Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» про стягнення коштів. Позивач вказував на те, що 3 вересня 2014 року він уклав з ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» договір банківського вкладу №341984 (вклад «Інтернаціональний») Згідно з умовами Договору, він передав відповідачу 4550,00 дол. США на строк з 03.09.2014 року по 08.09.2015 року зі сплатою 11,75 процентів річних. 09.09.2014 року між сторонами було укладено Додатковий договір №1 до Договору банківського вкладу, згідно вимог якого позивач поповнив суму вкладу на 3480,00 дол. США. 10.09.2014 року між сторонами було укладено Додатковий договір №1 до Договору банківського вкладу, згідно вимог якого позивач поповнив суму вкладу на 3480,00 дол. США. 11.09.2014 року між сторонами договору було укладено ще один Додатковий договір №1 до договору банківського вкладу, згідно вимог якого позивач поповнив суму вкладу на 3480,00 дол. США. Загальна сума вкладу, що була внесена позивачем за вказаним договором складає 14990,00 дол. США. 07.11.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове повернення йому 04.12.2014 року вкладу (депозиту). Посилаючись на те, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором та не повернув кошти, просив суд стягнути на свою користь з відповідача суму грошового вкладу в розмірі 14990,00 дол. США, що еквівалентно 231145,80 грн., суму нарахованих процентів за користування вкладом по момент звернення до суду в розмірі 369,84 грн., пеню 3% у відповідності до п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 27737,52 грн., три проценти річних в розмірі 76,00 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а всього 269329 грн. 16 коп. 3 лютого 2015 року позивач подав до суду письмову заяву про збільшення розміру позовних вимог. 05.02.2015 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій остаточно просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму процентів за користування вкладом в розмірі 230,76 дол. США, пеню 3% в розмірі 17292,60 дол. США, три проценти річних в розмірі 47,39 дол. США, а також моральну шкоду в розмірі 598,00 дол. США, а всього 18168,75 дол. США. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов. Просив про його задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Подав до суду письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити позивачу в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 3 вересня 2014 року позивач уклав з ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» договір банківського вкладу № 341984 (вклад «Інтернаціональний»). Згідно з умовами Договору, він передав відповідачу 4550,00 дол. США на строк з 03.09.2014 року по 08.09.2015 року зі сплатою 11,75 процентів річних. 09.09.2014 року між сторонами було укладено Додатковий договір №1 до Договору банківського вкладу, згідно вимог якого позивач поповнив суму вкладу на 3480,00 дол. США. 10.09.2014 року між сторонами було укладено ще один Додатковий договір №1 до Договору банківського вкладу, згідно вимог якого позивач поповнив суму вкладу на 3480,00 дол. США. 11.09.2014 року між сторонами договору було укладено ще один Додатковий договір №1 до договору банківського вкладу, згідно вимог якого позивач поповнив суму вкладу на 3480,00 дол. США. Загальна сума вкладу, що була внесена позивачем за вказаним договором складає 14990,00 дол. США. 07.11.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове повернення йому 04.12.2014 року вкладу (депозиту). Як слідує з долученої до позову виписки по рахунку, ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» повернення депозиту позивачу відповідач здійснював частинами та остаточно повернув депозитні кошти лише 22.01.2015 року. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За правилами частини 4 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Згідно з п.2 укладеного між сторонами договору банківського вкладу сума нарахованих процентів виплачується банком Вкладнику щомісячно, кожного третього числа місяця, починаючи з першого місяця, наступного за місяцем укладення цього договору та в дату повернення, зазначену у п.2 договору або в день повернення вкладу з інших підстав, передбачених цим договором та законодавством України. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають проценти за користування вкладом за період з 04.12.2014 року по 21.01.2015 року у розмірі 230,76 дол. США. Вимогами ст.526 та ст.610 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, своєчасне невиконання відповідачем обов'язку щодо повернення грошового вкладу є підставою для застосування правил частини 2 ст.625 ЦК України, за якою Банк має сплатити позивачу три проценти річних з 04.12.2014 року по 21.01.2015 року у розмірі 47,39 дол. США. Що стосується вимог позивача про стягнення 3% пені на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» то вони задоволенню не підлягають. Після укладання договору між сторонами виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та умовами договору банківського вкладу, у зв'язку з чим положення п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якими встановлена відповідальність виконавця роботи (послуги) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють. Також відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки це умовами договору та законом не передбачено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial