Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка постійно до дня смерті мешкала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у виді вказаного вище домоволодіння з господарськими спорудами. [PERSON] за свого життя склала заповіт, яким усе належне їй майно розпорядилася передати після її смерті її доньці, тобто позивачці по справі [PERSON] (дане спадкове розпорядження є чинним на день розгляду даної справи та ніким не оспорено). Іншим спадкоємцем першої черги за законом є рідний брат - [PERSON], який своєю заявою, посвідченою секретарем Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області відмовився від своєї частини у спадщині на її користь. Чоловік спадкодавця [PERSON] і одночасно батько позивача помер ще [INFO]. В оформленні прав на спадщину у виді домоволодіння з господарськими спорудами в нотаріальній конторі позивачці відмовили через те, що за свого життя її мати не оформила та не зареєструвала в органах БТІ право власності на зазначений вище об'єкт нерухомості. Уважаючи себе єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], позивачка просила суд визнати за нею право власності на спірну будівлю із господарськими спорудами як набуте нею в порядку спадкування за заповітом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, додатково подавши письмові докази в підтвердження позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але в поданій письмовій заяві позов визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його присутності. Представник Липоводолинської районної державної контори до суду не з'явився, але в письмовій заяві державний нотаріус Мельник В.О. просив розглянути справу за його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши обставини справи, в якій достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено факт смерті [INFO] у віці 80 років [PERSON] в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області, яка була матір'ю [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON].) (а.с.6,17,18,19). Заповіт від імені [PERSON] посвідчено секретарем виконавчого комітету Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 22 травня 2001 року, реєстровий № 78 (даний заповіт не змінювався і не скасовувався) (а.с.8). Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка в своїй заяві, посвідченій секретарем Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки по справі (а.с.16). Чоловік спадкодавця [PERSON] і одночасно батько позивачки, помер [INFO](а.с.7). Згідно з довідкою виконавчого комітету Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 23 грудня 2014 року № 799 та даних погосподарської книги, домоволодіння [ADDRESS], обліковувалось за померлою [PERSON] (а.с.22). З довідки виконавчого комітету Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 768 від 23 грудня 2014 року також вбачається, що останнім постійним місцем проживання [PERSON] до дня її смерті [INFO] було [ADDRESS] (а.с.21). Із свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданого 10 червня 1969 року на ім'я [PERSON] виконавчим комітетом Липоводолинської районної ради, вбачається, що останній на підставі рішення виконавчого комітету селищної ради народних депутатів трудящих № 6 від 30 травня 1969 року виділено земельну ділянку під забудову площею 0,05 га, яка розташована в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області (а.с.40-43). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом та зі свідоцтвом про право власності від 07 липня 1993 року [PERSON], який помер [INFO] та його дружина [PERSON], що мешкала в с. Калінінське Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області, є власниками ? частини цегляного будинку з шиферним дахом, житловою площею 47,5 кв.м. і відповідної частини ? частини господарських будівель: літньої кухні, сараю на три відділення і погріба, що знаходяться в селищі Калінінське Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району (а.с.14,15). З державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], вбачається що на підставі рішення виконавчого комітету Калінінської сільської ради народних депутатів № 4 від [INFO], зазначеній фізичній особі передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,65 гектарів, яка розташована на території с. Калінінське Калінінської сільської ради, з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства (а.с.20). З довідки Липоводолинської районної державної нотаріальної контори № 7/01-16 від 12 січня 2015 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за № 171/2013 від 13 листопда 2013 року за заявою [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] в Липоводолинській державній нотаріальній конторі не посвідчувався (а.с.30). У відповідності до технічного паспорту на спірне майно, домогосподарство [ADDRESS] зводились у 1970 році, до них віднесений житловий будинок, а також добудовані в подальшому дві веранди, ганок, літня кухня, три сараї, вбиральня, погріб та огорожа. При цьому, самовільно зведені будівлі у цьому домогосподарстві відсутні (а.с. 9-12,13). До цього, спірне домогосподарство не чинить перешкод власникам інших домогосподарств (а.с. 39). Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері (а.с. 8). При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Частиною 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки суд вважає обґрунтованими. Судом достовірно встановлено, що через не зареєстрованість успадкованого нею домоволодіння в рганах БТІ [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на правомірно зведене на відведеній земельній ділянці за життя її матір'ю і батьком домоволодіння, та зареєструвати право власності на вказану нерухомість в установленому порядку, хоча в силу заповіту є спадкоємцем прав померлої гр. [PERSON], а тому її право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за нею права власності на вищевказане спірне домоволодіння з господарськими будівлями, як набуте в порядку спадкування після смерті [INFO] - [PERSON].

Outcome: approved