Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.02.2018 між ТОВ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №А74.21396.003674512. 02.12.2020 між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №12/89, у відповідності до умов якого ПАТ «ІДЕЯ БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ПАТ «ІДЕЯ БАНК» права вимоги до боржників. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 реєстру боржників №1 від 02.12.2020, права вимоги за якими відступаються, та боржникові за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 103 610,33 грн. Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Проте, відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № А74.21396.003674512 від 16.02.2018 на суму 103 610,33 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.09.2021 було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, В позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся належним чином з відповідним роз`ясненням його процесуальних прав на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує щодо такого вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що 16.02.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № А74.21396.003674512, за умовами якого відповідачу було надано у позику грошові кошти у розмірі 37 540,00 гривень, які він зобов`язався повернути протягом 48 місяців. 02.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі за текстом ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір факторингу №12/89, згідно якого останнє отримало право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Враховуючи викладене, право вимоги за кредитним договором № А74.21396.003674512 від 16.02.2018 року перейшло до позивача. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Банк свої зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а відповідач в свою чергу порушив умови договорів, відповідно до яких зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Судом встановлено, що на адресу відповідача направлялись повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитним договорам та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Відповідач повністю заборгованість не сплатив. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У зв`язку з простроченням відповідачем платежів за кредитними договорами, згідно з розрахунками наданими позивачем, у відповідача утворилась заборгованість за договором №А74.21396.003674512 від 16.02.2018 в розмірі 103 610,00 грн., з яких: 36 412,90 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 409,94 грн. - сума заборгованості за відсотками, 533 787,49 грн. - сума заборгованості за пенею. Наданий позивачем розрахунок відповідачем не спростований, жодних заперечень відносно суми боргу відповідачем не надано. Відтак, судовим розглядом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 514, 516, 517, 525, 526, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved