Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

У грудні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною. В обґрунтування позову вказавши, що 21 грудня 1994 року вона придбала у відповідачки квартиру [ADDRESS] в Іллічівському районі м.Маріуполя. Угода була кладена на Маріупольській універсальній товарній біржі ім.П.Ф.Дейнеги, біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № 3043. 21 грудня 1994 Маріупольським бюро технічної інвентаризації їй було видане реєстраційне посвідчення, згідно якого придбана квартира була зареєстрована за позивачко. У теперішній час [PERSON] вирішила розпорядитися своєю квартирою, почала підготовку документів, проте їй розяснили, що біржовий контракт не є правовстановлюючим документом на квартиру, та вона вимушена звернутись до суду. Просила позов задовольнити, та визнати дійсним договір купівлі-продажу (біржовий контракт № 3043) однокімнатної квартири [ADDRESS], кладений 21 грудня 1994 року на Маріупольській універсальній товарній біржі ім. П.Ф.Дейнеги між нею та [PERSON] Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за біржовим контрактом № 3043 (договором купівлі-продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі 21 грудня 1994 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. 21 грудня 1994 Маріупольським бюро технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення на квартиру №38 у будинку №43 а по вул.Рівній м.Маріуполя зареєстроване на [PERSON], у відповідності до біржового контракту № 3043 від 21.12.1994 року, за № 36115. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З біржового контракту вбачається, що відповідачка продала, а позивачка купила квартиру [ADDRESS], розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконали свій обовязок за договором купівлі-продажу. Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за позивачами зареєстроване право приватної власності на вказану квартиру. За таких обставин сторони позбавлені можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець (відповідачка у цій справі) мала б надати нотаріусу документ, який підтверджує її право власності на відчужувану квартиру, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на цю квартиру за іншими особами (позивачкою у цій справі). З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачкою прав власності не передбачений законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved