Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вони та відповідачі разом проживали в житловому будинку в [ADDRESS], який дістався як спадкове майно [PERSON] У зв'язку із збільшенням сім'ї вони продали вказаний будинок 25 000 грн. і придбали житловий будинок по [ADDRESS] за 41566 грн., вклавши у купівлю цього будинку всі свої кошти. На даний час відповідачі [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні стосунки і поділили спільне майно подружжя. Рішенням Покровського районного суду спірний будинок було розподілено між [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. 04 жовтня 2013 року [PERSON] подала до суду позовну заяву про поділ житлового будинку в натурі, при цьому їх інтереси як співвласників не були враховані, тому вони вимушені звернутись до суду і просять визнати за ними право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами (а.с.2-4). Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поділ житлового будинку - відмовлено (а.с. 123-125) В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просили скасувати рішення суду з направленням справи на новий розгляд (а.с.133-135). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду змінити з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області вія 21 серпня 2013 року було виділено та визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Покровського Дніпропетровської області за [PERSON] та на 1/2 частину за [PERSON]. Цим же рішенням встановлено, що вказаний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами придбаний подружжям [PERSON] у період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя (а.с. 105-107). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Покровського районного суду від 21 серпня 2013 року встановлено, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], рішення суду набрало чинності, а відтак тільки у випадку скасування вищевказаного рішення, позивачі можуть звернутися до суду з даним позовом. Вказані висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права і підтверджуються матеріалами цивільної справи. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд позовної заяви про розподіл будинку був проведений з грубим порушенням прав позивачів, оскільки вони весь час проживають у спірному будинку, і у його придбання вкладали особисті кошти, - не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки не мають правового значення для вирішення даної справи, а свідчать про незгоду із рішенням суду від 21 серпня 2013 року. Посилання в апеляційній скарзі на те, що на час ухвалення рішення у серпні 2013 року позивачі вважали, що син та невістка після розподілу будинку в судовому порядку досягнуть примирення та будуть знову проживати разом - не являється підставою для скасування рішення суду, оскільки не свідчать про його незаконність. У той же час доводи апеляційної скарги про те, що у мотивувальній частині рішення допущено протиріччя: на третій сторінці в першому абзаці зазначено про необхідність задоволення позовних вимог, а другому - про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, - являються підставою для зміни рішення (п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України), а перший абзац - виключенню із рішення суду, оскільки мотиви суду свідчать про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог позовом [PERSON], [PERSON]

Outcome: partial