Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя. З 2016 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Згоди щодо розподілу спільного майна між ними не досягнуто. За час шлюбу сторонами набуте таке спільне майно: -1/2 частка квартири [ADDRESS]; -автомобіль марки «Mercedes-Benz» державний реєстраційний номер [NUMBER]; -автомобіль марки «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER], який придбано за особисті кошти позивача. Просила суд залишити їй 1/2 частину квартири [ADDRESS], а відповідачу - автомобіль марки «Mercedes-Benz» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року відкрито загальне позовне провадження. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 липня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач зазначила, що вони з 2016 року не ведуть спільного господарства та не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки. Зазначила, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позивач зазначає, що за час шлюбу сторонами набуто наступне майно: -1/2 частка квартири [ADDRESS]; -автомобіль марки «Mercedes-Benz» державний реєстраційний номер [NUMBER]; -автомобіль марки «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER], який придбано за особисті кошти позивача. Разом з тим, у судовому засіданні такі посилання позивача знайшли своє підтвердження лише частково. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у рівних долях на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 29 жовтня 1999 року. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с. 93). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 лютого 2007 року спадкоємицею майна після смерті [PERSON] є [PERSON] Спадкове майно складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 94). Позивачу в справі - [PERSON] належить 1/2 частина цієї квартири. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». За таких обставин, це майно не підлягає поділу. Вбачається, що за час шлюбу сторони набули наступне спільне майно, що підлягає поділу, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач просить визнати право власності на зазначений автомобіль за відповідачем. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти такого поділу майна подружжя. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати.

Outcome: partial