Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У грудні 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: факту ідентичності українських варіантів імені по батькові [PERSON] та [PERSON] у належних їй довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, паспорті громадянина України; факту ідентичності російського варіанту імені по батькові [PERSON] у свідоцтві про народження; факту помилковості запису її дати народження у трудовій книжці; факту належності їй трудової книжки. Заява обґрунтована такими обставинами. На підставі висновку онкологічної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2020 серії 12 ААБ № 786015 заявниці встановлено третю групу інвалідності на один рік. У листопаді 2020 р. заявниця подала документи для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії їй було відмовлено на тій підставі, що записи у наданій нею трудовій книжці та у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера не відповідають її паспортним даним, зокрема, у цих документах невірно зазначено дату її народження та по батькові. Ухвалою від 04.12.2020 суд відкрив провадження у справі та залучив до участі у ній в якості заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про розгляд справи повідомлене у встановленому законом порядку, проте його представник до суду не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на заяву до суду не надійшов. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Згідно з наданим заявницею паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 25.04.1997 Ленінським РВ УМВС України в Луганській області, вона є [PERSON] (росіською мовою - [PERSON] ), яка народилася [INFO] у м. Червонопартизанськ Свердловського району Луганської області. Згідно актового запису про укладення шлюбу заявниці з [PERSON] № 412, складеного 27.04.1993 Жовтневим відділом ЗАГС м. Луганська (записи російською мовою), дошлюбне прізвище нареченої було [PERSON], а після реєстрації шлюбу вона взяла прізвище чоловіка [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.06.1962 Краснопартизанським міським ЗАГС (записи російською мовою), [PERSON] ( [PERSON] ) народилася [INFO] у м. Краснопартизанськ Свердловського району Луганської області (актовий запис про народження № 262), її батьком є [PERSON] ( [PERSON] ), а матір`ю - [PERSON] ( [PERSON] ). Водночас у низці інших, наданих заявницею документів, зазначені відомості, які не відповідають її паспортним даним. Так, у трудовій книжці [NUMBER] (записи російською мовою), заповненій 25.09.1980 на ім`я [PERSON] (прізвище «[PERSON] » закреслене, а внизу записано « [PERSON] »), датою народження її власника зазначено 01.05.1962. У довідці про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] , виданій ДПА у м. Києві 28.01.1999 [PERSON] , її ім`я по батькові зазначено як [PERSON] . Довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 786015 від 26.10.2020, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , встановлена третя група інвалідності, її ім`я по батькові зазначено як [PERSON] . Згідно з даними експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/188-d від 23.11.2020, в українській ономастичній традиції деякі імена по батькові мають орфографічні варіанти, зокрема [PERSON] [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] . У традиції міжмовного співвіднесення імен зазначеним варіантам відповідає єдиний російський відповідник - [PERSON] - [PERSON], [PERSON] . З практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки фіксації в різних документах однієї особи й однієї родини відмінних українських варіантів цих імен по батькові, зокрема, внаслідок сплутування варіантних пар при міжмовному перетворенні імені в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. Отже орфографічне розподібнення імені по батькові [PERSON] і [PERSON] в документах заявниці є наслідком міжмовних перетворень цього імені через посередництво його російського відповідника. Посилаючись на вищенаведене, експерт дійшов висновку, що українські записи імені по батькові [PERSON] у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера (запис [PERSON] ) та у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (запис [PERSON] ) і [PERSON] (паспорт, запис [PERSON] ) та російський запис [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] ) є ідентичними. Надаючи оцінку встановленим обставинам та документам, що їх підтверджують, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що трудова книжка [NUMBER] , довідка про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] та довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 786015 від 26.10.2020 належать заявниці [PERSON] , при цьому невірне зазначення її дати народження в трудовій книжці є опискою, а розбіжності в написанні її імені по батькові виникли внаслідок сплутування варіантних пар при міжмовних перетвореннях цього імені через посередництво його російського відповідника. З листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.11.2020 вбачається, що заявниці було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності достатнього страхового стажу. При цьому орган Пенсійного фонду України не зарахував до стажу заявниці періоди її роботи згідно записів у трудовій книжці посилаючись на невідповідність зазначеної у трудовій книжці дати народження та зазначеного у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера імені по батькові її паспортним даним. Отже ураховуючи, що помилка у записі дати народження заявниці у трудовій книжці та невідповідність паспортним даним запису її імені по батькові у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера та у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, створюють перешкоди для реалізації заявницею гарантованого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» права на призначення пенсії по інвалідності, наявні підстави для встановлення факту належності заявниці вищевказаних документів в судовому порядку. Водночас підстави для задоволення інших вимог заяви відсутні, оскільки за приписами частини 3 статті 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Більше того, у належних заявниці паспорті громадянина України та свідоцтві про народження жодних невідповідностей немає, а зміна зазначеного у паспорті власного імені (в даному випадку по батькові з [PERSON] на [PERSON] ) регламентується нормами статті 295 ЦК України та відповідними нормативно-правовими актами і не відноситься до повноважень суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial