Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

у грудні 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначенимм позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 16259 грн 38 коп. та суму судового збору у розмірі 1921 грн 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 20.11.2017 між сторонами укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, у вказаній заяві відповідача просив надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його кредитний рахунок, внаслідок чого позивач встановив кредит у розмірі 20000 грн 00 коп. із процентною ставкою 30% річних за користування кредитом, однак в подальшому у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про наявну заборгованість та про її сплату, однак останнім вимоги не виконано, а тому у нього наявна заборгованість у розмірі 16259 грн 38 коп. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2019 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 52). На підставі розпорядження від 06.04.2020 №213 справу призначено до повторного автоматизованого розподілу у зв`язку із закінченням повноважень [PERSON] як судді Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08.04.2020 справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума складає 16259 грн 38 коп., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим для нього ст. 191 ЦПК України, та не надав відзиву на позовну заяву у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження від 08.04.2020 строк. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/159 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] 20.11.2017 було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) 18.07.2016 між сторонами укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу згідно умов якого відповідачу відкривається поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою та надає картку типу Mastercard Debit Standard, процентна ставка за кредитом складає 30% річних за користування кредитними коштами (а.с. 7-31). В порушення виконання умов договору сума заборгованості відповідача по сплаті кредиту та процентів станом на 13.02.2019 становить 16259 грн 38 коп. яка складається із: основна заборгованість 14401 грн 14 коп.; проценти за користування кредитом 1099 грн 90 коп..; пеня за прострочену заборгованість у розмірі 5839 грн 80 коп..; комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) 08 грн 00 коп.; сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 135 грн 15 коп.; сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту у розмірі 16 грн 15 коп.; 3% річних на суму простроченого кредиту у розмірі 61 грн 25 коп.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 07 грн 64 коп. (а.с. 34-37). З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав на адресу відповідача лист вимогу від 31.10.2018 №100.19-07/101906/91/2018-26/вих в якому просив протягом 30 календарних днів з дати отримання цього листа здійснити повне погашення заборгованості за кредитним договором, а саме заборгованості, що облікується на відповідних балансових рахунках (а.с. 32, 33). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також ним не було спростовано вищезазначених позовних вимог позивача на підставі чого позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1921 грн 00 коп.

Outcome: approved