Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, згідно якої позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.09.2020 року і до досягнення дитиною 23 років, за умови продовження навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що її мати та батько перебували у зареєстрованому шлюбі, проте сімейні відносини у них не склалися та шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу народилась дитина, позивач - донька [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що позивач продовжує навчання та є студентом Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого денної форми навчання є правові підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач проживає у [ADDRESS] , її мати з усіх сил намагається піклуватись про доньку та вона одна приймає участь у її вихованні та забезпеченні. Позивач утримувати себе самостійно не може, адже має приділяти увагу навчанню, витрачаючи на це велику кількість часу та сил. Щомісячні витрати на повнолітню дитину складаються з: витрат на харчування від 2500 грн.; витрат на купівлю одягу та взуття, ремонту взуття та одягу, купівлю спортивного одягу, шкарпеток, нижньої білизни від 2000 грн.; витрат на гігієнічні засоби (шампунь, мило, дезодоранти та інше) від 750 грн.; витрати на Інтернет, телефонний зв`язок - 300 грн., не враховуючи вартості підручників, зошитів та інших канцтоварів для Університету, перукарських послуг, вартості з проведення дозвілля (квитків до кіно, театру, басейну і т.д.). Отже, щомісячні мінімальні витрати на позивача мінімально складають більше 5500 грн. Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість забезпечити себе та повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Просить суд позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видана Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона (а. с. 18). На підставі виконавчого листа Суворовського районного суду м. Херсона, виданого 23.04.2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.11.2002 року і до її повноліття (а. с. 9-10). З 11.09.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи від 11.09.2019 року (а. с. 20). Як вбачається з довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого №06-10006 від 21.09.2020 року, [PERSON] є студенткою другого курсу 3 групи (денна бюджетна форма навчання) бакалаврату господарсько-правового факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. [PERSON] зарахована студенткою першого курсу наказом №452-С від 01.08.2019 року, строк навчання для здобуття ступеня «Бакалавр» складає 4 роки та закінчується у червні 2023 року (а. с. 8). Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлена обов`язкова сукупність юридичних фактів: досягнення донькою [PERSON] віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька [PERSON] можливості надавати таку допомогу ,протилежного матеріали справи не містять. Приймаючи до уваги викладене, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, враховуючи інтереси останньої, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх його доходів щомісячно. Суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі наведеного, суд присуджує стягнення аліментів саме з 23.09.2020 року, оскільки саме цієї дати позов надійшов до суду, а вимога [PERSON] про стягнення аліментів з 12.09.2020 року не ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків всатнволених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Оскільки позовна вимога [PERSON] про стягнення аліментів задоволена у повному обсязі, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved