Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У грудні 2016р. Публічне акціонерне товариство «Альфа - [PERSON]» (далі - ПАТ «Альфа - [PERSON]»), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Альфа - [PERSON]» (далі -ЗАТ «Альфа - [PERSON]»), звернулось до суду з зазначеним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], посилаючись на те, що 21 травня 2008р. між ЗАТ «Альфа - [PERSON]» та [PERSON]була укладена рамкова угода №SMERS01046, згідно п.1.2 якої ЗАТ «Альфа - [PERSON]» відкриває [PERSON]кредитну лінію та транш. 21 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа - [PERSON]»та [PERSON] було укладено договір про надання траншу №SME0013103, а 26 травня 2008 року договір про надання траншу №SME0013323. Рамкова угода є невідємною частиною даних договорів. Відповідно до умов вищезазначених договорів, позивач зобовязувався надати [PERSON] кредити за договором 1 у сумі 44317,75 доларів США, за договором 2 у сумі 55682,25 доларів США, а останній зобовязувався повернути надані кредити і сплатити проценти за користування ними в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договорами. Позивач зазначав, що 21 травня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобовязань [PERSON] за договорами №SME0013103 від 21 травня 2008 року та за №SME0013323 від 26 травня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір № SMERS01046/1 від 21 травня 2008р., відповідно до умов якого остання передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме жилий будинок з надвірними спорудами, житловою площею 66,6 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Качалова ,17, що належить іпотекодавцю на праві власності. Відповідно до договору іпотеки вартість предмету іпотеки становить 72525,62 доларів США. Позивач свої зобовязання за договорами №SME0013103 від 21 травня 2008 року та за №SME0013323 від 26 травня 2008 року виконав, надавши [PERSON] кредити в розмірі 44317,75 доларів США та 55682,25доларів США. У порушення умов договорів, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, тому має прострочену заборгованість, яка станом на 01 листопада 2016 року складає: за договором №SME0013103 від 21 травня 2008 року, складає : за кредитом - 23436,55 доларів США, по відсотках 15613,67 доларів США, пеня-169405,52 доларів США та за договором №SМЕ0013323 від 26 травня 2008 року, складає: за кредитом 30725,11 доларів США, по відсотках 20923,95 доларів США, пеня 230813,86 доларів США. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання своїх зобовязань за договором, то позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання траншу №SМЕ0013103 від 21 травня 2008 року, укладеного між ПАТ «Альфа - [PERSON]» та [PERSON], яка станом на 01 листопада 2016 року складає: за кредитом -23436,55 доларів США, по відсотках 15613,67 доларів США та за Договором про надання траншу №SМЕ0013323 від 26 травня 2008 року, укладеного між ПАТ «Альфа - [PERSON]» та [PERSON], яка станом на 01 листопада 2016 року складає: за кредитом 30725,11 доларів США, по відсотках 20923,95 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: житловий будинок з надвірними спорудами, житловою площею 66,6 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Качалова,17, що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 12 серпня 2002 року, шляхом проведення прилюдних торгів, згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленому на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним) експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Альфа - [PERSON]» витрати по сплаті судового збору. Представник позивача, діючий за довіреністю від 19 вересня 2017року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі (т.1, а.с.202). Відповідач та її представник, діюча на підставі довіреності від 26 серпня 2016 року року в судове засідання не зявились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до ст.74 ЦПК України (т.1 а.с.142). Аналіз викладених вище обставин, неявки в судове засідання відповідача та її представника, яким було відомо про розгляд справи, призвело б до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті. Тому суд, такі дії відповідачки та її представника відносить до таких, що суперечать вимогам ч.3 ст.27 ЦПК України, та розцінює їх як зловживання стороною своїми процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та їх представників, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність останніх та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON]в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.74 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль»підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що 21 травня 2008р. між ЗАТ «Альфа - [PERSON]»та [PERSON]була укладена рамкова угода №SMERS01046, згідно п.1.2 якої ЗАТ «Альфа - [PERSON]» відкриває [PERSON]кредитну лінію та транш (т.1 а.с.4). 19 лютого 2010 року між ПАТ «Альфа - [PERSON]» та [PERSON] була укладена додаткова угода до рамкової угода №SMERS01046 від 21 травня 2008 року (т.1а.с.5). 21 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа - [PERSON]»та [PERSON] було укладено договір про надання траншу №SME0013103, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит в розмірі 44317,75 доларів США, строком на 84 місяця зі сплатою 17% відсотків річних (а.с.6-9). 19 лютого 2010 року між ПАТ «Альфа - [PERSON]» та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору про надання траншу №SME0013103 від 21 травня 2008 року (т.1а.с.11). Встановлено, що 26 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа - [PERSON]»та [PERSON] було укладено договір про надання траншу №SME0013323, відповідно до умов якого, останньому був виданий кредит в розмірі 55682,25 доларів США, строком на 84 місяця зі сплатою 17% відсотків річних (т.1 а.с.14-16). 19 лютого 2010 року між ПАТ «Альфа - [PERSON]» та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору про надання траншу №SME0013323 від 26 травня 2008 року (т.1а.с.19). Факт отримання [PERSON] кредитних коштів за договором №SME0013103 від 21 травня 2008 року, та договором №SМЕ0013323 від 26 травня 2008 року, підтверджується меморіальними валютними ордерами від 21 травня 2008 року та від 26 травня 2008 року (т.1 а.с.153,180,181). 21 травня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобовязань [PERSON] за договорами №SME0013103 від 21 травня 2008 року та за №SME0013323 від 26 травня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір № SMERS01046/1 від 21 травня 2008 року, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме жилий будинок з надвірними спорудами, житловою площею 66,6 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Качалова ,17, що належить іпотекодавцю на праві власності. Відповідно до договору іпотеки вартість предмету іпотеки становить 72525,62 доларів США (т.1 а.с.24-27). 05 лютого 2010 року між ПАТ «Альфа - [PERSON]» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору іпотеки № SMERS01046/1 від 21 травня 2008р. (т.1 а.с. 28). Встановлено, що ПАТ «Альфа - [PERSON]» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (т.1 а.с.71-72,73). Через невиконання [PERSON]зобовязань за договором №SME0013103 від 21 травня 2008 року, та договором №SМЕ0013323 від 26 травня 2008 року, станом на 01 листопада 2016 року заборгованість [PERSON]перед ПАТ«Альфа - [PERSON]» за договором №SME0013103 від 21 травня 2008 року, складає: за кредитом - 23436,55 доларів США, по відсотках 15613,67 доларів США, пеня-169405,52 доларів США та за договором №SМЕ0013323 від 26 травня 2008 року, складає: за кредитом 30725,11 доларів США, по відсотках 20923,95 доларів США, пеня 230813,86 доларів США. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору №SME0013103 від 21 травня 2008 року, та договору №SМЕ0013323 від 26 травня 2008 року (т.1 а.с.29, 30-66,67,68). Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачка та [PERSON] від виконання своїх зобовязань ухиляються. Судом встановлено, що ПАТ«Альфа - [PERSON]» направив [PERSON], [PERSON], вимоги про погашення заборгованості за договором №SME0013103 від 21 травня 2008 року, та договором №SМЕ0013323 від 26 травня 2008 року (т.1 а.с.69,70,70 звор.). Судом встановлено, що 12 лютого 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №268, згідно з яким запропоновано звернення стягнення на нерухоме майно жилий будинок з надвірними спорудами, житловою площею 66,6 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Качалова ,17, який належить [PERSON] на праві власності. Вказане нерухоме майно було передано в іпотеку ЗАТ «Альфа - [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ«Альфа - [PERSON]», в якості забезпечення виконання зобовязань за договором про надання траншу №SME0013103 від 21 травня 2008 року, зо був укладений між [PERSON] та ЗАТ «Альфа - [PERSON]». Встановлено, що у серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року, залишеним без змін Ухвалою апеляційного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог (т.1 а.с.194-200). Згідно звіту про незалежну оцінку № ВА 171101-003 від 01 листопада 2017р. ринкова вартість жилого будинку з надвірними спорудами, загальною площею 103,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці 0,0563 га за адресою: м. Одеса, вул. Качалова ,17, на дату складання висновку, складає 1470728,00 грн. (т.2 а.с.5-72). 21 листопада 2017 року представник відповідачки в судовому засіданні заявила клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи на розгляд якої поставити питання, яка дійсна (реальна) вартість предмету іпотеки за Договором іпотеки від 21 травня 2008 року, а саме жилий будинок з надвірними спорудами, житловою площею 66,6 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Качалова ,17 (т.2а.с.2-3) Ухвалою суду від 21 листопада 2017 року дане клопотання було залишено без руху, у звязку з несплатою судового збору (а.с.74). Ухвалою суду від 30 листопада 2017 року клопотання про призначення оціночно -будівельної експертизи було залишено без задоволення. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобовязання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобовязанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобовязання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобовязань або зменшити їх. Забезпечувальне зобовязання (взаємні права та обовязки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобовязанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобовязанням). Виконання забезпечувального зобовязання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення своїх вимог за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобовязання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Частиною пятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Як убачається з кредитного договору, строк його дії до 08 лютого 2018року. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторонам іпотечного договору надано можливість вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі окремого договору або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. При цьому, вказана норма лише визначає можливість укладання окремого договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак аж ніяк не забороняє іпотекодержателю застосовувати визначений договором спосіб задоволення його вимог за наявності судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 2 ст. 36 цього Закону визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосовувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із положеннями частини третьої зазначеної статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. При цьому згідно частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Відповідно до п. 6.1 договору іпотеки від 21 травня 2008 року, у випадку невиконання основного зобовязання, невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов цього договору та в інших випадках, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1 а.с.26). Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. З огляду на положення ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено можливість при зверненні стягнення на предмет іпотеки, застосовувати процедуру продажу іпотечного майна на користь третьої особи. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 28 вересня 2016 року у справі №6-1243цс16, порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Згідно п. 6.2 Договору іпотеки від 21 травня 2008 року звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду; виконавчого напису або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами кредитного договору та договору іпотеки, для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі за №6-1219 цс 16 від 14 вересня 2016 року, відповідно до частини третьої статті 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки та судових витрат, підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовій збір в розмірі 34880,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved