Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У вересні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 9 жовтня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Нагірянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 11. Від шлюбу у них є троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, суперечки, які виникають між ними. Позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , дітей залишити проживати з нею, стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] відзиву не подав, в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 9 жовтня 1999 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Нагірянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 11. Від шлюбу у них є троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, суперечки, які виникають між ними. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітніх дітей сторін суд залишає проживати з матір`ю. У відповідності з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.

Outcome: approved