Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що його записано батьком [PERSON] , однак він не є її біологічним батьком, оскільки на дату укладання шлюбу [INFO] з відповідачкою, остання вже була вагітна і дитина народилася через 2 місяці після одруження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов з підстав, що у ньому зазначені, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Міхалкова Л.В. у судовому засіданні позов не визнали. Відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки не приховувала від позивача, що він не є біологічним батьком дитини. При реєстрації народження доньки він знав, що не є батьком. Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 09 березня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 березня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час шлюбу сторін [INFO] народилася дитина - [PERSON] . Батьком дитини записаний позивач [PERSON] . Відповідно до актового запису про народження [PERSON] № 53 від 20 травня 2016 року дитина народилася [INFO] . Батьком дитини записаний [PERSON]. , [INFO] , за заявою якого, як батька, і була здійснена реєстрація факту народження дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Європейський суд з прав людини зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини (рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). Частиною 5 ст. 136 Сімейного кодексу України передбачено, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Заперечуючи проти позову, відповідачка вказувала, що на момент одруження позивач вже знав, що вона вагітна від іншого. Дитина народилася доношеною, а з моменту одруження з позивачем 09.03.2016 і до народження дитини [INFO] пройшло всього два місяці. Зазначені обставини щодо обізнаності позивача про те, що він не є батьком дитини на момент народження дитини підтвердили допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] . Слід зазначити, на час укладення шлюбу між сторонами - 09 березня 2016 року відповідач була вагітною та [INFO] народила дитину, тобто дитина була народжена через два місяці після реєстрації шлюбу сторін. Позивач [PERSON]. не надав суду будь-яких належних доказів на підтвердження того, що на момент народження та реєстрації дитини, батьком якої він записаний, він дійсно не знав, що не є батьком дитини. До 2019 року позивач не заперечував своє батьківство. Отже, не зважаючи факт відсутності кровного споріднення між батьком та дитиною, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено, що на момент реєстрації дитини він не знав, що не є її батьком. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed