Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 08 червня 2012 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них 07 листопада 2012 року народилася дочка [PERSON]. Однак, спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки у подружжя несумісні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Тому із січня 2016 року подружжя припинило проживати разом, вести спільне господарство та підтримувати подружні відносини. Спільна від шлюбу дитина проживає разом із позивачем та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливе. Її рішення щодо розірвання шлюбу цілком обдумане. Спільна від подружжя дитина проживає із позивачем, а відповідач, як батько дитини, зобовязаний також надавати матеріальну допомогу на її утримання. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усього виду заробітку (доходу), але не мене 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 128380 вбачається, що 08 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а. с. 16). Від спільного подружнього життя у сторін 07 листопада 2012 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії І-ОК № 223227, виданого 27 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про народження дитини зазначений [PERSON] (а.с. 17). З огляду на викладене, та врахувавши те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов у частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які проживають із батьком, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, а також беручи до уваги ті обставини, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved