Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» страхове відшкодування в сумі 10161,66 грн., з [PERSON] 510,00 грн. франшизи. Стягнути з відповідачів ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] 7000,00 грн. моральної шкоди, 2500,00 грн. витрат на правову допомогу та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.07.2013 року на перехресті вулиць Набережно-Лугової та Оленівської в м. Києві з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна». Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування. 15.08.2013 року ПрАТ «СК «Провідна» було виплачено частину страхового відшкодування в сумі 3830,45 грн.; 05.09.2014 року виплачено ще одну частину страхового відшкодування в сумі 2729,90 грн.; 23.07.2014 року виплачено частину страхового відшкодування в сумі 2539,30 грн. Всього страховою компанією було виплачено 9099,65 грн. Вважає, що відповідач ПрАТ «СК «Провідна» порушив свої договірні зобов'язання, що проявилися у порушенні строків виплати страхового відшкодування. Позивач неодноразово звертався до страхової компанії для уточнення дати виплати та розміру страхового відшкодування. Однак, ПрАТ «СК «Провідна» не визначило конкретну суму та не виплатило повністю страхове відшкодування. Відповідно до наряду замовлення №006796, акту виконаних робіт №АМН0040328 та квитанцій вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 15922,76 грн. Отже, сума заборгованості ПрАТ «СК «Провідна» становить 6383,11 грн. (15922,76 грн. (вартість ремонту) - 510,00 грн. (франшиза) - 9099,65 грн. (виплачена сума страхового відшкодування) = 6383,11 грн. Таким чином, ПрАТ «СК «Провідна» має сплатити позивачу заборгованість по виплаті страхового відшкодування 6383,11 грн., та [PERSON] має сплатити франшизу в сумі 510,00 грн. У зв'язку з порушенням строків виплати страхового відшкодування, позивач вважає, що з відповідача ПрАТ «СК «Провідна» підлягає стягненню пеня в сумі 1812,01 грн., та індекс інфляції в сумі 1456,54 грн. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідачів, позивачу завдана моральна шкода, яку позивач оцінює в сумі 7000,00 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що надані позивачем документи, а саме: акти виконаних робіт № АМН0040328 на суму 15599,74 грн. не можуть слугувати підтвердженням розміру завданої шкоди, та бути підставою для розрахунку страхового відшкодування, оскільки відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»: практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону (ст. 4); суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону (ст. 5); проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (ст. 7). В свою чергу, акти виконаних робіт № АМН0040328 на суму 15599,74 грн. складені суб'єктом господарювання, який не є суб'єктом оціночної діяльності, що суперечить вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року, N 2658-III, не за допомогою програмного продукту «Аудатекс», рекомендованого Міністерством юстиції для проведення авто товарознавчих досліджень, а тому не можуть слугувати оцінкою спричиненої шкоди та відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є підставою для доплати страхового відшкодування. В наданих актах виконаних робіт № АМН0040328 на суму 15599,74 грн., взагалі не враховано знос транспортного засобу, тобто з вартості запчастин не вирахувано вартість зношення, яка згідно з методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів складає 26,62%. Отже, єдиним належним та законним доказом оціненої шкоди завданої власнику автомобіля «Geely MK-2» з державним номером [NUMBER] - є відповідна калькуляція № 2300012856, а не надані позивачем акти виконаних робіт, про що свідчить також і судова практика. Також, зазначив, що позивач вводить суд в оману, а саме, посилаючись на акти виконаних робіт № АМН0040328 на суму 15599,74 грн., просить стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» вартість запчастин та вартість робіт по заміні запчастин, які не були пошкоджені внаслідок ДТП, яке мало місце 03.07.2013 року. Враховуючи викладене вважає, що рішення ПрАТ «СК «Провідна» про виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 9099,65 грн. є абсолютно законним і обґрунтованим, оскільки було прийнято за результатами ретельного, всебічного і об'єктивного розгляду всіх обставин події, як окремо так і в їх сукупності у відповідності до умов договору та чинного законодавства України, а саме сплачено суму відшкодування з врахуванням всіх пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП та фізичного зносу на деталі, тому дії ПрАТ «СК «Провідна» є правомірними, такими, що відповідають вимогам цивільного законодавства і відображають правомірну з точки зору закону поведінку учасника цивільних правовідносин. Крім того, ПрАТ «СК «Провідна» жодним чином не порушувало строки виплати страхового відшкодування, оскільки виплачувало кошти згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону, в термін до 90 днів, з дня отримання заяв про виплату страхового відшкодування та заяв про перегляд розміру виплати, в зв'язку з прихованими дефектами, а отже відповідач не порушував прав позивача на отримання відшкодування в порядку визначеному Законом. З урахуванням викладеного, також не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені, індексу інфляції та моральної шкоди. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього 510,00 грн. франшизи. В іншій частині позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Вислухавши думку представника позивача, представника відповідача ПрАТ «СК «Провідна», відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Встановлено, що 03.07.2014 року о 10.30 год. на перехресті вулиць Набережно-Лугова - Оленівської в м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], порушив п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, при повороті наліво не пропустив автомобіль [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 16.07.2013 року [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справ, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні цією особою. Встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПрАТ «СК «Провідна» був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/4805525, строком дії з 26.08.2012 року по 25.08.2013 року, відповідно до якого застраховано цивільно - правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб «Dacia Logan», державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування. 15.08.2013 року ПрАТ «СК «Провідна» було виплачено частину страхового відшкодування в сумі 3830,45 грн.; 05.09.2014 року виплачено ще одну частину страхового відшкодування в сумі 2729,90 грн.; 23.07.2014 року виплачено частину страхового відшкодування в сумі 2539,30 грн. Всього страховою компанією було виплачено 9099,65 грн. Вважає, що відповідач ПрАТ «СК «Провідна» порушив свої договірні зобов'язання, що проявилися у порушенні строків виплати страхового відшкодування. Позивач неодноразово звертався до страхової компанії для уточнення дати виплати та розміру страхового відшкодування. Однак, ПрАТ «СК «Провідна» не визначило конкретну суму та не виплатило повністю страхове відшкодування. Відповідно до наряду замовлення №J14-006796 від 27.08.2013 року, акту виконаних робіт №АМН0040328 від 13.08.2014 року та квитанцій від 27.08.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 15922,76 грн. Отже, сума заборгованості ПрАТ «СК «Провідна» становить 6383,11 грн. (15922,76 грн. (вартість ремонту) - 510,00 грн. (франшиза) - 9099,65 грн. (виплачена сума страхового відшкодування) = 6383,11 грн. Позивач просив стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» заборгованість по виплаті страхового відшкодування в сумі 6383,11 грн. та з [PERSON] 510,00 грн. франшизи, на що слід зазначити наступне. Відповідно до частини 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з пунктами 1, 3 частини 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Частиною 3 ст. 11 ЦК України також передбачено, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Слід зазначити, що у випадку завдання шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, виникають два види правовідносин, і відповідно, зобов'язань: деліктні правовідносини (зобов'язання), де кредитором виступає потерпіла особа, а боржником - особа, яка завдала шкоди; договірні правовідносини (зобов'язання), які випливають з укладеного договору на користь третьої особи (договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності), де кредитором виступає особа на користь якої повинно бути здійснене страхове відшкодування (полягає у покритті частини чи усіх збитків завданих внаслідок настання страхової події - спричиненої шкоди з вини страхувальника), а боржником - страховик за цим договором. У даному випадку зобов'язання співвідповідача (страховика) випливають з договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а не безпосередньо з самого факту завдання шкоди. Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 року №1961-ІV. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (ст. 2). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданої шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника і дата подання заяви. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку. Як вбачається зі змісту п. 35.1 цього закону обов'язок по обґрунтуванню вимоги заявника та надання доказів, що підтверджують заявлені вимоги відповідно покладений саме на заявника, тобто в даному випадку на позивача. Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування та документів зазначених у ст. 35 цього Закону. Встановлено, що 23.07.2013 року до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся позивач [PERSON], стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03.07.2013 року в м. Києві по вул. Набережно-Лугова за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Geely MK-2» з державним номером [NUMBER], під керуванням позивача. Також, в заяві позивача зазначив, що виплату страхового відшкодування здійснити через систему «Приват Мані» ПрАТ КБ «Приватбанк». Пунктом 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Цього ж дня, на виконання вимог ст. 34 закону, в присутності позивача із застосуванням фотозйомки було проведено огляд пошкоджень автомобіля «Geely MK-2» з державним номером [NUMBER], за результатами якого складено акт огляду транспортного засобу від 23.07.2013 року, який підписаний позивачем, заяв та зауважень від позивача не надходило, що свідчить про те, що позивач погодився з даним актом, правильність та достовірність даних, викладений в цьому акті погодив своїм підписом. Крім того, спеціалістом страховика був зафіксований вичерпний перелік пошкоджень автомобіля марки «Geely MK-2» з державним номером [NUMBER], які не відносяться до вищезазначеного ДТП, а саме: передня і задня ліві двері - пошкодження ЛФП; арка задньої лівої двері - пошкодження ЛФП; сліди корозії. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 цього ж закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із п. 34.4 ст. 34 закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами. Згідно із роз'ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. №142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за №1074/8395). Згідно із ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України Відповідно до п. 1.3. Методики, вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Outcome: partial