Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У жовтні 2013 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» про стягнення страхового відшкодування. Позивач зазначила, що у зв'язку із ДТП, яке сталося 14.04.2013 року внаслідок порушення п.16.6 ПДР [PERSON], який керуючи автомобілем «TOYOTA COROLLA» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON], здійснив зіткнення з його автомобілем «FORD» д.н.з. [NUMBER] що призвело до його пошкодження, позивач звернувся до страхової кампанії ПАТ «Страхова компанія «Лафорт», з якою [PERSON] було укладено договір про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], за шкоду, завдану третім особам, на момент ДТП, було застраховано на підставі полісу № АВ/9793279 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Лафорт» . Оскільки ПрАТ «CK «Лафорт» як страховик зобов'язаний здійснити виплату, за шкоду заподіяну застрахованою особою позивач просив стягнуги з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на його користь страхове відшкодування в сумі 50000 грн., 1500 грн. витрат на юридичні послуги, 500 грн. за оплату судового збору. В судове засідання позивач не з'явився через загальну канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва 29.04.2014 року надав клопотання, в якому розгляд цивільної справи за його позовом просив суд проводити в його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» в судове засідання свого представника повторно не направило, хоча було повідомлено про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслало. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовом підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановлено, що згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту Поліс АВ № 9793279, укладеним 22.10.2012 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» (а.с. 43) застраховано його автомобіль «TOYOTA COROLLA», д.н.з. [NUMBER]. Власником автомобіля «TOYOTA COROLLA», д.н.з. [NUMBER] являється [PERSON]. Керуючи на законних підставах автомобілем «TOYOTA COROLLA», д.н.з. [NUMBER] [PERSON], рухаючись 14 квітня 2013 року близько 18 години 00 хвилин по в м. Іллічівську, Одеської області на перехресті вулиць Паркова-Данченко-Хатнадзе порушуючи правила дорожнього руху України, при повороті ліворуч не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з автомобілем «FORD», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 28.05.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення з накладенням стягнення у вигляді штрафу. Як зазначив позивач, цивільно-правова відповідальність [PERSON], власника автомобіля «TOYOTA COROLLA», д.н.з. [NUMBER] яким керував [PERSON] за шкоду, завдану третім особам, на момент ДТП, було застраховано на підставі полісу № АВ/9793279 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Лафорт». Відповідно до змісту вищевказаного страхового полісу ліміт відповідальності Відповідача за шкоду завдану майну третіх осіб складає 50 000 грн. Оскільки ПрАТ «CK «Лафорт», як страховик зобов'язаний здійснити виплату, в межах лімітів відповідальності, за шкоду заподіяну застрахованою особою - [PERSON]. Водієм [PERSON] було повідомлено про договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений з ПАТ «Страхова компанія «Лафорт». Позивач подала заяву про страхове відшкодування до страховика та отримала поштове повідомлення про вручення адресату. Досліджуючи зібрані судом докази у тому числі наданий позивачем звіт від 04 червня 2013 року № 101/13, про визначення розміру відновлювального ремонту та відповідно страхового відшкодування, розрахунки до нього (а. с. 55-56), складений суб'єктом оціночної діяльності «[PERSON].» (свідоцтво [NUMBER], дійсне до 13 липня 2015 року) відповідно до змісту якого встановлено, що вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «FORD FUSION», реєстраційний номер [NUMBER], потерпілого в результаті ДТП, з технічної точки зору складає 79 171,74 грн. Відповідно до наданої позивачем калькуляції по наданню юридичних послуг на 2013 рік № 16 (а.с. 65) та квитанції до прибуткового касового ордеру № 13/8/29 від 29.08.2013 року (а.с. 66), що підтверджує його сплату [PERSON] складає 1 500 грн.. Позивач просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на користь [PERSON] ([ADDRESS]) грошові кошти в сумі 50000 грн. в порядку компенсації матеріальної шкоди та фактично понесені Позивачем витрати у зв'язку із розглядом справи покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт», а саме: 1500 грн. витрат на юридичні послуги, 500 грн. за оплату судового збору. Згідно із ст. 982 ЦК України сторонам договору страхування встановлюються істотні умови договору страхування, якими є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положеннями ст. 25 Закону України «Про страхування» передбачено порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування. Зокрема встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 60 ЦПК України покладено обов'язки доказування і подання доказів на кожну із сторін. Як передбачено ст.57 Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч.1) Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Сторона відповідача суду обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень не надіслала в судові засідання не з'являлась. Оцінюючи вищенаведені матеріали у їх сукупності за відсутності пояснень та заперечень відповідача щодо звіту від 04 червня 2013 року № 101/203 про визначення розміру відновлювального ремонту автомобіля позивача та неявки представника відповідача у судове засідання суд дійшов такого висновку. Відповідно до 36. 2. Закону України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно із статтею 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 6 Закону № 1961 -IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно із статтею 33 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із статтею 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. У відповідності до п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР (надалі - Закон) страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Outcome: approved