Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

У грудні 2019 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з нього заборгованість за договором кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 25.04.2017 року на підставі заяви про вступ до союзу. Між відповідачем та філією №2 Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» 13.04.2018 року було укладено договір споживчого кредиту № 989/18-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС та зобов`язався своєчасно повернути кредит, виплачувати кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом з розрахунку 0, 17 % від суми залишку кредиту за кожень день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було здійснено наступні платежі: 13.04.2018 року 4000,00 грн., 26.02.2019 року 400,00 грн. Залишок по кредиту станом на 01.04.2020 року складає 7600, 30 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором споживчого кредиту та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7600, 30 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. Ухвалою суду від 23.07.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час\~ та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 25.04.2017 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філією №2 Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» 13.04.2018 року було укладено договір споживчого кредиту № 989/18-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС та зобов`язався своєчасно повернути кредит, виплачувати кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом з розрахунку 0, 17 % від суми залишку кредиту за кожень день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було здійснено наступні платежі: 13.04.2018 року 4000,00 грн., 26.02.2019 року 400,00 грн. Залишок по кредиту станом на 01.04.2020 року складає 7600, 30 грн. Вказана сума складається з залишку за кредитним договором 3000 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом 2448, 02 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам 1552, 28 грн. Згідно з п. 3.1 договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачем порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved