Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 2 500 гривень щомісячно, починаючи з 25.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 500 гривень на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила про те, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2009 року по 11.09.2014 року, у період якого народився син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, сторони у справі проживають окремо, малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що останнім часом відповідач [PERSON] перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а у позивача не завжди вистачає коштів на утримання, виховання та розвиток дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, та не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1500 гривень на утримання сина та 500 гривень на утримання матері дитини, до досягнення дитиною трирічного віку. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 28 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 28.08.2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1594, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 28.08.2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї (а.с. 9). [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.11.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Батьками малолітнього [PERSON], [INFO] згідно вказаного вище свідоцтва, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; · стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; · наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; · інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працевлаштований, працює на посаді директора ТОВ «ІВК-Україна». Також, судом встановлено та не заперечується сторонами, що з моменту окремого проживання батьків, малолітній [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Доказів добровільного надання матеріальної допомоги на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], відповідачем [PERSON] надано суду не було. Згідно ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів в твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 СК України визначається в разі коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших малолітніх та/або неповнолітніх дітей, а також інших непрацездатних осіб, аліменти з відповідача на утримання інших осіб не стягуються, як вбачається з довідки про доходи відповідача, дохід останнього є нерегулярним. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, враховуючи те, що батько [PERSON] є працездатним, перестав надавати допомогу на утримання малолітньої дитини, інших малолітніх осіб та/або непрацездатних осіб на утриманні не має, суд надходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує матеріальне становище платника аліментів. При цьому, суд виходить з того, що [PERSON] офіційно працевлаштований, а зібрані у справі докази свідчать про те, що дохід відповідача є нерегулярним, у зв'язку із чим суд надходить до висновку про те, що з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 25 грудня 2014 року і до повноліття дитини. В частині позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача [PERSON] аліментів на утримання матері малолітнього [PERSON], [INFO], - [PERSON], до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно даних довідки, виданої 24.12.2014 року КП «Житлово-експлуатаційна організація-111 Голосіївського району» за № 5623, малолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку із чим, суд надходить до висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання матері малолітнього [PERSON], [INFO], - [PERSON], до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 500 гривень, також підлягає задоволенню, як обґрунтована. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial