Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У грудні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Ленінської районної ради м.Полтави, третя особа: Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції про визнання права власності на житловий будинок, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок (А-І) по [ADDRESS], що складається з коридору (позн.1), площею 23,5 кв.м., холу (позн.2), площею 33,2 кв.м., кухні (позн.3), площею 10,00 кв.м., кімнати (позн.4), площею 23, 3 кв.м., кімнати (позн.5), площею 20,1 кв.м., а всього :110, 10 кв.м. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позові вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з»явився, але від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи провести без його участі, з рішенням суду згідні. Представник третьої особи Реєстраційної служби Полтавського МУЮ в судове засідання не з»явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], про що мається свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 08 липня 2005 року відділом ЗАГС м. Любня Головного управління ЗАГС Московської області. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 частин по [ADDRESS], на земельній ділянці площею 600 кв.м., відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві приватної власності. Даний будинок , як об»єкт незавершеного будівництва, набутий нею з померлим чоловіком на підставі договору дарування від 21 квітня 1995 року, згідно якого будинок належить їм на підставі спільної сумісної власності. Земельна ділянка, на якій розташований зазначений будинок, надана дарувальнику на підставі договору від 20.02.1991 року про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на правах особистої власності. Згідно ч.2 ст. 377 ЦК України, якщо житловий будинок розміщений на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі його відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій він розміщений, та частиною ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Як зазначила у своєму позові та підтверджується матеріалами справи, позивачка своєчасно звернулася до Чутівської державної нотаріальної контори, за останнім місцем проживання [PERSON], для прийняття спадщини, де було відкрито спадкову справу однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в зв»язку з відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документу на будинок. Згідно довідки №02-14/713 від 03 жовтня 2013 р., виданої Чутівською державною нотаріальною конторою , позивачка є єдиною спадкоємицею після померлого чоловіка [PERSON] . Відповідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. На будівництво житлового будинку головним архітектором м. Полтави був погоджений проект. Житловий будинок позивачка разом з померлим чоловіком добудували , але в зв»язку зі смертю чоловіка не встигли зареєструвати його в інспекції ДАБК як об»єкт незавершеного будівництва. Як зазначає у своєму позові позивачка, вона постійно, до самої смерті проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців не заявив про відмову від неї. Згідно технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] інвентаризаційна вартість становить 96 593,00 грн. У відповідності до ст..4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов»язковій державній реєстрації підлягає права власності на нерухоме майно. Згідно ст.19 цього Закону Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок (А-І) по [ADDRESS], що складається з коридору (позн.1), площею 23,5 кв.м., холу (позн.2), площею 33,2 кв.м., кухні (позн.3), площею 10,00 кв.м., кімнати (позн.4), площею 23, 3 кв.м., кімнати (позн.5), площею 20,1 кв.м., а всього :110, 10 кв.м. На підставі викладеного,

Outcome: approved