Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з постанови приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка В.В. про відкриття виконавчого провадження від 20\~листопада 2020 року він дізнався, що 28 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 55221 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором у сумі 33185 грн 70 коп. З вказаним виконавчим написом він не погоджується, оскільки вважає, що при його вчиненні були порушені вимоги законодавства. Зокрема, позивач вказує на те, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом 28 вересня 2020 року, тобто у той період, коли редакція Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того, зазначає, що нотаріус не повідомляв його про факт звернення до нього із заявою про вчинення виконавчого напису. Також позивач не погоджується з розміром заборгованості за кредитним договором та вважає її спірною. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинений 28 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №55221, про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 33185 грн 70 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12 січня 2021 року на 11-годину 00 хв. 12 січня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено до 24\~лютого 2021 року у зв`язку з неявкою представника відповідача та витребуванням доказів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 24\~березня 2021 року. 24 березня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 28 квітня 2021\~року за клопотанням представника відповідача. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення у черговий раз судового засідання. Однак, ураховуючи, що представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання, тому суд на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, ураховуючи, що причини неявки, на які він посилається, не є поважними. Зокрема, судове засідання у даній справі було призначено на 28 квітня 2021 року на 14-годину 00 хв. Проте, відповідач не надав належних і допустимих доказів про участь його представника у судовому засіданні в іншій справі у вказаний час і дату, що і в даній цивільній справі. Крім того, відповідач мав можливість заявити клопотання про участь його представника у судовому засіданні, у тому числі, в режимі відеоконференції, однак цього не зробив. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 січня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір № 840266653, за яким товариство зобов`язується надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму 8270 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом ( а.с. 67, на звороті-68, 100-101). 28 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за № 55221, за яким було запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованість за кредитним договором №\~840266653 від 12 січня 2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на загальну суму 33185 грн 70\~коп. (а.с. 70, 98). \~ \~ \~ \~20 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Закорком\~В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 64). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, а саме, що виконавчий напис було вчинено в період часу, коли законодавством не було передбачено можливість вчинення виконавчого напису на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору. За загальним правилом статей 15, 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.\~1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 28 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки спір вирішено на користь позивача, тому з відповідача на його користь підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 840 грн 80 коп. (а.с. 15). Також позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2300 грн 00 коп. На підтвердження витрат надано договір про надання правничої допомоги від 26\~листопада 2020 року (а.с. 40-42) та квитанцію від 10 лютого 2021 року про сплату [PERSON] коштів в рахунок правничої допомоги адвокату [PERSON] у сумі 2300 грн та детальний опис виконаних робіт (а.с. 43). Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило. На думку суду, заявлений розмір витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом часом на виконання робіт, обсягом наданих послуг. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2300 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved