Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

У грудні 2014 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 14.12.2012 р. між ним та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 11015 грн. 51 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак через неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором станом на 25.11.2014 р. у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 15824 грн. 24 коп.. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутності згідно ст. 224 ЦПК України (а.с. 51, 51, 43,49). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 14.12.2012 р. між ним та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 11015 грн. 51 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.4-29). Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався щомісяця погашати частину заборгованості та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак свої зобов'язання не виконав, кредит не повертає та відсотки не сплачує, внаслідок чого станом на 25.11.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 15824 грн. 24 коп., яка складається з 10386 грн. 94 коп. заборгованість за кредитом; 3154 грн. 63 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 830 грн. 94 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; а залишок за несплаченим штрафом, передбачених п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 1451 грн. 73 коп. (а.с.3). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, суд вважає необхідним стягнути з нього заборгованість в розмірі 15824 грн. 24 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved