Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що 23 жовтня 2004 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є одна дитина - [PERSON], [INFO], яка у зв'язку з фізичними вадами визнана інвалідом дитинства. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки, які кожен раз спричиняли їй та дочці душевні страждання, а тому в липні 2016 року шлюбні відносини між ними припинені. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 18 серпня 2016 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги на утримання дочки, однак [PERSON] в добровільному порядку надавати допомогу відмовляється. Оскільки вона цілодобово здійснює догляд за дитиною інвалідом, тому не має можливості самостійно заробляти гроші на її утримання. Розмір соціальної допомоги на дитину-інваліда, яку вона отримує становить 1556,50 грн., що не достатньо для забезпечення належних умов для проживання дитини. Відповідач на даний час офіційно не працює, але регулярно виїжджає за межі України на сезонні роботи, де працює по найму та отримує значні кошти. Інших дітей у відповідача немає. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позові підстав і просили їх задовольнити. Окрім того, позивачка [PERSON] пояснила, що дитина потребує постійного догляду, часто хворіє, у зв'язку з чим значна частина коштів йде на придбання ліків. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 550 грн. Окрім того пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивачка, оскільки не працює, проживає з матір'ю, яка часто хворіє і потребує постійного лікування. Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського райуправління юстиції 19 червня 2006 року (а.с. 5). Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 18 серпня 2016 року, що набрало законної сили 30 серпня 2016 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Отже, сторони у справі як батьки неповнолітньої дитини зобов'язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Отже, за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Неповнолітня дочка сторін, - [PERSON], проживає з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою Камінь-Каширської міської ради № 10084 від 29.11.2016 року про склад сім'ї, і чого відповідач в судовому засіданні не заперечив (а.с. 11). Як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської центральної районної лікарні № 1985 від 29.11.2016 р. [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у Камінь-Каширській центральній районній лікарні з 20.07.2006 року і є інвалідом дитинства (а.с. 9). Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач [PERSON], будучи особою працездатного віку, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча має таку можливість і зобов'язаний її утримувати, а тому суд доходить висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання його неповнолітньої дочки. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, яка є інвалідом дитинства, матеріальне становище позивачки, яка не працює, отримує державну соціальну допомогу та має на вихованні ще й іншу дитину, матеріальне становище відповідача, який офіційно не працевлаштований, разом з тим, як він пояснив у судовому засіданні, періодично виїздить на сезонні заробітки, працює по найму, стан здоров'я останнього, який є задовільним, і те, що відповідач інших утриманців не має та частково визнав позов, і приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду, тобто з 06 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду відповідач спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі і вони забезпечать необхідні потреби його неповнолітньої дочки. Позивачка [PERSON] не надала суду доказів, які б свідчили про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, а саме у розмірі 1000 грн. щомісячно. Визначений судом розмір аліментів на утримання дитини за позовом платника або одержувача аліментів може бути в подальшому змінений судом за наявності зміни встановлених у судовому засіданні обставин, зокрема, зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка [PERSON] при подачі позову звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON], у відповідності до підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», належить стягнути в дохід держави судовий збір у мінімальному розмірі, що становить 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial