Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], [PERSON], відповідачі, разом - сторони) про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] та розподіл особового рахунку по оплаті житлово-комунальних послуг за вказану квартиру. На обґрунтування позову зазначила, що спірна квартира належить на праві власності в рівних частках їй та відповідачам. Квартира складається з трьох ізольованих жилих кімнат площею 13,30 кв.м., 17,50 кв.м. та 10 кв.м. Посилаючись на існування спору щодо оплати житлово-комунальних послуг з відповідачем [PERSON], позивач просить встановити порядок користування квартирою, відповідно до якого виділити їй в користування кімнату площею 13,30 кв.м., [PERSON] - кімнату площею 17,50 кв.м., [PERSON] - кімнату площею 10 кв.м., місця загального користування залишити у спільному користуванні співвласників, та розділити особовий рахунок по оплаті житлово-комунальних послуг на два, а саме: спільний особовий рахунок на позивача та відповідача [PERSON], та окремий особовий рахунок на відповідача [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з'явився без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Спірним жилим приміщенням є трикімнатна квартира № [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності в рівних частках сторонам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.06.1998 та свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого чоловіка позивача та батька відповідачів [PERSON] З пояснень сторін вбачається, що відповідач [PERSON], займаючи найбільшу кімнату у квартирі, впродовж останніх трьох років не бере участі у сплаті житлово-комунальних послуг, що завдає матеріальних збитків іншим співвласникам. Рішенням від 07.12.2017 суд стягнув зі сторін у солідарному порядку на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за оплату послуг з централізованого опалення, яка виникла за період з 2014 по 2017 р., в сумі 10120,74 грн. Наведені обставини свідчать про існування спору з приводу утримання спільного майна, який підлягає вирішенню в судовому порядку. За приписом статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 319 цього Кодексу, яка встановлює визначальні принципи здійснення права власності, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до положень статті 358 цього Кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Спірна квартира не може бути поділена в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири. Частки співвласників у квартирі є рівними і на одержання грошової компенсації їх вартості сторони не погоджуються. Відтак з огляду на встановлені обставини та вищенаведені положення матеріального закону суд дійшов висновку, що вирішити існуючий спір можливо лише шляхом встановлення конкретного порядку користування квартирою. Згідно технічного паспорту спірна квартира складається з трьох ізольованих житлових кімнат площею 17,50 кв.м., 13,30 кв.м., 10 кв.м. та місць загального користування: кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованої шафи. Квартира обладнана балконом та лоджією, виходи на які здійснюються з кімнат площею 17,50 кв.м. та 10 кв.м., відповідно. Жила площа квартири складає 40,8 кв.м., а отже на кожного з співвласників припадає в користування по 13,6 кв.м. жилої площі. За запропонованим позивачем варіантом порядку користування квартирою її частка та частка відповідача [PERSON] буде меншою відповідно на 0,3 кв.м. та на 3,6 кв.м. від розміру частки, яка припадає на їх частку у праві власності, а частка відповідача [PERSON] відповідно буде перевищувати на 3,9 кв.м. розмір частки, яка припадає на його частку у праві власності. Отже зважаючи на те, що такий порядок користування квартирою вже склався, і відповідач [PERSON] позов визнав, вимоги [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою суд вважає доведеними і обґрунтованими та задовольняє їх. Вимога про поділ особового рахунку по сплаті житлово-комунальних послуг є зайвою, оскільки рішення суду про встановлення порядку користування квартирою є підставою для відкриття окремих особових рахунків на кожного із співвласників, в тому числі і спільного особового рахунку для позивача та відповідача [PERSON], якщо вони звернуться до житлово-експлуатаційної організації з такою заявою. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідачів в рівних частках сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial