Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.09.2008 року, за нею визнано право власності в порядку спадкування після смерті матері [INFO] [PERSON] на 1/4 частини кватири за адресою [ADDRESS] . При оформленні правовстановлюючих документів на частку квартири позивачу стало відомо, що 23.05.2002 року ВДВС Каховського РУЮ було накладено заборону відчуження на зазначену частку квартири. В зв`язку з чим, позивач просить суд зняти арешт з 1/4 частини кватири за адресою [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , накладену ВДВС Каховського РУЮ постановою серії АА 351047 від 23.05.2002 року. Ухвалою суду від 22.12.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав. Представник Каховського міськрайонного відділу ДВС в судове засідання не з`явився, заявою від 19.01.2021 року просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.09.2008 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] визнано по 1/4 частині квартири [ADDRESS] , кожному. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування право власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , померлій [INFO] . З інформаційної довідки №144534147 від 08.11.2018 року вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є інформація про арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: 1/4 частки квартири за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження №3231265, зареєстровано 19.05.2006 року Каховською міською державною нотаріальною конторою, власником якого є [PERSON] . Підставою обтяження є постанова відділу державної виконавчої служби Каховського районного управління юстиції АА351047 від 23.05.2002 року. Відповідно до листа Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 05.02.2019 року встановлено, що за результатами пошуку в АСВП відомості про виконавчий документ на підставі якого Каховський МРВДВС ГТУЮ у Херсонській області наклав арешт відсутні, в зв`язку з чим відділ державної виконавчої служби не має можливості зняти накладений арешт. Згідно зі ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. За встановлених обставин, приймаючи до уваги неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, враховуючи те, що виконавче провадження відсутнє, а накладений арешт на вказану частину квартири порушує право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved