Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1106,63 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.08.2018 між ХДУХТ та відповідачем було укладено договір про надання освітніх послуг, за умовами якого позивач зобов`язався за рахунок відповідача надавати останній освітні послуги на рівні стандартів вищої освіти, а відповідач зобов`язалась своєчасно вносити плату за їх надання. Термін навчання за договором склав 1 рік 10 місяців, а загальна вартість послуг - 10620,00 грн. Проте відповідач, взяті на себе обов`язки не виконала, в зв`язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 1058,53 грн., крім того, їй було нараховано пеню у розмірі 48,10 грн. Наказом №636-с від 01.11.2018 відповідач була відрахована з числа студентів університету за порушення умов контракту. Позивач неодноразово попереджав відповідача про наявність у неї вищевказаної заборгованості та вимагав повного виконання прийнятих обов`язків за договором, проте всі звернення залишились без задоволення та офіційної відповіді. За такого, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 19.05.2020 на 09:40 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач причини своєї неявки не повідомила та правом на надання відзиву на позов не скористалась. З матеріалів справи встановлено, що направлену на адресу відповідача кореспонденцію 19.03.2020 отримала її мати, що підтверджується зворотнім повідомленням та відповідно до частини третьої статті 130 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Крім того, повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що 13.08.2018 сторони уклали договір про надання освітніх послуг, відповідно до якого позивач зобов`язався за рахунок коштів відповідача надати їй освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти за заочною формою навчання, освітній ступінь бакалавр, назва спеціальності «076 Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання одержувачем навчального навантаження в обсязі, необхідному для здобуття певного ступеня вищої освіти. Термін навчання за договором складав 1 рік 10 місяців, загальна вартість послуги згідно пункту 9 Договору становила 10620,00 грн. Відповідно до пункту 4 договору замовник зобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах і в порядку, встановлених цим договором. Пунктом 10 договору визначено, що Замовник вносить плату щомісяця безготівково, термін до початку семестру (але не пізніше 10 вересня, 10 лютого), навчального року (але не пізніше 10 вересня), до початку наступного місяця (але не пізніше 1 числа кожного місяця). Відповідно до пункту 12 договору, за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до витягу з наказу по ХДУХТ від 11.08.2018 №413-с, відповідач з 01.09.2018 зарахована студентом першого курсу заочної форми навчання на факультет «Управління торговельно-підприємницькою та митною діяльністю» (зі скороченим терміном навчання). Згідно з наказом декана факультету управління торговельно-підприємницькою та митною діяльністю ХДУХТ від 01.11.2018 №636-с, відповідача було відраховано зі складу студентів університету за порушення умов контракту. Згідно звіту по студенту [PERSON] та пояснень до нього, сума боргу відповідача перед позивачем за навчання становить 1058,53 грн. Згідно пункту 12 договору за період прострочення оплати з 01.09.2018 по 31.10.2018 бухгалтерією закладу нараховано пеню за несвоєчасну оплату освітніх послуг в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення в сумі 48,10 грн. У відповідності до статей 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно приписів частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Частина перша статті 903 ЦК України встановлює, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки і в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 46 ЗУ «Про вищу освіту», підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: невиконання індивідуального навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання Суду не надано належних і допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення [PERSON] від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до статті 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач відрахована із університету за порушення умов договору, та в добровільному порядку заборгованість в розмірі 1106,63 грн. нею не відшкодовано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача базуються на нормах закону, обґрунтовані та доведені дослідженими доказами, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved