overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

у грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Книшівської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на спадщину, вказуючи, що у жовтні 2001 року помер його батько [PERSON] Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді домоволодіння та приватизованої земельної ділянки по пров. Миру, 5 в с. Броварки Гадяцького району. Інвентаризація домоволодіння не проводилася, правоустановчі документи відсутні, в зв'язку з чим позивач не має можливості оформити право власності на спадщину, тому звернувся до суду. В судове засідання сторони не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Третя особа направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народився 9 жовтня 1961 року в с.Броварки Гадяцького району, його батьком є [PERSON] Згідно виписки з погосподарської книги Книшівської сільської ради станом на 01 липня 1990р. членом колгоспного двору по пров. Миру, 5 в с. Броварки Гадяцького району був [PERSON] Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по пров. Миру, 5 в с.Броварки Гадяцького району становить 11726 грн. Згідно Державного акту на право власності на землю [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,43 га в с. Броварки Гадяцького району. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6045,30 грн. 18 березня 1996 року в с. Броварки Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким належний йому жилий будинок з допоміжними господарчими будівлями, що знаходиться в с. Броварки по вул. Миру, 5, заповів [PERSON] 13 жовтня 2001 року в с. Броварки Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки Книшівської сільської ради на дату смерті, [PERSON] проживав один [INFO]. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 584/2002 заведена на підставі фактичного прийняття. 23 травня 2002 року видавались свідоцтва про право на спадщину на імя [PERSON] Державним нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини на домоволодіння після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на майно померлого батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

у грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Ручківської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що у серпні 2009 року померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті за життя на імя позивача залишила заповіт. Позивач не оформила спадщину в нотаріальній конторі в шестимісячний термін, в звязку з тим, що перебувала у відрядженні, тому звернулася до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Сторони також направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Третя особа звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що 27 травня 1994 року в с. Ручки Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно, належний їй будинок з господарськими будівлями, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті заповіла [PERSON] 25 серпня 2009 року в м. Гадяч [PERSON] померла. Згідно довідки Ручківської сільської ради на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована [INFO]. 9 жовтня 1997 року вибула в Гадяцький геріатричний будинок, де і померла. Згідно повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] після померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась. Згідно довідки ПП [PERSON], [PERSON], як працівник підприємства перебувала у відрядженні з 15 лютого 2010 року по 25 лютого 2010 року. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини відрядження [PERSON] Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 18 червня 2012 року йому стало відомо про те, що 02 листопада 2007 року між ним та ПАТ «[PERSON] Аваль» було укладено кредитний договір №014/7201/82/123023, за умовами якого він нібито отримав кредит у розмірі 15\~000,00 гривень терміном на 3 роки під 24% річних за користування кредитними коштами. Рішенням суду вказаний кредитний договір визнаний недійсним. Згідно висновку експерта від 27 лютого2013 року підпис у кредитному договорі та заяві на видачу готівки від його імені виконала його колишня дружина [PERSON] Просив стягнути з ПАТ «[PERSON] Аваль» на свою користь сплачені ним 18 493,60 гривень та моральну шкоду яку він оцінив у 20\~000,00 гривень. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з ПАТ «[PERSON] Аваль» на користь [PERSON] 17\~843,60 гривень сплачених за договором від 02 листопада 2007 року та 121.80 гривень судового збору. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. 23 січня 2015 року Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за касаційною скаргою ПАТ «[PERSON] Аваль» виконання рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року було зупинено до закінчення касаційного розгляду. 22 квітня 2015 року Вищий спеціалізований суд України виніс Ухвалу, якою касаційну скаргу ПАТ «[PERSON] Аваль» відхилив, а рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 року залишив без змін. 24 червня 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] винесена постанова про поновлення виконавчого провадження, що стосується виконання вищевказаного рішення, яке ним же було відкрите 28 січня 2015 року та зупинене 23 лютого 2015 року

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 жовтня 2001 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін є діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини. Сторони разом не проживають з травня 2010 року. Позивач [PERSON] зазначає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити за обставин зазначених у ньому. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду заяву відповідно до якої просить справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. У судовому засіданні [PERSON] просив не вирішувати судом питання про розподіл понесених ним судових витрат. Беручи до уваги принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачем понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, посилаючись на те, що 6 листопада 2010 року помер [PERSON], який був його батьком. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка, яка розташована на території Пеньківської сільської ради Томашпільського району. Заявник [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] Однак на даний час відсутні необхідні документи, які підтверджують їх родинні стосунки, так як в свідоцтві про народження заявника імя батька записано як «Владіслав» та відповідно по батькові заявника записано «Владіславович». В звязку з вищевказаним заявник не може оформити спадщину та вимушений звернутися до суду, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що він [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] є сином [PERSON], який помер 6 листопада 2010 року у с. Пеньківка, Томашпільського району Вінницької області В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав за обставин зазначених у ній, попросив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Пеньківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак направив на адресу суду заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт родинних відносин між заявником та [PERSON], а саме те, що заявник є сином покійного [PERSON] Чому заявник записаний по батькові як «Владіславович» пояснити не змогли. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Метою встановлення факту є реалізація заявником права на спадщину, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину. Доказами родинних відносин, а саме те, що заявник є сином [PERSON], який помер 6 листопада 2010 року у с. Пеньківка, Томашпільського району Вінницької області, є довідка видана виконавчим комітетом Пеньківської сільської ради Томашпільського району від 18.11.2015 р., з якої вбачається, що [PERSON] є батьком заявника [PERSON] Крім того свідки в судовому засіданні підтвердили, що померлий [PERSON] дійсно був батьком заявника [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті на тимчасово окупованій території. У лютому 2016 року представник заявника [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення з тих підстав, що судом при вирішенні цієї справи не ухвалено рішення з приводу року народження [PERSON], однак заявник з приводу цих обставин заявляв вимоги, подавав докази і його представник давав пояснення. У судове засідання заявник [PERSON] не зявився, однак згідно вимог у заяві про ухвалення у справі додаткового рішення, представник просить справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Судом установлено, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2016 року заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті на тимчасово окупованій території, задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме те, що громадянка України [PERSON], уродженка с. Гусавки Березнянського району Чернігівської області померла 17 червня 2015 року на тимчасово окупованій території, а саме у с. Ішунь Красноперекопського району Автономної Республіки Крим. Однак, як убачається зі змісту заявлених вимог, заявник [PERSON] просив встановити цей факт із зазначенням року народження [PERSON], уродженки [INFO], яка померла 17 червня 2015 року на тимчасово окупованій території, а саме у с. Ішунь Красноперекопського району Автономної Республіки Крим. Таким чином, судом при вирішенні цієї цивільної справи не ухвалено рішення з приводу року народження [PERSON], з приводу якого заявник [PERSON] подавав докази, а його представник [PERSON] давав пояснення. При цьому суд вирішуючи цю справу встановив обґрунтованість доводів [PERSON] Відповідно до викладено заява [PERSON] про ухвалення у справі додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з Держави Україна на його користь 30000 грн. відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що в провадженні судді Радехівського районного суду Львівської області [PERSON]. перебувала адміністративна справа за його позовом. Не погоджуючись з діями судді [PERSON] звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС) з відповідною скаргою, в ході розгляду якої було встановлено безпідставність самовідводу судді Радехівського районного суду Львівської області [PERSON]., порушення внаслідок цього встановлених законом строків розгляду справи, а також ознаки дисциплінарного порушення в таких діях судді. Позивач зазначає, що внаслідок таких протиправних дій з боку судді йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 30000 грн. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що у листопаді 2013 року на адресу ВККС надійшло звернення [PERSON] щодо поведінки судді Радехівського районного суду Львівської області [PERSON]., який безпідставно заявив самовідвід у справі № 451/1292/13-а, що призвело до затягування розгляду справи. Рішенням ВККС від 25.02.2015 № 304/дп-15 провадження у дисциплінарній справі стосовно судді Радехівського районного суду Львівської області [PERSON]. припинено. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 зазначено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Разом з тим, наданими позивачем копіями рішень ВККС не підтверджується факт наявності причинного зв'язку між шкодою у визначеному ним розмірі, протиправності діянь відповідача та вини останнього в її заподіянні. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-25 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що він з дружиною перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним, [PERSON], та [PERSON] 17 листопада 2007 року у Сулимівській сільській раді Яготинського району Київської області, актовий запис № 03. [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, на розірванні шлюбу наполягав. [PERSON] проти позову не заперечувала. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 04 липня 2014 року він зареєстрував шлюб із відповідачем в Краснополянській сільській раді Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 3. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказав, що з 23 квітня 2015 року подружні відносини між ним та дружиною були припинені, спільне господарство сторони не ведуть, між ними відсутнє взаєморозуміння та втрачене почуття кохання. Вважав, що примирення з відповідачем та збереження родини неможливе, а тому просив його шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачем. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 18 вересня 2004 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в виконкомі Приморської селищної ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року подружні відносини між сторонами були припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуття кохання та поваги. Вважав, що збереження їхньої родини неможливе, між ним та відповідачкою склалися неприязні стосунки, просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачкою. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 19 червня 2010 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 376. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказав, що на протязі останнього року сімейне життя з відповідачем погіршилось, між ним та дружиною відсутні порозуміння та повага, сторони мають різні характери та погляди на життя. У теперішній час між ним та [PERSON] фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, мають окремий бюджет. Вважав, що його шлюб з відповідачем є формальним, збереження родини неможливе, у звязку із чим просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «Чеканова». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved