Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту, що її мати [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], 1924 року народження, яка померла [INFO] в м. Вільногірськ Дніпропетровської області. Зазначаючи, що [INFO], у м. Вільногірську, Дніпропетровської області померла її матір, [PERSON], [INFO]. За своє життя [PERSON], проживала у м. Вільногірську Дніпропетровська область. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті її матері крім іншого ввійшло нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами [ADDRESS]. Зазначене нерухоме майно її матір прийняла у спадщину після смерті її матері (її бабусі) [PERSON], яка померла [INFO], і яка у свою чергу була власником зазначеного нерухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.1999 року, після смерті її дідуся, [PERSON], який помер [INFO]. У свою чергу її матір, хоч і прийняла спадщину після смерті [PERSON] (подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори), однак свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно не отримала, тобто право власності на нерухоме майно не набула. Після смерті матері відкрилася спадщина і заявниця звернулася до Вільногірської державної нотаріальної контори в зв'язку з прийняттям спадщини, однак 10.11.2016 року, державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, Канюгою О.В. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке залишилося після смерті її матері, померлої [INFO]. Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що не підтверджуються родинні стосунки її матері [PERSON] з її матір'ю [PERSON], а саме, що у свідоцтві про народження [PERSON], [NUMBER], прізвище її матері зазначено, як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть прізвище її матері зазначено як «[PERSON]». Таким чином, встановлення факту родинних відносин необхідно їй для прийняття спадщини, при цьому інших способів вирішити дане питання, а ніж звернення до суду, чинним законодавством не передбачено. Саме ці обставини слугували підставою для її звернення до суду. Заявник та заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, просили справу розглядати та закінчувати без їх участі, заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого іншим працівником апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вирішуючи питання про встановлюючи даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 256 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявника, серії [NUMBER] від 07.05.1975 р., виданого бюро ЗАГС м. Вільногірська, матір'ю заявниці є [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21.11.1998 р., виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 8). Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 28.03.2016р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті [PERSON] - матері заявниці, яка померла [INFO] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.07.1998 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00017221192 від 18.10.2016 року виданого Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON], 12.07.1946 року зареєстрували шлюб, про що в складений актовий запис № 168 Кременецьким міськрайонним відділом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 14). Відповідно до рішення Верхньодніпровської районної ради депутатів № 88 від 12.04.1958 року «Про удочеріння гр.гр. [PERSON], [PERSON] дівчини [PERSON]», [PERSON] вдочерив [PERSON], та дівчинці надане прізвище «[PERSON]», ім'я «[PERSON]», по батькові «[PERSON]» (а.с. 15). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2002 р. виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] (а.с.16). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.10.1974 р., [PERSON] 26.10.1974 року зареєструвала шлюб з [PERSON] в Великоваськівському сільському ЗАГС Маловисківського району Кіровоградської області, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 17). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 19.04.1958 року, місце реєстрації відділ ЗАГС м. В.Мамирь Горайського району Іркутської області, її матір'ю є [PERSON] (а.с. 18). Судом встановлено, що під час звернення до нотаріуса, заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з недоведеністю родинних стосунків (а.с 6). Після смерті матері [PERSON], заявник являється її спадкоємцем, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у неї немає можливості, оскільки документи заявника не містять достатніх відомостей на підтвердження її родинних відносин з матір'ю [PERSON] та її матір'ю [PERSON], а саме, у свідоцтві про народження [PERSON], прізвище її матері зазначено, як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть прізвище її матері зазначено як «[PERSON]». Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин необхідно для юридичного оформлення спадщини. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що родинні відносини знайшли своє підтвердження в суді, а саме: родинні відносини між матір'ю заявника [PERSON] та покійною бабусею заявника - [PERSON], які доведені та підтверджені вищевказаними доказами, а отже, заяву позивача про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні,

Outcome: approved