Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У грудні 2014 року Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі по тексту - позивач, Фонд) звернувся до суду із позовом до Комунального закладу «Сакське територіальне медичне об'єднання» (далі по тексту - відповідач-1) та Комунального некомерційного підприємства «Консультаційно-діагностичний центр» Подільського району міста Києва (далі по тексту - відповідач-2), за участю третьої особи Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі по тексту - третя особа) про визнання такими, що видані необґрунтовано та з порушенням законодавства листків непрацездатності та їх скасування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.04.2014 року на адресу третьої особи надійшов листок непрацездатності серії АГЕ № 940959, виданий відповідачем-2 на ім'я [PERSON], відповідно до якого останній нібито з 06.03.2014 року знаходився на лікуванні, зважаючи на наявну інформацію про часткову присутність [PERSON] у період непрацездатності на робочому місці, комісія з тимчасової втрати працездатності, маючи сумніви стосовно достовірності листка звернулась до третьої особи як страховика за даним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування з запитом щодо правомірності видачі листка непрацездатності відповідачем-2. Листом від 13.05.2014 року № 355-04-1 третя особа, з огляду на вимоги законодавства, визнала листок непрацездатності на ім'я [PERSON] серії АГЕ № 940959 за період з 06.03.2014 року по 01.04.2014 року таким, що виданий необґрунтовано, а тому підлягає скасуванню. Окрім того, позивач також зазначав, що листки непрацездатності, видані в продовження зазначеного листка відповідачем-1 серії АГД № 505912, серії АГД № 443242, серії АГГ № 486023, серії АГД № 485374, серії АГД № 485815, серії АГД № 511326 та серії АГД № 517036 також були визнані такими, що видані з порушенням законодавства України у зв'язку із тимчасовою окупацією АР Крим. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати такими, що видані необґрунтовано та з порушенням законодавства листки непрацездатності серії АГД № 505912, серії АГД № 443242, серії АГГ № 486023, серії АГД № 485374, серії АГД № 485815, серії АГД № 511326 та серії АГД № 517036 та скасувати листки непрацездатності серії АГД № 505912, серії АГД № 443242, серії АГГ № 486023, серії АГД № 485374, серії АГД № 485815, серії АГД № 511326, серії АГД № 517036 та серії АГЕ № 940959. Ухвалю суду (суддя Гриньковська Н.Ю.) від 22.12.2014 року відкрито провадження у даній справі, а ухвалою суду від 10.03.2015 року - закрито провадження у справі. Ухвало. Апеляційного суду міста Києва від 07.05.2015 року ухвалу суду про закриття провадження у справі скасовано, а цивільну справу направлено до Шевченківського суду міста Києва для продовження розгляду. 20.05.2015 року справу було передано на розгляд судді Рибака М.А. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили суд про його задоволення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що на ім'я [PERSON] були видані листки непрацездатності серії АГЕ № 940959, серії АГД № 505912, серії АГД № 443242, серії АГГ № 486023, серії АГД № 485374, серії АГД № 485815, серії АГД № 511326 та серії АГД № 517036, відповідно до яких останній був тимчасово непрацездатний в період з 06.03.2014 року по 06.10.2014 року (а.с. 13-21). Відповідно до протоколу № 27 засідання комісії із соціального страхування ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 05.05.2014 року було з'ясовано, що в період з 06.03.2014 року по 14.03.2014 року [PERSON] знаходився на робочому місці, а тому у прийнятті листка непрацездатності було відмовлено до з'ясування фактів (а.с. 30). 13.05.2014 року позивач звернувся до третьої особи із листом про перевірку факту зловживання при видачі листка непрацездатності серії АГЕ № 940959 (а.с. 22-23) та 30.10.2014 року про перевірку листків непрацездатності серії АГД № 505912, серії АГД № 443242, серії АГГ № 486023, серії АГД № 485374, серії АГД № 485815, серії АГД № 511326 та серії АГД № 517036 (а.с. 25-26). Листами від 13.05.2014 року № 355-04-1 та від 07.11.2014 року № 5.2-32-2961 третя особа, з огляду на вимоги законодавства, встановила недотримання вимог Інструкції № 532 при оформленні всіх листків непрацездатності на ім'я [PERSON] серії АГЕ № 940959, серії АГД № 505912, серії АГД № 443242, серії АГГ № 486023, серії АГД № 485374, серії АГД № 485815, серії АГД № 511326 та серії АГД № 517036 встановлено (а.с. 22-23, 27-29). На звернення представника позивача, Міністерство охорони здоров'я України надало інформацію про те, що на тимчасово окупованій території АР Крим та міста Севастополя відсутні заклади охорони здоров'я, які підконтрольні МОЗ, а також про те, що згідно із Законом України від 27 березня 2014 року № 1165-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» фінансування з державного бюджету АР Крим та м. Севастополя припинено (а.с. 31, 33). Слід зазначити про те, що відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10)визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Отже, Цивільним кодексом України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до положень Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затверджений Наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2004 №532/274/136-ос/1406, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Згідно із п. п. 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 8.5 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом МОЗ України № 455 від 13.11.2001, контроль за виконанням цієї Інструкції закладами охорони здоров'я усіх відомств здійснюють у межах своєї компетенції Міністерство охорони здоров'я України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, профспілки та їх об'єднання. Відповідальність за стан організації та якості експертизи тимчасової непрацездатності, зберігання та облік документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, несе керівник закладу охорони здоров'я. За порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України. Облік бланків листків непрацездатності ведеться за формою, встановленою МОЗ України (ф. N 036/о). У разі виявлення порушень правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, незадовільного стану експертизи тимчасової непрацездатності лікувально-профілактичний заклад може бути позбавлений права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, у встановленому порядку. Отже, якщо було порушено порядок видачі та заповнення листка непрацездатності, відповідальність згідно з законодавством України несуть лікарі. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем обрано спосіб захисту, який не передбачений чинним законодавством. Так, відповідно до положень ст. 16 ЦК України, визнанню недійсним підлягає лише правочин, яким листок непрацездатності не є, окрім того, позивачем фактично ставляться вимоги про визнання листків непрацездатності такими, що видані необґрунтовано та їх скасування, а не про визнання їх недійсними. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (який діяв на дату видання листків непрацездатності) застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з'являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності Такі самі положення містяться і в ч. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» чинному на час прийняття рішення у справі, відповідно до яких: застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з'являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності. Листами від 13.05.2014 року № 355-04-1 та від 07.11.2014 року № 5.2-32-2961 Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності повідомила позивача про те, що рішення про призначення матеріального забезпечення приймається комісією із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації. У разі виявлення листків непрацездатності, заповнених з порушенням Інструкції, Комісія має всі підстави повернути їх до лікувально-профілактичних закладів, якими вони були видані для внесення відповідних виправлень та доповнень та після дооформлення таких листків непрацездатності з урахуванням відмітки про порушення режиму, прийняти обґрунтоване рішення щодо призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed