Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] та домоволодіння розташованого за вищевказаною адресою. Інших спадкоємців не має. Зазначила, що постійно проживала разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , в тому числі, по день її смерті. Крім того, сплачувала комунальні послуги, здійснювала поточний ремонт житла, доглядала матір. Після смерті матері позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку із спливом строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного, просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач та її представник [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, рішення просили винести на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 квітня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., зареєстрованого в реєстрі за №2-1238, [PERSON] придбала у [PERSON] будинок [ADDRESS] . З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №444250 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Сартанської селищної ради від 24.06.2010 року №5/43-320/7, є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 1412365300:01:002:0224, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерті серії [NUMBER] , виданим 05 квітня 2019 виконкомом Сартанської селищної ради Кальміуського району м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №38. Згідно довідки від 14.09.2020 року та акту про фактичне проживання від 14.09.2020 року, складених селищним головою виконавчого комітету Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області в присутності двох свідків, встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , в тому числі на момент її смерті. Позивачка [PERSON] до теперішнього часу проживає у вказаному будинку. Крім того, позивачкою надані квитанції про сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що на день смерті [PERSON] проживала разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , тому, суд приходить до висновку про те, що остання є такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, і що прийнята спадщина, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, належить їй з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням думку представника відповідача, який не заперечував проти задоволення позовних вимог, враховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] , до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визначивши позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що докази надані позивачем є достовірними і переконливими, а позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved