Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04 липня 2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] 14 жовтня 2014 року. Однак, спільне подружнє життя не склалося, тому із 28 серпня 2017 року сторони почали проживати окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. Спільна від шлюбу дитина залишилася проживати із позивачем. З цього часу, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивач змушена звернутися із даним позовом, в якому просить стягувати із відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач просила задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Суду надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії І-БК № 250388 вбачається, що 04 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а. с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 14 жовтня 2014 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії І-ОК № 280697, виданого 22 жовтня 2014 року виконвчим комітетом Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Батьком у свідоцтві про його народження зазначений [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи, що в судовому засіданні не надані докази того, що на утриманні відповідача є інші особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial