Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

у грудні 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», згідно з яким просить: визнати припиненими свої зобов`язання за кредитним договором №500978351 від 25.05.2015 року перед Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк»; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2017 року, ухваленим у справі № 359/7152/16-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання зобов`язання припиненим, позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500978351 в розмірі 17 430,06 грн. В задоволенні позову в частині стягнення комісії - відмовлено з підстав нікчемності п.2.8.1-п.2.8.4 кредитного договору щодо комісійної винагороди банку за управління кредитом, так як вказані нарахування суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Постановою Апеляційного суду Київської області від 19.12.2017 року, ухваленою за результатами перегляду вищенаведеного рішення суду першої інстанції, останнє в частині розміру стягнутої заборгованості було змінено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 246,02 грн. При цьому, позивач зауважує, що 03.01.2018 року він на виконання постанови Апеляційного суду Київської області від 19.12.2017 року перерахував на рахунок банку повну суму визначеної судом заборгованості. Разом з тим, позивач зазначає, що на його звернення щодо видачі документу про припинення дії кредитного договору № 500978351 від 25.05.2015 року та про відсутність будь-яких претензій до нього, ПАТ «Альфа-Банк», посилаючись на недостатність сплаченої суми для припинення кредитних правовідносин, повідомив, що загальна сума заборгованості станом на 07.02.2018 року складає ще 11 676,51 грн., яка включає в себе відсотки за користування кредитом, комісію за управлінню кредитом та штрафні санкції. В свою чергу, позивач вважає, що його зобов`язання за кредитним договором є припиненим, оскільки банк, звернувшись до нього з позовом про дострокове стягнення заборгованості по кредиту, змінив умови та строк дії кредитного договору, та, як наслідок, втратив право на подальше (після звернення вимог про повернення кредиту) нарахування відсотків за користування кредитом, комісії та неустойки (штрафних санкцій). Ухвалою від 24.12.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 26.12.2018 року виправлено описку в тексті ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2018 року. Ухвалою від 22.01.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду в судовому засіданні по суті. 11.02.2019 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача щодо заявлених позовних вимог, в яких ПАТ «Альфа-Банк» просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що заборгованість була стягнута рішенням суду станом на 10.08.2016 року, в той час як в період перебування справи в суді продовжувалось нарахування відсотків, комісій, штрафних санкцій відповідно до умов Кредитного договору. 11.02.2019 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України. 19.04.2019 року до суду надійшли заперечення представника позивача на заяву про зупинення провадження у справі. Ухвалою від 04.07.2019 року в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження відмовлено. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 25.05.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір № 500978351, за умовами якого банк надав позивачу в кредит грошові кошти у розмірі 16 375,65 грн., а останній зобов`язався щомісячно їх повертати частинами до 26.05.2020 року. Разом з тим, через невиконання позивачем своїх зобов`язань за договором, в вересні 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про дострокове стягнення з [PERSON] заборгованості за договором. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2017 року, ухваленим у справі № 359/7152/16-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання зобов`язання припиненим, позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500978351 в розмірі 17 430,06 грн. В задоволенні позову в частині стягнення комісії - відмовлено з підстав нікчемності п.2.8.1-п.2.8.4 кредитного договору щодо комісійної винагороди банку за управління кредитом, так як вказані нарахування суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Постановою Апеляційного суду Київської області від 19.12.2017 року, ухваленою за результатами перегляду вищенаведеного рішення суду першої інстанції, останнє в частині розміру стягнутої заборгованості було змінено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 246,02 грн. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2018 року позивач на виконання постанови Апеляційного суду Київської області від 19.12.2017 року перерахував на рахунок банку повну суму визначеної судом заборгованості, по що свідчить квитанція №53-2621К (а.с.11). Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вказував, що у відповідь на його звернення щодо видачі документу про припинення дії кредитного договору № 500978351 від 25.05.2015 року та про відсутність будь-яких претензій до нього, ПАТ «Альфа-Банк», посилаючись на недостатність сплаченої суми для припинення кредитних правовідносин, повідомив, що загальна сума заборгованості станом на 07.02.2018 року складає ще 11 676,51 грн., яка включає в себе відсотки за користування кредитом, комісію за управлінню кредитом та штрафні санкції. Так, як передбачено ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом частини другої статті 1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тобто, реалізуючи своє право, передбачене вищезазначеною частиною статті 1050 ЦК України, кредитор в односторонньому порядку змінює строк виконання зобов`язання за кредитним договором і строк виконання зобов`язання за договором настає достроково. В свою чергу, прийняття судом рішення за позовом кредитора про стягнення з позичальника всієї суми заборгованості за кредитним договором достроково змінює зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту частинами до певної дати на обов`язок по виконанню судового рішення та повернення достроково всієї суми заборгованості за кредитним договором. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Права кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,ю а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 310/11534/13-ц. В даному випадку, внаслідок такого наявності вищевказаного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2017 року, у боржника залишаються зобов`язання зі сплати боргу, визначеного судовим рішенням, та право кредитора на нарахування, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України за час невиконання такого рішення. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та зважаючи на те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання зобов`язання припиненим, підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн., які сплачено позивачкою за подання даного позову до суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved