Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтував тим, що із 01 листопада 2013 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Разом із тим, сімейне життя у нього із [PERSON] не склалося. Протягом останніх місяців шлюбні відносини між подружжям погіршилися, відсутні порозуміння та повага. З квітня 2015 року проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Відповідач не бажає проживати в шлюбі. Від спільного шлюбу мають дочку, [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність та задовільнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, вказала, що заявлені позовні вимоги визнає, щодо надання строку для примирення заперечує. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 01 листопада 2013 року, про що виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 10. Прізвище чоловіка після укладення шлюбу - «[PERSON]». Прізвище дружини після укладення шлюбу - «[PERSON]». Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, враховуючи, що збереження шлюбу без взаємної згоди подружжя неможливе, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved