Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 13 листопада 2005 року зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів, поглядів на життя. Окрім того, [PERSON] зловживає алкогольними напоями, у звязку чим виникають сварки у присутності малолітньої дитини. Просить розірвати укладений з відповідачем шлюб та стягнути з нього судові витрати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених у позові підстав викладених у позові і просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав і заперечив розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 13 листопада 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 22 грудня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 4). Від шлюбу у них є одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони шлюбні відносини не підтримують, протягом наданого за клопотанням відповідача терміну для примирення не примирилися, позивачка твердо вирішила розірвати шлюб та категорично заперечує проти його збереження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї сторін є недоцільним, суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому змінювати їй прізвище немає підстав. За згодою позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved