Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.01.2008 року, вона є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №18-1470818 від 03.09.2019 року у вказаному будинку зареєстрована, крім інших осіб, відповідачка - [PERSON] , яка позивачці не знайома, з моменту приватизації квартири не проживає в ній, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в її утриманні. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Треті особи [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , та [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , до судового засідання не з`явились,\~ надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, заперечень проти задоволення позовних вимог позивачки не мають. Ухвалою суду від 23.12.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, тричі не з`являлась до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляла, відзив не подала, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.01.2008 року, виданого Управлінням міського майна міської ради, [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується\~ Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17835030 від 21.02.2008 року. Як вбачається з інформаційних довідок відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №18-1470818 від 03.09.2019 року та відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №017-29.02-00308 від 23.10.2019 року,\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] ,\~ але з 2005 року у квартирі не проживає, що підтверджується актом про фактичне проживання №30 від 18.09.2019 року, складеним комісією КСН Селище «Каменськ». Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивачки та підтвердили, що [PERSON] квартирі [ADDRESS] не мешкає більше п`ятнадцяти років, її особисті речі у квартирі відсутні. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідачка не є членом родини позивачки, з 2005 року у квартирі не проживає, її особисті речі в ній відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved