Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до суду з позовом до Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооперативу) «Славутич» (далі по тексту - ГК «Славутич», відповідач) про визнання незаконною бездіяльності щодо нерозгляду заяви про прийняття у члени кооперативу та видачу документів і зобов'язання невідкладно розглянути заяву та прийняти законне рішення згідно вимог чинного законодавства. Позов обґрунтований такими обставинами. Рішенням суду за позивачем визнано право забудовника на Ѕ частину гаражного боксу [NUMBER] в ряду 6 В у ГК «Славутич» за адресою: м. Київ, вул. Затишна, 7-Б, в порядку спадкування за законом після смерті сина. 23.05.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про прийняття у члени кооперативу та видачу документів для оформлення права власності на Ѕ частину гаражного боксу. Однак вказана заява була відповідачем проігнорована і станом на дату подачі позову по ній не прийнято жодного рішення. Бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною посилаючись на те, що відповідно до положень статуту ГК «Славутич» та Закону України «Про кооперацію» він як спадкоємець власника боксу має переважне право на вступ до кооперативу, а його заява повинна бути розглянута на загальних зборах. ГК «Славутич» позов не визнав з підстав, наведених у відзиві. На обґрунтування заперечень відповідач вказав, що право власності позивача на Ѕ частину гаражного боксу не оспорюється і у свій час йому було видано відповідну довідку. Довідка гаражного кооперативу та технічний паспорт є необхідними і достатніми документами для отримання свідоцтва про право власності на гаражних бокс. Водночас відповідно до статуту кооперативу кількість членів кооперативу повинна відповідати кількості гаражних боксів, тобто гаражний бокс неможливо експлуатувати двом особам одночасно. З огляду на те, що два співвласники гаражного боксу не узгодили між собою, хто з них буде представляти їх інтереси у кооперативі, правління не має можливості прийняти позивача у члени кооперативу. Ухвалою від 19.03.2018 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати її в порядку загального позовного провадження. 05.07.2018 надійшов відзив на позов. 10.07.2018 надійшла заява [PERSON] про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 17.07.2018 суд залучив [PERSON] до участі у справі, закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду по суті на 25.10.2018. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві, вказавши, що за наявними даними відповідач вже прийняв рішення про відмову у прийнятті позивача до кооперативу. Вказав також, що по справедливості гаражний бокс має перейти у власність третьої особи - єдиного сина спадкодавця, а позивач має намір подарувати свою частку онуці. Заслухавши учасників справи та дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2015, яке набрало законної сили 03.09.2015, за [PERSON] визнано право забудовника Ѕ частини гаражного боксу [NUMBER] в ряду 6 В у ГК «Славутич» за адресою: м. Київ, вул. Затишна, 7-Б, в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] (а.с. 46-54). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2015 визнано право забудовника Ѕ частини вищевказаного гаражного боксу за сином спадкодавця [PERSON] (а.с. 42-45). Вищевказаними судовими рішеннями встановлено, що за життя спадкодавець не набув у встановленому порядку право власності на гаражний бокс у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на даний об'єкт, але у нього виникли права забудовника, які успадкували його спадкоємці. 23.05.2017 [PERSON] звернувся до ГК «Славутич» із заявою про прийняття у члени кооперативу та видачу документів, необхідних для оформлення права власності на Ѕ частину гаражного боксу (а.с. 3). Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначає Закон України «Про кооперацію» від 10.07.2003 № 1087-VI (далі - Закон № 1087-VI). Законодавство про кооперацію базується на нормах Конституції України і Цивільного кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів з питань кооперації (стаття 5 Закону № 1087-VI). Відповідно до вимог статті 6 цього Закону кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є його статут (стаття 8 Закону № 1087-VI). Згідно пунктів 13, 14 Статуту ГК «Славутич» членами кооперативу можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, або юридичні особи відповідно до закону. Член кооперативу одержує свої права з моменту прийняття рішення правління про приймання його та сплати пайового внеску у повному розмірі. Це рішення повинно бути затверджено загальними зборами членів кооперативу чи уповноважених. Наведені положення статуту, в цілому, узгоджуються з приписами статей 10, 11 Закону № 1087-VI. За приписом статті 11 Закону № 1087-VI вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Пункт 16 Статуту ГК «Славутич» визначає, що у випадку смерті власника боксу переважаюче право на вступ у кооператив мають його спадкоємці, а згідно пункту 39 приймання у члени кооперативу відноситься до виключної компетенції загальних зборів членів кооперативу. Статут відповідача визначає, що загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням за рішенням ревізійної комісії, зборів уповноважених, правління або на вимогу 33% членів кооперативу на протязі 20 днів, а збори уповноважених, які володіють правами загальних зборів, збираються правлінням не рідше одного разу на рік, або за рішенням ревізійної комісії, правління або на вимогу 4 уповноважених або 50 членів кооперативу (пункти 28, 29, 30). Аналіз змісту наведених законодавчих норм та положень статуту відповідача в сукупності з положеннями Закону України «Про звернення громадян» дає підстави для висновку, що за будь-яких обставин заява позивача повинна бути розглянута на загальних зборах членів кооперативу (зборах уповноважених). Попри те, що з моменту подачі [PERSON] заяви про прийняття у члени кооперативу, пройшло майже півтора року, заява не була винесена на розгляд загальних зборів ГК «Славутич» та за нею не було прийняте рішення в установленому законом порядку, що свідчить про порушення прав та законних інтересів позивача. Зважаючи на те, що право членства в об'єднаннях громадян не входить до складу спадщини (стаття 1219 ЦК України), а втручання органів державної влади у діяльність кооперативних організацій забороняється (стаття 37Закону № 1087-VI), порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов'язання відповідача розглянути його заяву на загальних зборах членів кооперативу з обов'язковим запрошенням на ці збори позивача та/або його уповноваженого представника. Підстав для зазначення у резолютивній частині рішення вказівки на неправомірність (незаконність) бездіяльності відповідача суд не вбачає, оскільки такий спосіб захисту не відповідає визначеним законом способам захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial