overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що 15.05.2012 р. помер її батько [PERSON] і відкрилась спадщина щодо спадкового майна у виді ? частини земельної ділянки загальною площею 0,05 га, для ведення садівництва, яка розташована на території садівничого кооперативу «Связист», ділянка №59, Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Ще 12.08.2011 р. спадкодавець склав нотаріально посвідчений заповіт, яким все належне йому на час смерті майно, заповів їй, тобто позивачці. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті її батька є також її рідні брати [PERSON] і [PERSON], відповідачі у справі. В установленому законом порядку та строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище спадкове майно їй відмовлено у звязку з тим, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку зареєстроване, а належало йому лише на підставі рішення суду. З наведених підстав позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину зазначеної вище земельної ділянки. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] позов визнали повністю. (а.с. 18-19) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 15.05.2012 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с.6) Позивач була донькою спадкодавця. (а.с. 7-8) 12.08.2012 р. [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті все належне йому майно заповів позивачці. (а.с. 9) В установленому законом порядку та строк позивачка прийняла спадщину після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділнку їй відмовлено у звязку з тим, що право власності спадкодавця на це майно в установленому законом порядку не було зареєстроване.(а.с. 17) Право власності померлого [PERSON] на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,05 га, для ведення садівництва, яка розташована на території садівничого кооперативу «Связист», ділянка №59, Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, належало в порядку спадкування після смерті його дружини на підставі рішення Овідіопольського районного суду від 28.12.2007 р. (а.с. 13) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 03 листопада 2007 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 367. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З травня 2013 року шлюбні відносини припинили. Причиною розпаду сім'ї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає добровільно. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно поділу майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються виховуватися та проживати разом з нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з травня 2013 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає добровільно. Спору стосовно поділу майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються виховуватися та проживати разом з позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачкою вказано, що з 03 січня 2007 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Липнязькою сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Надію, [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають разом, однак спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинили. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Питання про надання матеріальної допомоги на утримання дитини буде вирішуватися у окремому порядку. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила шлюб розірвати та понесені нею судові витрати у вигляді судового збору у сумі 487 гривень 20 копійок стягнути з відповідача на її користь. Відповідач у судове засідання не зявився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони шлюбні відносини припинили. Мешкають разом, однак спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Питання про надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини буде вирішуватися у окремому порядку. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати: судовий збір у сумі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та відновлення свого дошлюбного прізвища. Позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 11.10.2008 року укладений шлюб, який зареєстрований у Пантазіївській сільській раді Знам'янського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис № 05. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя, втрату взаємної поваги та любові. Фактичні шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не мають. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але надали заяви з проханням розглядати справу в їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 11 жовтня 2008 року Пантазіївською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області, [PERSON] та [PERSON] 11 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 05. Прізвища після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] року. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, відсутній спір про поділ майна та місце проживання дитини. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено та збереження родини суперечило б їх інтересам. Крім того, спір про місце проживання дитини та розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 16 квітня 2010 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 57. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з травня 2015 року через різні погляди на сімейне життя та відносини між подружжям, постійні сварки, у зв'язку з чим подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явились, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, на електронну адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 16 квітня 2010 року, про що 16 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 57. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2015 року. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди подружжя на шлюб та сім'ю, виникнення на ґрунті цього сварок. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками. Примирення між сторонами неможливе та недоречне. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 487,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 1994 року між нею та відповідачем укладений шлюб, який був зареєстрований Чечеліївською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, про що складно відповідний актовий запис № 10. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, фактичні шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про шлюб, повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєсраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції, 06 серпня 2015 року, [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 22 жовтня 1994 року, про що Чечеліївською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області складено відповідний актовий запис № 10. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, відсутній спір про місце проживання дитини та розподіл майна подружжя. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило б їх інтересам. Крім того спір про місце проживання неповнолітньої дитини та розподіл майна подружжя відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 2006 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу. Від даних стосунків мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Батьком дітей є відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Батьком дітей є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей не надає, не працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування предявленого позову позивачка посилається на те, що з 24 червня 2011 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 105. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили. З 27 вересня 2015 року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. До розгляду справи подала письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, не працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 26 червня 1998 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 146. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили. З грудня 2015 року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, не працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повнолітня дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 17 грудня 2015 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved