Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду уточненим та доповненим в подальшому позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2011 року виконавчим комітетом Плахтіївської сільської ради. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що дитина знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає не регулярно. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Оскільки позивачці складно самостійно утримувати сина, остання просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29 грудня 2015 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] року. Позивачка у судовому засіданні підтримала зменшені позовні вимоги та просила їх задовольнити, про що надала відповідну заяву (а.с.28). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та просив суд стягнути з нього аліменти у твердій сумі, оскільки він працює на посаді слідчого Приморського РВ в м.Одесі, отримує заробітну плату в розмірі 2500-3000 грн. в місяць, але на даний час проходить переатестацію, тому можливо може бути звільнений, про що надав заяву (а.с.29). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2011 року виконавчим комітетом Плахтіївської сільської ради. Від спільного життя у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Рішенням Малиновського районного суду від 03 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.5). В судовому засіданні було з'ясовано, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Позивачка, посилаючись ст.182 СК України, наполягала на задоволенні позовних вимог у визначеному нею розмірі аліментів, а саме на стягненні аліментів на утримання сина з розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку та доходу відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29 грудня 2015 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 17 жовтня 2029 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суд не приймає до уваги вимоги відповідача щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки він офіційно працює, має постійну заробітну плату та у судовому засіданні підтвердив факт своє роботи на посаді слідчого Приморського РВ в м.Одесі. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] року, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29 грудня 2015 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] року. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 551,20 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved