Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

У вересні 2021 року до суду звернулася [PERSON] , заінтересована особа: Шевченківський РАЦС у м. Полтаві, про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви вказано, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , [INFO] , його смерть підтверджується свідоцтвом про смерть від 11 січня 2021 року. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті особи необхідно їй для державної реєстрації смерті, проведеної державним органом України. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглядати цивільну справу у її відсутність та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Викладене приводить суд до висновку про те, що справа підлягає розгляду невідкладно, на підставі доказів які маються в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 ч. 1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. На підтвердження факту смерті батька заявником надані копії: свідоцтва про смерть від 11.01.2021 року (а.с.12), довідки про причини смерті №235, згідно якої [PERSON] , 1947 року народження, помер [INFO] (а.с.13). Докази, що містяться у справі, підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] - [INFO] . Також на підтвердження родинних відносин заявника та померлого надано копії: свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 18.08.1980 року де в графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 серпня 2016 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 10.07.2004 року, прізвища після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.11), паспортом громадянина України [PERSON] , [INFO] , де місце народження останньої м. Донецьк (а.с.4-5), паспортом громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , місце народження с. Новомиколаївка, Мар`їнського р-ну, Донецької області, місце реєстрації - [ADDRESS] (а.с.7), довідкою від 23.06.2016 року №1411036266 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виданої [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого [ADDRESS] , фактичне місце проживання [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved