Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У грудні 2020 р. позивачка [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.12.2017 р., який зареєстровано Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис №2121. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач коштів на її утримання не надає, залишив сім`ю, переїхав проживати в інший населений пункт. Він офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату. Дитина постійно хворіє, потребує спеціального харчування, вона купує спеціальні безлактозні суміші. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча офіційно працює, інших утриманців немає і має змогу надавати допомогу на утримання дитини, вона не працює, вони з дитиною змушені ставити питання про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки від його заробітку, а також стягнення аліментів на її утримання в сумі 1000 грн. Ухвалою суду від 19.02.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження в викликом учасників. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме вказує про можливість сплачувати аліменти у розмірі ј або 1/5 частини від свого доходу. На даний час він безробітний, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, на яку сплачує аліменти. В березні 2021 року шлюб між сторонами розірвано, однак рішення Рівненського районного суду на час розгляду вказаної справи не набрало законної сили. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки та відповідача, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі з 30.12.2017 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою, що відповідачем не заперечується. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Відповідно дост. 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2, 5ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 2. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 5. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня пред`явлення позову. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідач має також малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої згідно рішення Рівненського районного суду від 19.12.2019 р. сплачує аліменти у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач з грудня 2020 р. не працює, перебуває на обліку в Рівненській РФ Рівненського ОЦЗ та отримує виплату допомоги по безробіттю. Як пояснив у судовому засіданні представник позивачки, остання також має на своєму утриманні неповнолітню дитину. Інших об`єктивних доказів щодо зазначених вище обставин як позивачем, так і відповідачем не надано. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що відповідач не надає коштів на утримання доньки у достатньому розмірі, працездатний, тому із врахуванням вказаних обставин підлягають до стягнення з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки за рішенням суду у частці, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.12.2020 р.і до повноліття дитини. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. 3. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4ст. 84 ЦПК України). Тобто, у жінки виникає право на отримання аліментів у разі проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. На думку суду, позивачкою доведено, що відповідач, будучи працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці, з якою проживає їх малолітня донька [PERSON] , [INFO] . При визначенні розміру вказаних аліментів, суд виходить з положеньстатті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», в якій установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум на працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб жінки, можливостей відповідача, на утриманні якого перебуває ще малолітня донька [PERSON] , [INFO] , суд вважає достатніми кошти (аліменти) на утримання жінки до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 грн., що фактично становить четвертину прожиткового мінімуму на працездатну особу. Відповідно до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України- суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved