overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.09.2001 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 734. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє взаєморозуміння в сім`ї. В зв`язку з цим, сторони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 17-18/. В підготовче засідання позивач не з`явився, надав через канцелярію суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позов підтримав /а.с.13/. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, до суду також подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала в повному обсязі /а.с. 14/. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами 28.09.2001 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 734. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх дитини. За таких обставин суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача - 768,4 грн. внесеного судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ними було зареєстровано шлюб 17.06.1979 року. З 1985 року сторони припинили подружнє життя, оскільки між ними стали виникати непорозуміння з різних питань, скандали та сварки з різних підстав. Сім`я розпалась та носить виключно формальний характер. Проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Збереження родини неможливе, оскільки сторони вже 34 роки спільно не проживають. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, Спору щодо поділу майна подружжя немає. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.06.1979 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 16. Сторони сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство з 1985 р. не ведуть. Поновляти шлюбно-сімейні відносини позивач наміру немає. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено шлюб 23.01.2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є втрата почуття любові та поваги один до одного. Кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З початку вересня 2019 року сторони припинили спільне проживання, сім`я розпалась та носить виключно формальний характер. Примирення між сторонами та збереження родини є неможливим. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 23.01.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 32. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 736. Сторони сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство з початку вересня 2019 року не ведуть. Поновляти шлюбно-сімейні відносини позивач наміру немає. Примирення між сторонами неможливе. Спору про місце мешкання дитини між сторонами немає. Дитина залишається мешкати разом з матір`ю. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] який був зареєстрований 25.08.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . В заяві посилається на те, що з серпня 2018 року з відповідачкою перестали чути і розуміти один одного, стали чужими людьми, та окремо мешкати. Відповідачка з сином мешкають окремо. Сімейні стосунки фактично припинились. Просить шлюб розірвати. Позивач у підготовче засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с. 18). Відповідач у підготовче засідання не з`явилась. Подала заяву про визнання позову і розгляд справи без її участі (а.с. 19-20). Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 25.08.2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с. 9). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач визнала позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені, тривалий час вони спільно не поживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 8 серпня 2015 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін дітей немає. Шлюбне життя у сторін не склалось, мають різні погляди на життя, сімейні відносини, права та обов`язки. З вини обох сторін сімейне життя та збереження сім`ї неможливе. З червня 2018 року сторони припинили шлюбні відносини. Шлюб є формальним, примирення неможливе. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Пояснив, що ним у цій справі понесено судові витрати у виді сплати судового збору, які при розподіленні за наслідками розгляду цієї справи просить залишити за ним. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила, відзив на позов не подала, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідачка, яка повідомлялась про місце та час розгляду справи та від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності у судове засідання не з`явилась, про причину неявки не повідомила, відзив на позов не подала, відповідно суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім`я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зважаючи на принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачем понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] \~\~ звернувся\~ до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . Позивач посилається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 13 жовтня 2014 року Виконавчим комітетом Новенської селищної ради м. Кіровоград Кіровоградської області, актовий запис № 73. Від шлюбу мають\~ дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем\~ припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, згоду на утримання дитини досягнуто. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи\~ повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що\~\~\~ [PERSON] та [PERSON] \~ перебувають у шлюбі з\~ 13 жовтня 2014 року зареєстрованому Виконавчим комітетом Новенської селищної ради м. Кіровоград Кіровоградської області, актовий запис № 73. Від шлюбу мають\~ дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, згоду на утримання дитини досягнуто, подальше збереження сім`ї вважають неможливим. За даних обставин, суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110-115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 08 червня 2017 року між ним та відповідачкою Деснянським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №940. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось; стосунки з часом погіршились, що призвело до неможливості подальшого підтримання подружніх стосунків; з липня 2019 року вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. До судового засідання, сторонами були подані на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, а сторона відповідача визнає їх в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2017 року. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо; примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 16 листопада 2013 року між ним та відповідачкою Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №1628. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось; у них відсутні спільні інтереси; наявні різні погляди на життя; відсутнє взаєморозуміння; спільне господарство не ведуть. До судового засідання, сторонами були подані на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, а сторона відповідача визнає їх в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо; примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про надання права на шлюб. [PERSON] зазначає, що народилася [INFO] , має близькі взаємовідносини з [PERSON] , [INFO] . Обоє бажають офіційно зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів громадянського стану, проте не мають такої можливості, оскільки заявниця не досягла шлюбного віку. Крім того, [PERSON] чекає на народження дитини, батьком якої є [PERSON] .. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заінтересовані особи: [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що має намір укласти шлюб із заявницею, однак не має такої можливості, оскільки вона не досягла шлюбного віку. [PERSON] та [PERSON] пояснили, що їм відомо про намір дітей укласти шлюб, на що вони дали свою згоду, оскільки вважають, що це відповідає їх інтересам. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] , з метою створення сім`ї, бажають зареєструвати шлюб в державних органах реєстрації актів цивільного стану, однак перешкодою для цього є те, що заявниця не досягла шлюбного віку. Дана обставина стверджується повторним свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER] , виданим 6 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області, з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , тобто, на даний час, не досягла 18-річного віку (а.с. 7) В суді також доведено, що надання права на шлюб заявниці відповідає її інтересам, оскільки, згідно заключення ЛКК № 111 від 24.07.2019 року, виданого КП « Луцька центральна районна лікарня», [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності (а.с. 8). Відповідно до ст. 22 СК України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки судом встановлено, що заявниця на даний час не досягла шлюбного віку (її вік становить 17 років), на даний час вона вагітна і батьком зачатої дитини є [PERSON] , то надання права на шлюб відповідає її інтересам. А тому, у відповідності до ч.2 ст.23 СК України, суд вважає за можливе задовольнити її заяву. На підставі ст. 22, 23, 24 СК України,

Outcome: approved