Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

У грудні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між ПАТ «Акцент-Банк» (позивач є правонаступником) та [PERSON] договору №ABH0F1163210151 від 27.02.2016 р., відповідачу був наданий кредит в розмірі 19371,70 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення до 26.02.2018 р. Відповідач взяті на себе зобов`язання за даним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 27.09.2018 р. становить 57612,39 грн. В судове засідання представник позивача в судове засідання не з`явився, однак однією з позовних вимог є розгляд справи у відсутність представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив розстрочити суму стягнення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2016 р. між ПАТ «Акцент-Банк» (позивач є правонаступником) та [PERSON] укладено договір №ABH0F1163210151, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 19371,70 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення до 26.02.2018 р. Відповідно до умов укладеного договору він складається із заяви позичальника та Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк». При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином. Однак, відповідач скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов`язань, визначених Договором, порушив умови щодо погашення кредиту. Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №ABH0F1163210151 від 27.02.2016 р. на ім`я відповідача станом на 27.09.2018 року становить 57612,39 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 16911,76 грн., за процентами - 20 грн., комісії - 13879,70 грн., пені - 23580,34 грн., а також штрафів в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 2719,63 грн. (процентна складова). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1762,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved