Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 25.09.2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 389, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 вересня 2009 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося на підставі різних характерів та поглядів на сімейне життя, оскільки відповідач ніколи не турбувався про створення нормальних сімейних відносин, не турбувався про матеріальне забезпечення сім'ї, ніде не працює, випиває та жодної участі у вихованні дитини не приймає Вони втратили взаємопорозуміння, взаємоповагу та кохання один до одного. Шлюбно - сімейні відносини між ними припинені з червня 2010 року, сім'я розпалася, загальне сімейне господарство не ведеться. Вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим. Крім того зазначила, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, зокрема жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не цікавиться донькою та не приймає участі у її вихованні, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає причини неявки відповідача неповажними, а також можливим, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за згодою позивача. Суд, вислухавши пояснення і доводи позивача, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 вересня 2009 року був зареєстрований шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 25.09.2009 року, актовий запис № 389 ( а.с. 2). З пояснень позивача в судовому засіданні з червня 2010 року сторони перестали підтримувати шлюбно-сімейні відносини та з цього часу мешкають окремо, спільного сімейного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. У зв'язку з викладеним суд розриває їхній шлюб. Судом також вірогідно встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с. 3). З пояснень позивача, судом було встановлено, що відповідач офіційно ніде не працевлаштований, та чи є у нього будь-який дохід позивачу не відомо. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином зобов'язання по забезпеченню дитини мають обидва батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти ) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або в твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, встановлений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути з часом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення здоров'я будь-кого з них. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, такий що змінюється доход, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або отримувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Як вбачається зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом достовірно встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Позивач [PERSON] не працює, жодної соціальної допомоги на дитину не отримує. Відповідач [PERSON] не працює, жодної матеріальної допомоги дитині не надає. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в доход держави сума судового збору в розмірі 229,40 грн. Відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved