Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У грудні 2020 року позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , сумі 20281,20 грн. та судові витрати, в обґрунтування позову зазначив наступне. У вищевказаній квартирі, згідно даних КП «Торецьккомсервіс», зареєстрована повнолітня особа [PERSON] [INFO] ІПН [NUMBER] . 10.03.2016 р. Відповідачкою було укладено договір про розстрочення заборгованості та своєчасну оплату поточних платежів за послуги з теплопостачання № 4509 від 10.03.2016 р.(далі -Договір) на суму заборгованості, що виникла станом на 01.03.2016 р. у сумі 7209,46 грн. Згідно п 2.1.Договору Відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість шляхом щомісячного перерахування на поточний рахунок позивача 200,26 грн. протягом 36 місяців з 01.06.2016р. по 28.02.2019 р. та сплачувати суму поточного щомісячного платежу за послуги з теплопостачання згідно діючого тарифу. Позивач звертає увагу на той факт, що Відповідачка зареєстрована за іншою адресою, але вона є матір`ю власника квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] - [PERSON] . Протягом дії Договору Відповідачкою систематично порушувалися умови Договору, внаслідок чого на момент закінчення строку дії Договору за особовим рахунком № 2-9743, виникла заборгованість, яка станом на 01.13.2019 р. склала 16625,71 грн. На дату звернення Позивача до суду зазначена заборгованість 16625,71 грн. Відповідачкою не сплачена, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача суми основного боргу за теплову енергію у розмірі 16625,71 грн., суму інфляційних збитків у розмірі 2384,95 грн. та 3% річних у розмірі 1270,54 грн., а також суми сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, у заяві зазначила про те, що позов визнає частково, з підстав того, що в період з 2019 та 2020 років нею частково здійснювалося погашення заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована повнолітня особа [PERSON] [INFO] ІПН [NUMBER] . 10.03.2016 відповідачкою було укладено договір про розстрочення заборгованості та своєчасну оплату поточних платежів за послуги з теплопостачання № 4509 від 10.03.2016 на суму заборгованості, що виникла станом на 01.03.2016 р. у сумі 7209,46 грн. Згідно п 2.1.Договору відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість шляхом щомісячного перерахування на поточний рахунок Позивача 200,26 грн. протягом 36 місяців з 01.06.2016р. по 28.02.2019 р. та сплачувати суму поточного щомісячного платежу за послуги з теплопостачання згідно діючого тарифу. При цьому, відповідачка зареєстрована за іншою адресою і вона є матір`ю власника квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] - [PERSON] . Протягом дії Договору Відповідачкою систематично порушувалися умови Договору, внаслідок чого на момент закінчення строку дії Договору за особовим рахунком № 2-9743, виникла заборгованість, яка станом на 01.13.2019 р. склала 16625,71 грн. При цьому дослідивши долучені до позовної заяви матеріали справи, суд погоджується з доводами відповідачки про те, що нею здійснювалося часткове погашення заборгованості, проте це не спростовує наявної заборгованості. Крім того, згідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінета Міністрів України №45 від 24.01.2006, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 30 ЦК України, Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно ст. 34 ЦК України п овну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Суд зазначає, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто вона не є споживачем послуг позивача за адресою: [ADDRESS] , тому не несе обов`язку щодо їх сплати. Суд не приймає доводи позивача щодо обов`язку їх сплати відповідачкою [PERSON] з тих підстав, що відповідач є матір`ю зареєстрованої особи - [PERSON] , оскільки зареєстрований користувач є повнолітньою особою - [INFO] . Договір реструктуризації, який наявний в матеріалах справи, укладався відповідачем, [PERSON] , як повіреною особою від імені користувача [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 1000 ЦК України, правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed