Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Ужгородська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів соціальної допомоги у розмірі 11 426,28 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Перечинського районного суду від 24 січня 2018 року [PERSON] засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України. Крім цього, даним вироком суду, який набрав законної сили, встановлено, що у лютому 2015 року [PERSON] шляхом підкупу та за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка за 3 000 грн. підробила довідку про доходи її співмешканця [PERSON] № 18/1 від 05 березня 2015 року та внесла у його трудову книжку серії [NUMBER] неправдиві відомості про те, що [PERSON] з 01 вересня 2014 року працює на ПП «Титан-2005» на посаді експедитора, де й отримує заробітну плату, після чого з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном шляхом обману, 02 березня 2015 року подала вказані документи до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області. Внаслідок таких дій [PERSON] в період з 01 березня по 31 липня 2015 року незаконно отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї у розмірі 16 576,28 грн., чим спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської РДА матеріальні збитки на вказану суму. Оскільки на даний час відповідачем кошти у розмірі 11 426,28 грн. не повернуті, а цивільний позов у кримінальному провадженні не пред'являвся, тому просить заявлені вимоги задовольнити. У судовому засіданні прокурор Романець О.П. та представник Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області Ковач О.Й. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала позов у повному обсязі та зобов'язалася повернути надміру виплачену державну соціальну допомогу у розмірі 11 426,28 грн. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2018 року, що набрав законної сили 26 лютого 2018 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. Вказаним вироком встановлено, що у лютому 2015 року [PERSON] шляхом підкупу та за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка за 3 000 грн. підробила довідку про доходи її співмешканця [PERSON] № 18/1 від 05 березня 2015 року, та внесла у його трудову книжку серії [NUMBER] неправдиві відомості про те, що [PERSON] з 01 вересня 2014 року працює експедитором на приватному підприємстві «Титан-2005», де відповідно й отримує заробітну плату, після чого з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою та за допомогою вказаної особи 02 березня 2015 року подала вказані документи до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації, внаслідок чого в період з 01 березня по 31 липня 2015 року незаконно отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї, чим спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської РДА матеріальні збитки на загальну суму 16 576,28 грн. (а. с. 8-9). З розрахунку повернення надміру виплачених коштів [PERSON] вбачається, що станом на 01 грудня 2018 року залишок матеріальних збитків не відшкодованих відповідачем позивачу становить 11 426,28 грн. (а. с. 7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінетом Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення у разі неповернення таких коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Отже, з врахуванням вищенаведеного та того, що вимоги позовної заяви визнані сторонами і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, тому суд приходить до висновку, що такі слід задовольнити. Крім цього, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідач позовні вимоги визнала, тому з врахуванням ціни позову суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мав понести позивач у сумі 960,50 грн. (1 921 грн. - 50%), підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved