Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

У грудні 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 17 999,36 грн., судовий збір у розмірі 179,99 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього 18\~299,35 грн. Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 200,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму у розмірі 1\~950,00 грн., за надання юридичних послуг та витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року заочне рішення від 28 грудня 2010 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання. У зв`язку із тимчасовим відстороненням судді Зосименко [PERSON] від здійснення правосуддя на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 30 листопада 2018 року по справі призначено повторний автоматизований розподіл. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2018 року справа розподілена судді Кухтіну Г.О. Ухвалою судді від 21 січня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у підготовче засідання. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.10.2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № 2005-2110/285, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов`язання за вказаним договором були забезпечені договором поруки № 167 від 20.10.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Акцент-Банк». Поряд із тим, відповідачка протягом тривалого часу ухилялася від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку із чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 07.12.2010 року становить 2\~266,92 долари США, та складається з наступного: 1\~292,14 доларів США заборгованість за кредитом; 806,86 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 62,97 долари США штраф (фіксована частина); 104,95 долари США штраф (процентна складова). У зв`язку з викладеним, просили суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 2\~241,73 долари США, що за курсом 7,94 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417Є473 від 06.12.2010 року складає 17\~799,36 грн., за кредитним договором № 2005-2110/285 від 21.10.2005 року; стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 200,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивача суму у розмірі 1\~950 грн., за надання юридичних послуг та витрат пов`язаних з оплатою допомоги адвоката та інших фахівців у галузі права. Сторони скористалися правом на подання заяв по суті справи, а саме: відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому остання вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного. Так, представниками ПАТ КБ «Приватбанк» був скритий той факт, що на момент розгляду даної цивільної справи в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська вже розглядалась аналогічна справа між тими сторонами, з тих підстав в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська, за результатами якої відповідачкою було виконано кредитні зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження та квитанції по сплаті боргу в повному обсязі. Також, з наданих позивачем розрахунків незрозуміло з чого саме складається тіло кредиту, відсотки, юридичні послуги, на підставі чого розраховується заборгованість, у зв`язку з чим останнім порушується принцип добросовісності та зловживання своїми правами. Просила суд відмовити у позові в повному обсязі. Представником відповідача - Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» також подано відзив, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що правонаступником Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» є Акціонерне товариство «Акцент-Банк». До матеріалів позовної заяви позивачем додано договір поруки, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Акцент-Банк», однак у відповідача відсутні будь-які відомості щодо укладання даного договору, як і сам договір (його копія). Дана обставина викликає сумніви у існуванні такого договору взагалі. Також, зазначили, що як вбачається з розрахунку заборгованості та договору поруки, на момент укладання договору поруки боржником вже було допущено прострочення погашення заборгованості за кредитом та ПАТ КБ «Приватбанк» фактично мав підстави для дострокового стягнення заборгованості, що свідчить про фіктивність даного правочину. У відповіді на відзив представник позивача посилається на те, що банком надані суду наступні докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань, а саме: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; виписка по рахунку; меморіальний ордер про видачу коштів та виписку по рахунку. Вважають, що відповідачкою [PERSON] не доведено відсутність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 16 травня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Згідно заяви, поданої через канцелярію суду, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] згідно поданої через канцелярію суду заяви просив розглядати справу без їх участі. Також в матеріалах справи містяться письмові пояснення [PERSON] , згідно яких, окрім обставин, викладених у відзиві, остання посилається на те, що позивачем пропущено строк позовної давності у зв`язку з чим у позові слід відмовити. Так, згідно договору № 2005-2110/285 від 21 жовтня 2005 року [PERSON] було отримано від ПАТ КБ «Приватбанк» кошти у розмірі 5000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 22 жовтня 2006 року. Позивачу було відомо про заборгованість по договору, що підтверджується вимогами про сплату заборгованості від 10 квітня 2006 року та 21 листопада 2006 року. Так, у жовтні 2006 року відповідачка повернула ПАТ КБ «Приватбанк» карту VISA PLATINUM № [NUMBER] , яку вона отримала по договору № 2005-2110/285 від 21 жовтня 2005 року, про що написала відповідну заяву. Більш того, позивач погодився з тим, що кінцевий термін повернення є 22 жовтня 2006 року, що підтверджується заявою про видачу судового наказу. Просила відмовити у позові в повному обсязі. Представник відповідача\~ - Акціонерного товариства «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, згідно відзиву просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 21.10.2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № 2005-2110/285, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов`язання за вказаним договором були забезпечені договором поруки № 167 від 20.10.2010 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Акцент-Банк». Як зазначає позивач у позові, у зв`язку із невиконанням [PERSON] , взятих на себе зобов`язань виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 07.12.2010 року становила 2\~266,92 долари США, та складається з наступного: 1\~292,14 доларів США заборгованість за кредитом; 806,86 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 62,97 долари США штраф (фіксована частина); 104,95 долари США штраф (процентна складова). Згідно Статуту від 11.06.2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 року, найменування банку змінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування-збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1,2 ст. 554 ЦК України). В той же час, відповідачка вищезазначений позов не визнає з підстав пропуску позивачем строків позовної давності, а також відсутністю заборгованості за даним кредитним договором. Так, як вбачається з представлених суду доказів, на підставі судового наказу від 31 січня 2007 року, виданого суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська на підставі заяви ЗАТ КБ «Приватбанк» стягнуто з [PERSON] , на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № 2005-2110/285 про відкриття рахунку і обслуговування платіжної картки від 21 жовтня 2005 року у розмірі 27\~386,35 грн., та 136,93 грн., - суму судового збору, а також 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 27\~538,28 грн. Даний судовий наказ не оскаржувався та набрав чинності. Постановою начальника Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 25.04.2008 року було закінчено виконавче провадження по виконанню вищевказаного судового наказу від 31.07.2007 року у зв`язку із повним погашенням заборгованості, що підтверджується квитанціями № 21033.367.1 від 25.03.2008 року, № [NUMBER] та № 27639.40.1 від 09.04.2008 року. 17 січня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» знову звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором № 2005-2110/285 про відкриття картрахунку на обслуговування платіжної картки від 21.10.2005 року у розмірі 2\~536,01 доларів США, у задоволенні яких рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2013 року відмовлено з вищевказаних підстав та пропуску строку позовної давності. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2013 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2013 року залишено без змін. Згідно ухали судовою колегією апеляційної інстанції встановлено, що вимоги позивача стосуються щодо подвійного стягнення тіла кредиту, тобто за судовим рішенням вже стягнуто тіло кредиту в 2007 році, яке виконано повністю на період 09.04.2008 року, що підтверджується також квитанціями № 21033.367.1 від 25.03.2008 року, № [NUMBER] та № 27639.40.1 від 09.04.2008 року. Також судовою колегією визнано правильність висновку суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку позовної давності. Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, суд приходить до висновку, що викладені у позовній заяві обставини не знайшли свого підтвердження, повністю спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Outcome: dismissed