Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки колгоспника [NUMBER] , заповненої 15 січня 1976 року та виданої [PERSON] , а також свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 19 серпня 1960 року. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що відповідно до даних паспорта, який є основним документом, що посвідчує особу, його прізвище, ім`я та по батькові вказано як « [PERSON] ». Проте у його трудовій книжці колгоспника його дані по батькові спочатку були зазначені, як « [PERSON] », однак згодом, без узгодження з ним, відділ кадрів Рівненської автотранспортної бази, де у свій час працював заявник, перекреслив по батькові « [PERSON] » і вказав « [PERSON] », що звичайно не відповідає дійсності. Така ж помилка наявна і у його свідоцтві про народження, де по батькові він також помилково зазначений як « [PERSON] ». Як зазначив заявник, метою його звернення до суду є недопущення у недалекому майбутньому утруднення оформлення документів для його виходу на пенсію. Усунути або виправити вище зазначені помилки інакше, як у судовому порядку, заявник не може, як і не може відновити дані трудової книжки, оскільки Рівненської автотранспортної бази вже не існує. 18 вересня 2020 року заявник подав заяву про заміну заінтересованої особи - Малинівської сільської ради Гощанського району належною заінтересованою особою - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області. 29 вересня 2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшли пояснення на заяву про встановлення факту, що має юридичного значення, за підписом начальника Головного управління, в яких останній просив розгляд даної справи проводити без участі представника заінтересованої особи, в задоволенні заяви в частині встановлення факту належності заявнику свідоцтва про народження відмовити повністю за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Щодо решти заявлених вимог представник поклався на розсуд суду. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2020 року прийнято дану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 18 вересня 2020 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області задоволено клопотання [PERSON] та замінено первісну заінтересовану особу у справі Малинівську сільську раду Гощанського району на Головне управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області. Будь-які інші процесуальні дії судом не вчинялись. Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали вимоги заяви про встановлення факту належності заявнику трудової книжки колгоспника [NUMBER] , заповненої 15 січня 1976 року. При цьому останні вимоги заяви в частині встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про народження уточнили та просили встановити факт про те, що по батькові заявника слід читати « [PERSON] », а не « [PERSON] », як помилково зазначено у його свідоцтві про народження. Водночас представник заявника зазначив, що уточнення у такий спосіб поданої ними заяви на даній стадії процесу не порушує інтересів заінтересованої особи та в повній мірі захистить права заявника. Вказав представник і на те, що дані заявника по батькові записані, як « [PERSON] » і у свідоцтвах про народження його дітей. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом об`єктивно встановлено, що 15 січня 1976 року [PERSON] , [INFO] , була виписана трудова книжка колгоспника [NUMBER] , в якій він записаний як « [PERSON] ». При цьому у вказаній книжці колгоспника наявне виправлення у графі по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », яке завірене печаткою Рівненської автотранспортної бази (арк. спр. 9). Згідно даних свідоцтва про народження [NUMBER] , батьком заявника, який народився [INFO] , зазначено « [PERSON] », при цьому по батькові заявник записаний, як « [PERSON] » (арк.спр. 8). Такі ж дані батька заявника зазначені у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому 02 травня 1993 року Малинівською сільською радою Гощанського району Рівненської області (арк. спр. 5). Також судом установлено, що згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , заявник значиться як [PERSON] , [INFO] (арк.спр. 10). Такі ж дані заявника по батькові наявні і у картці платника податків (арк. спр. 4), державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД №259398 від 30 листопада 2007 року (арк. спр. 6), свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданому 15 лютого 1987 року Малинівською сільською радою Гощанського району Рівненської області (арк. спр. 7). Розбіжності у написанні по батькові заявника створюють для нього труднощі при оформленні пенсії, в зв`язку з чим останній звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено судом у трудовій книжці колгоспника [NUMBER] [PERSON] записаний по батькові як « [PERSON] », що не збігається з даними його паспорта. Оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, суд вважає заяву [PERSON] в частині встановлення факту належності трудової книжки колгоспника підставною та такою, що підлягає до задоволення. Водночас суд враховує, що встановлення факту належності вказаного документу необхідне заявнику для оформлення пенсії за віком, а також те, що встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України. Що стосується вимоги заявника про встановлення факту належності свідоцтва про народження, то у задоволенні такої, на переконання суду, слід відмовити, з огляду на положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, якою передбачено, що справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. При цьому суд зауважує, що уточнені вимоги заяви, які були озвучені заявником та його представником у судовому засіданні, судом до розгляду не приймаються, оскільки такі заявлені в порушення вимог ч.ч. 3, 5 ст. 49 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи (ч. 5 ст. 49 ЦПК України). Як зазначено у ч. 6 ст. 49 ЦПК України, заявник та заінтересовані особи у справах окремого провадження мають права та обов`язки сторін, крім випадків, передбачених у розділі IV цього Кодексу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч. 7 ст. 294 ЦПК України, згідно якої при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial