Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

У вересні 2019 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просив визнати за ним право власності на автомобіль марки Geely MR7151A, № кузову [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та скасувати арешт на вказаний автомобіль. Судові витрати просив стягнути з відповідачів солідарно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.11.2014 року між ним та відповідачем 1 ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» укладено договір фінансового лізингу № 001301, за умовами якого відповідач 1 зобов`язувався придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування майно, предмет лізингу - автомобіль Geely GX2 1.3. МТ Comfort, а він зобов`язувався прийняти його та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору. 03.12.2014 р. між позивачем та відповідачем 1 укладено додаткову угоду № 1 до даного договору фінансового лізингу, відповідно до умов якої сторони домовилися замінити предмет лізингу по договору з автомобіля Geely GX2 1.3. МТ Comfort на автомобіль Geely СК SKD. 26.12.2014 р. між сторонами складено акт приймання-передачі предмету лізингу, відповідно до якого позивачу передано автомобіль Geely MR7151A, № кузову [NUMBER], № двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до додаткової угоди № 2 від 15.05.2019 року до договору фінансового лізингу сторони дійшли згоди, що позивач придбає переданий йому у користування по основному договору предмет лізингу шляхом укладення договору купівлі-продажу і підписання акту про передачу майна у власність. Також сторони домовились, що позивач здійснить остаточні розрахунки за основним договором не пізніше 17.05.2019 року. 15.05.2019 р. між позивачем та відповідачем 1 укладено договір купівлі-продажу № 001301/01, відповідно до якого ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» зобов`язувався передати належний йому транспортний засіб (автомобіль Geely MR7151A, № кузову [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ) у власність позивачу, а позивач зобов`язувався прийняти автомобіль та сплатити за нього на умовах договору. На виконання зазначеного договору купівлі-продажу між сторонами 15.05.2019 року складено акт приймання-передачі вказаного автомобіля. Крім того, 17.05.2019 року ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» позивачу видано довідку про відсутність заборгованості. Таким чином, позивач вважає себе законним власником автомобіля Geely MR7151A, № кузову [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . При цьому, 23.11.2018 року старшим державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області за дорученням Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ складено постанову про опис та арешт майна (коштів) у виконавчому провадженні № 54734635, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 606/700/17, виданого Теребовлянським районним судом 15.08.2017 р. про стягнення з ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» на користь [PERSON] . 111 000 грн. Відповідно до зазначеної постанови арештовано автомобіль Geely MR7151A, № кузову [NUMBER], № двигуна [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач зазначає, що даний арешт позбавляє його права розпоряджатися належним йому автомобілем за власною волею, та просить задовольнити позов у заявлений ним спосіб. Ухвалою суду від 27 вересня 2019 р. відкрито спрощене позовне провадження. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Відзиви на позовну заяву від відповідачів до суду не надходили. Судом встановлено, що 11.11.2014 року між позивачем [PERSON] , як лізингоодержувачем, та відповідачем 1 ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», як лізингодавцем, укладено договір фінансового лізингу № 001301, предметом якого є транспортний засіб - автомобіль Geely GX2 1.3. МТ Comfort, вартістю 130 000,00 грн., відповідно до умов якого лізингодавець взяв на себе зобов`язання придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування предмет лізингу, а лізингоодержувачем зобов`язувався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору. 03.12.2014 р. між позивачем та відповідачем 1 укладено додаткову угоду № 1 до даного договору фінансового лізингу, відповідно до умов якої сторони домовилися замінити предмет лізингу за договором з автомобіля Geely GX2 1.3. МТ Comfort на автомобіль Geely СК SKD. 26.12.2014 р. між сторонами складено акт приймання-передачі предмету лізингу, відповідно до якого позивачу передано автомобіль Geely MR7151A, № кузову [NUMBER], № двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з актом позивачу також було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 11.12.2014 р. Відповідно до додаткової угоди № 2 від 15.05.2019 року за договору фінансового лізингу від 11.11.2014 року сторони дійшли згоди, що позивач придбає переданий йому у користування за основним договором предмет лізингу шляхом укладення договору купівлі-продажу і підписання акту про передачу майна у власність. Також сторони домовились, що позивач здійснить остаточні розрахунки за основним договором не пізніше 17.05.2019 року. На виконання зобов`язань за додатковою угодою № 2 від 15.05.2019 року позивач сплатив на користь ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» повне погашення заборгованості за договором № 001301 від 11.11.2014 р. у сумі 33 513,14 грн., про що 17.05.2019 року ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» видав позивачу довідку про відсутність заборгованості. 15.05.2019 р. між позивачем та відповідачем 1 укладено договір купівлі-продажу № 001301/01, відповідно до якого ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» зобов`язувався передати належний йому транспортний засіб (автомобіль Geely MR7151A, № кузову [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ) у власність позивачу, а позивач зобов`язувався прийняти автомобіль та сплатити за нього на умовах договору. На виконання зазначеного договору купівлі-продажу між сторонами 15.05.2019 року складено акт приймання-передачі вищевказаного автомобіля. Згідно з актом позивачу разом з автомобілем також було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 11.12.2014 р. Також судом встановлено, що 23.11.2018 року старшим державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області за дорученням Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ складено постанову про опис та арешт майна (коштів) у виконавчому провадженні № 54734635, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 606/700/17, виданого Теребовлянським районним судом 15.08.2017 р. про стягнення з ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» на користь [PERSON] . 111 000 грн. Відповідно до зазначеної постанови було арештовано автомобіль Geely MR7151A, № кузову [NUMBER], № двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що він в повному обсязі, належним чином виконав перед відповідачем 1 зобов`язання за договором фінансового лізингу № 001301 від 11.11.2014 р. та договором купівлі-продажу № 001301/01 від 15.05.2019 р., та прийняв предмет лізингу, у зв`язку з чим набув права власності на спірний автомобіль. При цьому, наявний арешт на належний йому на праві власності автомобіль позбавляє його права вільно розпоряджатися належним йому автомобілем. Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За умовами п. 3.3 укладеного між сторонами договору фінансового лізингу, сторони дійшли згоди, що предмет лізингу є власністю лізингодавця до моменту переоформлення права власності на предмет лізингу на лізингоодержувача, згідно з умовами даного договору. А усі ризики по предмету лізингу переходять від лізингодавця лізингоодержувача в момент передачі предмету лізингу за актом приймання-передачі. Умови переходу права власності на предмет лізингу (викуп предмету) передбачено ст. 11 договору. Зокрема, п.п. 11.1, 11.2 договору передбачено, що в разі належного виконання протягом усього строку дії договору зобов`язань щодо сплати всіх лізингових платежів, та інших зобов`язань, визначених договором, лізингоодержувач має право набути у власність предмет лізингу. Лізингоодержувач під час дії цього договору, при обов`язковій умові сплати в повному обсязі заборгованості за лізинговими платежами за умовами даного договору, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків (що підтверджується підписанням сторонами акту звірки взаєморозрахунків) має право придбати у власність (викупити) предмет лізингу по його викупній (залишковій) вартості за окремо укладеним договором купівлі-продажу. Згідно з умовами п. 11.3 договору набуття у власність (викуп) предмета лізингу відбувається не раніше сплати лізингоодержувачем всіх платежів, передбачених даним договором, в повному обсязі та витрат, які зазнав чи міг зазнати лізингодавець у зв`язку з переходом права власності щодо предмету лізингу. За умовами п. 11.6. договору фінансового лізингу перехід права власності на предмет лізингу здійснюється на підставі та на умовах укладеного між лізингодавцем та лізингоодержувачем договору купівлі-продажу предмета лізингу. Відповідно до ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно зі ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, зокрема, автомобілі. Державна реєстрація та облік, зокрема, автомобілів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабміну № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок власників ТЗ та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспекції, не допускається. Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів про те, що спірний автомобіль перейшов у власність позивача і така передача була оформлена у встановленому законом порядку. Також до позову і не додано копія свідоцтва про право власності на автомобіль, на що посилається позивач у позові. При цьому, сам по собі договір купівлі-продажу № 001301/01 від 15.05.2019 р., вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у зазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. Такого висновку дійшов Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 683/2694/16-ц. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивач у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником. Отже позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Умовами подання позову про визнання права власності є: 1) наявність права власності у позивача; 2) оспорювання права власності іншими особами; 3) наявність у власника можливості довести своє право власності. З огляду на те, що позивач не є власником спірного майна, суд вважає, що правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль, в порядку ст. 392 ЦК України, відсутні. Окрім того, як встановлено судом, до накладення арешту на транспортний засіб договір купівлі-продажу предмету лізингу не був укладений, а був укладений після накладення арешту на автомобіль, у зв`язку з чим до зняття арешту не може бути укладеним. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Разом з тим, та з огляду на те, що позивач не може вважатися законним власником транспортного засобу, а вимога про зняття арешту з транспортного засобу є похідною від права власності на вказаний автомобіль, вимога про зняття арешту з вказаного автомобіля також задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed