Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

У грудні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.10.2006 з нього було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.10.2006. З 2006 року він проживає однією сімєю зі [PERSON]. Мають двох синів Матвія, [INFO], та Марка, [INFO], які перебувають на його утриманні та вихованні. З 2015 року позивач постійної роботи та доходу не має. У звязку зі зміною матеріального стану просив зменшити розмір аліментів які стягуються з нього за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.10.2006 на утримання сина, [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/6 частину зі всіх видів заробітку щомісячно. Позивач у судове засідання не прибув, просив справу розглянути без його участі. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала. Зазначила, що відповідач сплачує аліменти частково, має заборгованість. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозвязку, приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.10.2006 з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.10.2006. З 2006 року позивач проживає однією сімєю зі [PERSON], проте у зареєстрованому шлюбі вони не перебувають. Мають двох малолітніх синів Матвія, [INFO], та Марка, [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Відповідно до\~ст. 180\~Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути\~меншим ніж 30 %\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками, може бути зменшено або збільшено\~за рішенням суду\~за позовом платника\~або одержувача аліментів\~у разі зміни\~матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшенням здоровя когось\~із них. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З 2015 року позивач постійної роботи та постійного доходу не має, що підтверджується довідкою Кременецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 21.11.2016 №415/05. [PERSON] згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 20.03.2017 за період з 01.01.2015 по 31.11.2016 отримувала дохід від підприємницької діяльності та соціальні виплати. Судом установлено, що відповідач [PERSON] офіційно працює у Третій міській лікарні міста Кременчука. Статтею ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016,\~\~у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7,8\~ст.7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, враховуючи суть позовних вимог, матеріальний стан позивача, розмір аліментів, які стягуються на утримання [PERSON], приймаючи до уваги визначений законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, її стан здоровя, стан здоровя платника аліментів, наявність на утриманні позивача двох малолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру присуджених аліментів до 1/6 частини, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved