановленому законом порядку, оскільки входило до складу спадщини після смерті [PERSON] однак не успадковано позивачами за законом, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на таке майно, а тому суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved