Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, у якому просив стягнути із відповідача на його користь загальну суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції та процентів в розмірі 18941,75 грн та понесені судові витрати 704,80 грн. В обґрунтування вимог зазначив, що 01.06.2016 року [PERSON] під розписку позичив у нього 18000 грн строком на 1 рік, та мав повернути борг 01.06.2017 року. Після завершення вказаного строку позивач неодноразово пред'являв відповідачу усні вимоги про повернення боргу, на які відповідач не реагував, та до теперішнього часу ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань. Ухвалою суду від 03.12.2018 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 16.01.2019 року справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] подав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав повністю, а справу просив розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи в порядку визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у визначений в ухвалі строк відзив суду не надав, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд згідно з ст. ст. 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі поданих позивачем доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01.06.2016 року [PERSON] надав у позику [PERSON] кошти в розмірі 18000 гривень зі строком повернення до 01.06.2017 року, що підтверджується розпискою [PERSON] За станом на 10.12.2018 року кошти в сумі 18000 гривень позивачу не повернуто, відповідачем прострочені строки повернення позики. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Позивач зазначає в позові, що до теперішнього часу кошти відповідачем повернуті не були. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується борговим документом - розпискою [PERSON], оригінал якої наявний в матеріалах справи. Відповідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 27.01.2016 року розглянув справу № 6-771цс15 про стягнення заборгованості за договором позики. При розгляді була сформована наступна правова позиція. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач не виконує саме грошове зобов'язання, з нього підлягає стягненню на користь позивача 18000,00 грн - заборгованість за борговою розпискою; 147,00 грн - інфляційні втрати; 794,75 грн - три проценти річних. Суд приймає поданий позивачем розрахунок інфляційних збитків за період з 01.06.2017 року по 30.11.2018 року (індекс інфляції 104,7%), що становить 18000х(100,82/100)=18147-18000=147 грн. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми за станом на 30.11.2018 року (537 днів) складає (18000х0,03х537)/365=794,75 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved