Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] пред`явила через суд зазначений позов до відповідача на предмет стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, з підстав того, що вона з 20 грудня 2006 року займала посаду бухгалтера в КЖЕП «Південне» ДМР до 29 грудня 2012 року, після чого була звільнена за п.5 ст. 36 КЗпП, однак повного розрахунку не отримала в день звільнення. 17 жовтня 2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про задоволення позову [PERSON] і стягнення з КЖЕП «Південне» ДМР на її користь середнього заробітку за час затримки при розрахунку в сумі 40938,56 грн. 26 грудня 2013 року Апеляційним судом Дніпропетровської області скасовано частково вказане рішення та змінено суму стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку на 41 190,10 грн., однак донині рішення суду не виконане, а КЖЕП «Південне» ДМР перебуває в стадії ліквідації, тому оскільки за статутом засновником КЖЕП «Південне» ДМР є Дніпровська міська рада, то в силу ст.77, ч.7 ст. 77 ГК України саме міська рада несе відповідальність за зобов`язаннями створеного нею комунального підприємства і зобов`язана сплатити невиплачену суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 41 190,10 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2019 року справу розподілено судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року справу передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, проте постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року усунуті сумніви у правильності обраної позивачем підсудності, ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська скасована з поверненням для розгляду Кіровському районному суду м. Дніпропетровська. Протоколом передачі судової справи раніше визначено складу суду від 04 березня 2020 року справу передано судді Колесніченко О.В. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 25 березня 2020 року, після усунення позивачем недоліків, зазначених в ухвалі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2020 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. 15 травня 2020 року через канцелярію суду відповідач подав відзив на позов, в якому позов не визнав в повному обсязі з тих підстав, що згідно п.п.1.2, 1.3 Статуту КЖЕП «Південне» ДМР власником підприємства є територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, органом управління майном підприємства є комітет комунальної власності міської ради, наказом якого №23-КВ від 26 лютого 2004 року «Про зміну форми правового режиму майна, закріпленого за житлово-комунальними підприємствами», зокрема, за КЖЕП «Південне» закріплено майно на праві господарського відання. 25 травня 2012 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі №34/5005/4591/2012 про банкрутство КЖЕП «Південне», ухвалою суду від 21 червня 2012 року відкрито ліквідаційну процедуру і призначено ліквідатора, у зв`язку з чим за ч.2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня відкриття ліквідаційної процедури припинені повноваження органів управління банкрута та повноваження власника майна банкрута і перейшли до керівника юридичної особи-банкрута, яким є ліквідатор, до повноважень якого, окрім іншого за ст. 41 Закону віднесено вирішення оплати праці працівників юридичної особи-банкрута у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, а відповідач як засновник юридичної особи не несе відповідальності за порушення комунальним підприємством, як роботодавцем, прав та інтересів працівника цього підприємства. Крім того, станом на день подання відзиву на позов судами продовжено процедуру ліквідації КЖЕП «Південне» та продовжено повноваження арбітражного керуючого процедурою ліквідації, за правилами, встановленими Кодексом з процедур банкрутства, що набрав чинності 21 квітня 2019 року, та введений в дію з 21 жовтня 2019 року, відповідно до яких спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, і спори щодо стягнення заробітної плати. У зв`язку з наведеним відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа КЖЕП «Південне» ДМР, отримавши ухвалу про відкриття провадження з копією позову і додатками, пояснень по суті спору не подала, маючи процесуальну можливість реалізувати свої права, такими не скористалась. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178, ч.5 ст. 279 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з відмовою у задоволенні позову, виходячи з встановлених судом наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу № 326-ок від 19 грудня 2006 року з 20 грудня 2006 року прийнята у Житлово-комунальне підприємство «Південне» на посаду бухгалтера в ЖЕК-4, де працювала до 29 грудня 2012 року, що підтверджується довідкою відповідача від 04.11.2012 року за № 147. Згідно наказу № 61-ок від 29 лютого 2012 року позивачка 29 лютого 2012 року звільнено з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Південне» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України за переведенням в Комунальне підприємство «Жилсервіс-1» по узгодженню керівників підприємств. Згідно довідки Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Південне» від 08 жовтня 2012 року № 88 позивачу при звільненні нарахована, але не виплачена зарплата за лютий 2012 року у сумі 5284,14 грн. 21 червня 2012 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі про визнання банкрутом Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Південне». 05 вересня 2013 року ліквідатор Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Південне» Дніпропетровської міської ради самостійно частково задовольнив вимоги позивачки виплативши їй 5280,14 грн.. Відповідно до статті 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно із частиною першою1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2013 року за позовом [PERSON] з КЖЕП «Південне» ДМР стягнуто середній заробіток за час затримки при розрахунку у сумі 40938,56 грн. (а.с.4,5). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2013 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2013 року частково скасовано та вирішено стягнути з КЖЕП »Південне» ДМР на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки при розрахунку у сумі 41 190,10 грн. за період з 29 лютого 2012 року по 12 серпня 2013 року за 261 робочий день (а.с.6,7). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Оскільки обставини наявності заборгованості, порушення строків розрахунку при звільненні з позивачем, їх період та розмір відповідачем не оспорюються та спростовуються, то вказані обставини, встановлені рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2013 року додатковому доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до ч.1 ст. 78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Як встановлено судом, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Південне» ДМР є комунальним унітарним підприємством та порядок його створення і діяльності визначений ст. 78 ГК України. Відповідно до ч. 3 ст. 78 ГК України майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Згідно з п.1.1 Статуту, затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради №267-12/XXIII від 13 липня 2000 року та перереєстрованого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 06 листопада 2000 року, КЖЕП «Південне» ДМР створено на базі обласного житлово-комунального підприємства «Південне» і є його правонаступником, а пунктами 1.2, 1.3 Статуту КЖЕП «Південне» ДМР закріплено, що власником підприємства є територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, органом управління майном підприємства є комітет комунальної власності міської ради, наказом якого №23-КВ від 26 лютого 2004 року «Про зміну форми правового режиму майна, закріпленого за житлово-комунальними підприємствами», зокрема, за КЖЕП «Південне» закріплено майно на праві господарського відання. За ч.4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Судом встановлено, що у 2012 році за ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області розпочато справу про банкрутство КЖЕП «Південне» ДМР, ліквідаційну процедуру юридичної особи та призначено ліквідатора, що на той момент регулювалось положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Так частиною 10 ст. 78 ГК України передбачено, що особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом. Відповідно до ч.7 ст. 77 ГК України, що в силу ч.10 ст. 78 ГК України підлягає застосуванню до правовідносин з регулювання господарської діяльності комунального унітарного підприємства, казенне підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні. У разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями казенного підприємства. Разом з тим, Господарський кодекс України встановлює відповідно до Конституції України правові основи господарської діяльності (господарювання), яка базується на різноманітності суб`єктів господарювання різних форм власності (преамбула ГК України). Предмет регулювання ГК України визначений у статті 1, згідно якої Господарський кодекс України визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. Стаття 4 ГК України визначає розмежування відносин у сфері господарювання з іншими видами відносин. Так, відповідно до ч.1 ст. 4 ГК України не є предметом регулювання цього Кодексу трудові відносини. Таким чином, положення ч.7 ст. 77 К України щодо повної субсидіарної відповідальності міської ради, як засновника комунального унітарного підприємства, за зобов`язаннями такого комунального підприємства, коштів якого недостатньо для самостійного задоволення вимог кредиторів, до трудових правовідносин, в тому числі з виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку таким комунальним підприємством, застосуванню не підлягає і правовідносини між працівником та засновником підприємства-роботодавця не регулює, а тому посилання позивача на ч.10 ст.78, ч.7 ст. 77 ГК України є помилковим. Крім того, належить відзначити, що за даними ЄДРПОУ КЖЕП «Південне» ДМР перебуває в стані припинення, однак не припинено, станом на день розгляду цієї справи процедура ліквідації КЖЕП «Південне» ДМР ще триває та на разі регулюється положеннями Кодексу з процедур банкрутства №2597-VІІІ, який набрав чинності 21 квітня 2019 року та введений в дію 21 жовтня 2019 року. У відповідності ч.3 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання йог банкрутом» (діючого на момент відкриття справи про банкрутство КЖЕП «Південне ДМР») з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута. Ліквідатор забезпечує задоволення вимог кредиторів, в силу положень ст. 41 цього Закону. Аналогічні норми містяться у ст. 59 Кодексу з процедур банкрутства. Крім того, статтею 7 Кодексу з процедур банкрутства, встановлено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Враховуючи, що вимоги позивача, як кредитора боржника (КЖЕП «Південне» ДМР) задоволені рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2013 року про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 411490,10 грн., то задоволення вимог кредитора боржника та черговість такого задоволення має розглядатись в межах процедури банкрутства КЖЕП «Південне» ДМР, що наразі триває і відповідно до ч.ч.1,5 ст. 104 ЦК України таке підприємство не є припиненим шляхом ліквідації, а не в обхід визначеної законом процедури ліквідації шляхом задоволення вимог такого кредитора - засновником в особі міської ради. Наведені судом висновки зроблені з урахуванням правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №199/1088/17. Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у справі у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed