Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з відповідним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, тобто виділити позивачу у власність частку спільного майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], а саме: кімнату 1- 4 площею 17,6 кв.м., кухню 1У площею 3,0 кв.м., коридор 111, площею 2,5 кв.м., коридор 11, площею 2,3 кв.м., згідно з технічним паспортом виданим Бердичівським державним комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 16242103, від 12.04.2007 року. Крім того, припинити право спільної часткової власності на житлові приміщення, розташовані за адресою: м. Бердичів. [ADDRESS], а саме: кімнату 1-4 площею 17,6 кв.м., кухню 1У площею 3,0 кв.м., коридор 111, площею 2,5 кв.м., коридор 11, площею 2,3 кв.м., які належать позивачу. Заявлені вимоги обґрунтовуються тим, що позивач у відповідності свідоцтва про право власності на спадщину є власником 33/100 ідеальних часток житлового будинку № 86/24 (вісімдесят шість дріб двадцять чотири), що знаходиться по вул. К.Маркса в м. Бердичеві Житомирської області. Вона є фактичним користувачем кімнати 1-4 площею 17, 6 кв. м., кухнею 1У площею 3, 0 кв. м., коридором 111, площею 2, 5кв. м., коридором 11, площею 2, 3 кв. м. Право власності на вказані приміщення зареєстровано Бердичівським державним комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації (реєстраційний номер 16242103, від 12.04.2007 року). Співвласниками інших частин вказаного будинку є відповідачі, яким належить 67/100 ідеальних часток їх спільного з ними будинку. Між сторонами, як співвласниками цього майна, виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його часток із сумісного спільного володіння не досягнуто. Частка, яку позивач просить виділити їй в натурі, є відокремленою частиною будинку зі своїм окремим входом, а тому її виділ в натурі є цілком можливим. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач-1 та -2 в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали повністю, не заперечили проти їх задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягаючий задоволенню. Відповідно до ч.1,2 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, відповідно до положень ч.1 ст.356 ЦК України, є спільною частковою власністю. Частина 1 статті 364 ЦК України визначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Згідно п.14 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судам необхідно виходити з того, що квартира (будинок), яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші окремі приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати у такі квартири. У противному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями, якщо про це заявлено позов. Будь-які заперечення чи застереження щодо наявності технічних, інженерних чи інших обставин, які унеможливлюють виділення в натурі часток із спільного майна сторонами не заявлено. Враховуючи те, що згода між співвласниками щодо поділу спірного домоволодіння не досягнута, це питання вирішується судом. Відповідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved