Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] , яка представляє інтереси [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] в с. Пилипи - Борівські Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 2,01 ум. кад.га, яка розташована на території Пилипи- Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцем всього майна залишилась [PERSON] . Оформити право на спадщину через нотаріальну контору [PERSON] не змогла, в зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, тому змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у даній справі і підготовче засідання призначено на 28 січня 2020 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, однак, надала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем. Від представника Томашпільської селищної ради Щербатого А.І. надійшла заява, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає й не заперечує проти його задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме право на земельну частку(пай). З матеріалів справи видно, що [PERSON] є донькою покійної [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданого 10 листопада 2018 року (а.с.6). Позивач 13 травня 1989 року уклала шлюб з [PERSON] , взявши прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно довідки № 636 від 05 грудня 2019 року, виданої Пилипи - Борівським старостинським округом Томашпільського району Вінницької області про те, що спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишились дочка [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем згідно закону, інших спадкоємців згідно закону у спадкоємця не має (а.с.9). Згідно довідки № 637 від 05.12.2019 року, виданої Пилипи - Борівським старостинським округом Томашпільського району Вінницької області про те, що на території Пилипи - Борівського старостинського округу є земельна частка (пай) площею 1,8353 га, невитребуваний сертифікат серії ВН № 0073856 померлої [PERSON] , яку орендує АК ТОВ «Зелена долина» (а.с.8). Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 7 липня 1999 року [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 49/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в місті Вінниці (а.с.11). З листа відділу у Томашпільському районі Головного управління Держгеокадастру видно, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Пилипи - Борівській сільській раді за порядковим номером реєстрації № 201 гр. [PERSON] був зареєстрований та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0073856 площею 2,01 ум.кад.га (а.с.10). Відповідно до довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 746/01-16 від 20 листопада 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 12). Як видно з листа Державного нотаріального архіву Вінницької області спадкова справа на майно померлої [INFO] гр. [PERSON] по фонду Томашпільської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с.17). До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] . В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved