Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У грудні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області про зняття арешту з майна. Зміст позовних вимог, з якими звертається позивач. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що майно, на яке накладено арешт, (земельна ділянка та житловий будинок) розташоване за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно належало [PERSON] , а після його смерті перейшло до його дружини [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] [PERSON] , яка в свою чергу склала заповіт, в якому заповіла [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з відповідними господарсько-побутовими будівлями і спорудами, та земельну ділянку, що знаходяться за вищевказаною адресою. [INFO] заповідач померла. У квітні 2011 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких спадщина складається з Ѕ частки вищезазначеного майна кожній. При зверненні до нотаріуса за держаною реєстрацією відповідних правочинів, з`ясовано, що на зазначене домоволодіння накладено заборону, а крім того, власником домоволодіння в архівному записі про заборону відчуження вказано [PERSON] , який ніколи не мав жодного відношення до майна позивачів. Відповідно до архівного запису підставою внесення запису про обтяження було повідомлення № 13 від 26.01.1961 року Київського вагоноремонтного заводу, але останній суб`єкт ліквідований без правонаступника. Таким чином, позивачі вважають, що накладення заборони відчуження домоволодіння [ADDRESS] є помилковим, а тому змушені звернутись до суду з даним позовом в якому просять: зняти заборону відчуження Ѕ частки майна житлового будинку з відповідними надвірними будівлями під [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , та зняти заборону відчуження Ѕ частки майна житлового будинку з відповідними надвірними будівлями під [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2020 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 57). У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подали заяви, в якиї позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Також, у заявах просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області у судове засідання також не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання завідувач державної нотаріальної контори - В.В. Журавська направила листа, в якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Обставини справи, що встановлені судом. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВР № UA652583 від 02 березня 2011 року, вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0943 га, що розташована по [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 587142 9 виданого Броварською міською радою Київської області 29 листопада 2005 року (а.с. 50). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВР № UA084845 від 02 березня 2011 року, вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0943 га, що розташована по [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 587142 виданого Броварською міською радою Київської області 29 листопада 2005 року (а.с. 52). Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованої 20.12.2013 року, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки в частці 1/2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51). Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованої 16.12.2013 року, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки в частці 1/2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 53). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 24.11.2020 року, вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження майна, а саме заборона (архівний запис) на належне [PERSON] на праві власності майно, з реєстраційним номером обтяження 1216449, зареєстрованими 02.08.2044 року Броварською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження повідомлення, 13, 26.01.1961 року, Київський вагоноремонтний завод (а.с. 13-15). Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що під найменуванням юридичної особи: Київський вагоноремонтний завод записів не знайдено. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене встановлено, що [PERSON] відносно якого зареєстровано заборону відчуження майна позивачів, не є власником чи співвласником будинку [ADDRESS] , а на час встановлення заборони будинок позивачів був під № 30-А. Отже, з огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що існування заборони перешкоджає позивачам вільно розпоряджатися своїм майном, також зважаючи на те, що відсутні підстави для існування заборони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved