Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком № 21 по вул.Фестивальній в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтовує тим, що вона є власником будинку № 21 по вул.Фестивальній в м.Марганець. У вказаному будинку зареєстрована її донька [PERSON] та її онука [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка ніколи не мешкала у даному будинку, оскільки проживала разом з батьками за іншою адресою. У 2007 році донька знялася з реєстрації, а онука продовжує бути зареєстрованою у належному їй, [PERSON], будинку, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Фактом реєстрації відповідача та відмовою від зняття з реєстрації порушується її право вільно розпоряджатися належним їй рухомим майном: відповідач участі в утриманні будинку не приймає, оплату за комунальні послуги не здійснює, тому виникли труднощі з отриманням субсидії. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала й просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, заперечень на позов та заяв, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду до суду не надала.\~\~ Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] є власником домоволодіння № 21 по вул.Фестивальній в м.Марганці Дніпропетровської області, про що свідчить Договор про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 08 липня 1963 року (а.с.6-7). Згідно копії домової книги за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.8-11). 12 грудня 2016 року головою квартального комітету [PERSON] в присутності [PERSON] (вул.Фестивальна, 22) та [PERSON] (вул.Фестивальна, 23) складено акт про те, що [PERSON] ніколи не проживала в [INFO] (а.с.13). Згідно довідки про склад сімї в будинку № 21 по вул.Фестивальній зареєстровані дві особи: власниця будинку [PERSON] та її онука [PERSON] Остання зареєстрована, але не мешкає за даною адресою (а.с.12). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, оскільки відповідач не є власницею вказаного житла, не проживає в ньому, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку позивача порушує права останнього як власника. Крім того розмір комунальних платежів та право на субсидію залежать від кількості зареєстрованих у помешкані осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені представленими по справі доказами. На підставі статтей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved