Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу посилаючись на те, що 20.10.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики відповідно до якого ним було надано у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США, за яким відповідач зобов'язався повернути надані грошові кошти до 20.11.2015року. Відповідач наданих грошових коштів у встановлений строк не повернув. Відповідно до умов договору позики від 20.10.2015 року передбачені наступні обов'язки відповідача: - позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві суму позики у встановленому цим договором порядку та строки; - позичальник приймає на себе зобов'язання повністю повернути позикодавцю отриману позику до 20.11.2015року. Відповідач на сьогоднішній день не повернув дані кошти, у зв»язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 20 000 доларів США, що еквівалентно 457 800,00грн. - сума основного боргу. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином до початку судового засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.10.2015року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики відповідно до якого ним було надано у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США, за яким відповідач зобов»язався повернути надані грошові кошти до 20.11.2015року( а. с. 4). Відповідач наданих грошових коштів у встановлений строк не повернув. Відповідно до умов договору позики від 20.10.2015 року передбачені наступні обов'язки відповідача: - позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві суму позики у встановленому цим договором порядку та строки; - позичальник приймає на себе зобов'язання повністю повернути позикодавцю отриману позику до 20.11.2015року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої х вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved