Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , зареєстрований 06 серпня 1987 року Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 3827. В обґрунтування позову зазначав, що 06 серпня 1987 року він та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають окремо. Близько 25 років тому, приблизно з 1996 року сімейне життя між сторонами поступово стало погіршуватися, дружина корила його тим, що він мало заробляє, кожен з них став мати своє бачення сімейного життя, вони перестали розуміти один одного, що привело до припинення ними шлюбних відносин. Із 2001 року вони перестали жити як подружжя, він приходив додому з роботи, щоб переночував, інколи взагалі не приходив, надавав дружині кошти на проживання та на утримання їхніх дітей. З 2005 року він має іншу жінку, у травні 2014 року повідомив дружину про те, що має іншу сім`ю. З цього часу сторони перестали спілкуватися. Від дітей йому стало відомо, що дружина у 2015 році виїхала в Росію, де отримала посвідку на проживання, проте час від часу вона проживає в Україні, однак адресу свого проживання йому не надає. У 2018 році він дізнався від сина, що дружина приїхала їх провідати, зустрівшись з нею, він запропонував їй документально оформити їхнє розлучення, на що вона погодилася, вони звернулися до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання. Дізнавшись про те, що для на оформлення розлучення необхідний час, дружина забрала свідоцтво про шлюб та заяву і пішла геть. Фактично їхня сім`я уже давно припинила своє існування. На даний час сторони тривалий час проживають окремо, подружніх відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Перебування у шлюбі суперечить його інтересів. Майнові спори відсутні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Заяву про заочний розгляд справи до суду не подавав. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов і заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 06 серпня 1987 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 3827. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved