Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 15 липня 2005 року по 11 червня 2015 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Спільне життя [PERSON] не склалося, тому на даний час шлюбні відносини між ними припинені. Дитина залишилася проживати з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 700 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 17 вересня 2019 року відкрито провадження по даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та зменшення позовних вимог, згідно яких просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2 000 грн, а не з 2700 грн. Відповідач також у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим через оголошення на Web-сторінці Ічнянського районного суду Чернігівської області. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони проживали разом у зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2015 рік (а.с. 7). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 6), яка проживає разом з позивачем по [ADDRESS] (а.с. 4, 5) та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як убачається з матеріалів, [PERSON] будучи батьком неповнолітньої [PERSON] , проживає окремо та матеріально її не утримує. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, можливість утримувати відповідачем неповнолітню дитину відсутність домовленості сторін про сплату аліментів, і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття,оскільки, на думку суду, стягнення саме такої суми аліментів буде відповідати принципу розумності та справедливості, виходячи при цьому з мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому останній у розмірі 768,40 грн необхідно стягнути відповідача в дохід держави в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved