Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з заявою заінтересована особа: Чемеровецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Хмельницькій області про встановлення факту смерті, мотивуючи це тим, що його батько [PERSON], помер 11.11.2018 року в м.Красний Луч (на даний момент місто Хрустальне) Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Чемеровецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції йому було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], з причин відсутності документів встановленої форми про смерть. У зв'язку з цим заявник не може оформити спадщину після смерті батька [PERSON]. Оскільки іншого способу захисту своїх прав [PERSON] не має, тому змушений звернутися до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі і просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилась, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, щодо вирішення даної справи покладається на думку суду. Дослідивши наявні в справі докази, заслухавши пояснення заявника суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] був сином [PERSON], який помер 11.11.2018 року в м.Красний Луч, Луганської області, про що «відділом записів актів громадянського стану Краснолучського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки» було видано свідоцтво про смерть серії І-ВВ №072978 від 20.11.2018 року. Чемеровецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у звязку з відсутністю документів, на підставі яких можливо було б вчинити вказану дію. Відповідно до довідки виданої Комунальним підприємством «Благоустрій плюс» Петрівської міської ради від 05.12.2018 року за №95 вбачається, що [PERSON], [INFO], помер 11.11.2018 року і похоронений на міському кладовищі м.Петрівське Луганської області. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Місце смерті [PERSON] є \~м.Красний Луч (на даний момент місто Хрустальне) Луганської області, згідно із\~ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є тимчасово окупованою територією України. Відповідно до ст.1 зазначеного вище Закону України тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті особи на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію смерті в позасудовому порядку. Загальний принцип оцінки документів, виданих на тимчасово окупованій території, надається у ч. 1-3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави - члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов'язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у п. 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права, а саме. В цілому, невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території. В такому разі, надані заявником докази - свідоцтво про смерть, свідоцтво про поховання, а також довідку про причину смерті [PERSON], суд сприймає як належні докази, на підставі яких можливо зробити висновок про смерть особи. Відповідно до п.8 ч.1\~ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Крім того, факт смерті [PERSON]в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] про те, що 11.11.2018 року помер [PERSON], місце смерті м.Красний Луч (на даний момент місто Хрустальне) Луганської області. Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті [PERSON] документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт, що 11.11.2018 року помер [PERSON], місце смерті м.Красний Луч (на даний момент місто Хрустальне) Луганської області. У відповідності до п.8 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved