Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

У грудні\~2019\~року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року було розірвано. В період шлюбу у подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначала, що останні три роки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, легковажно ставиться до своїх батьківських обов`язків. Вказувала, що відповідач є інвалідом 1-ї групи, однак, за її думкою, інвалідність не звільняє його від обов`язку матеріального забезпечення сина та від обов`язку сплачувати аліменти, тому, з метою забезпечення належного рівня фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку їх спільної дитини є необхідність стягнення аліментів з відповідача. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явленняпозову та до досягнення сином повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 22 січня 2020 року провадження у вищевказаній справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання (а.с. 16-17). Ухвалою суду від 10 березня 2020 року було продовжено строк проведення підготовчого провадження (а.с. 37-38). Ухвалою суду від 31 березня 2020 року було закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення з останнього на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за минулий час, починаючи з 11 листопада 2016 року і до 11 листопада 2019 року (а.с. 71-72). Позивачка та її представник, діючий на\~підставі ордеру\~від 20\~листопада 2019\~року,в підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про підтримання та задоволення позовних вимог, просили суд розглянути справу за їх відсутності (а.с. 11, 40, 68). Відповідач та його представник, діючий на підставі ордеру від 18 лютого 2020 року, в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надали відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явленняпозову та до досягнення сином повнолітнього віку, тобто до [INFO] (а.с. 32-33, 48-52). Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження надав до суду відзив, згідно якого визнав позовні вимоги, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 27 квітня 2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №168, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9-11). В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення сином повнолітнього віку. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні\~розміру аліментів\~судвраховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Судом встановлено, що відповідає є інвалідом 1-ї групи «Б», що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 21 лютого 2020 року (а.с. 57). Зі змісту довідки про доходи № [NUMBER] за останні 6 місяців вбачається, що відповідач отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2164, 96 щомісячно (а.с. 62). Суд враховує,\~що відповідач є інвалідом\~1-ї\~групи «Б»,\~при цьомуйого малолітній син, [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги та має право на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, суд враховує, що, з урахуванням закриття провадження в частині позовних вимог, проти яких заперечував відповідач, останній визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення сином повнолітнього віку, тобто до [INFO] , які безпосередньо просить стягнути позивачка. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення сином повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Суд роз`яснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 840,80 грн., оскільки відповідач є інвалідом 1-ї групи «Б», то він звільняється від його сплати (а.с. 57).

Outcome: approved