Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У грудні місяці 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Управління культури Департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради, Комунального закладу «Парк культури та відпочинку ім.. Воронцова Дніпропетровської міської ради, про стягнення заробітної плати та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що він працював в Комунальному закладі культури «Парк культури та відпочинку імені «Воронцова» Дніпропетровської міської ради, звідки був звільнений директором закладу [PERSON] за прогули. Позивач зазначає, що незважаючи на звільнення, він продовжує добровільно виконувати роботи з благоустрою парку ім. Воронцова у м. Дніпро, слідкує за благоустроєм парку, приносить квіти до пам'ятника Невідомому Солдату. Зважаючи на те, що позивач продовжує виконувати роботу, просить зобов'язати відповідача сплатити йому 100 % заробітної плати за фактично виконану роботу та за незаконне звільнення стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 20 000, 0 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Представник Управління культури Департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Представник Комунального закладу «Парк культури та відпочинку ім.. Воронцова Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з 01 червня 2012 року по 19.12.2013 року позивач працював в Комунальному закладі культури «Парк культури та відпочинку імені «Воронцова» Дніпропетровської міської ради на посаді робітника по благоустрою, звідки був звільнений директором закладу [PERSON] за прогули. Відповідно до ч.4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу ( в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2014 року, що набрало законної сили, у справі за позовом [PERSON] до Комунального закладу культури «Парк культури та відпочинку ім.. Воронцова» Дніпропетровської міської ради, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати та відшкодування шкоди встановлено, що при звільненні з [PERSON] був проведений повний розрахунок при звільненні. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, як [PERSON] було звільнено з посади робітника по благоустрою Комунального закладу культури «Парк культури та відпочинку імені «Воронцова» Дніпропетровської міської ради на законних підставах та при звільнення з ним проведено повний розрахунок, доказів про прийняття його на ту саму посаду чи прийняття на роботу для виконання певної роботи позивач суду не надав, суд вважає, що позов про стягнення заробітної плати за виконання роботи та відшкодування моральної шкоди слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed