Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просив визначити за нею, відповідачем, [PERSON] (померлим [INFO] ) та [PERSON] (померлою [INFO] ) по 1/4 частці за кожним у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй, відповідачу, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить вищевказана квартира. [INFO] помер [PERSON] батько позивача і дідусь відповідача. Після смерті останнього відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частку спірної квартири. Спадкова справа не заводилась, спадщина не оформлювалась, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після його смерті, оскільки є його рідною донькою та фактично прийняла спадщину. [INFO] померла [PERSON] , мати позивача та бабуся відповідача. Після смерті останньої відкрилась спадщина на належну їй частку спірної квартири. Позивач, у встановлені законом строки, звернулась до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Після спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини позивач звернулась до нотаріуса з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою від 18.07.2020 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що не виділена (не визначена) частка спадкодавця у спадковому майні. Крім того, співвласниками спірного нерухомого майна є також сторони. Через неможливість добровільного укладення договору між співвласниками майна у зв`язку з тим, що двоє з чотирьох співвласників померли, необхідність в майбутньому сторонам розпорядитись своїми частками у праві власності на спільне майно, а також у зв`язку з неможливістю оформити спадкові права на спадкове майно, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів як співвласника нерухомого майна та спадкоємець, який не має можливості оформити спадщину. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження. У судове засідання, призначене на 18.02.2021 на 10:30 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач надав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з тим, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи і\~оцінивши наявні\~в ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.03.2000 Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Договір про визначення часток у праві власності на квартиру відсутній. Згідно відповіді Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.08.2020 право власності на спірну квартиру станом на 28.12.2012 зареєстровано за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, [INFO] у віці 74 років [PERSON] помер, про що зроблено відповідний актовий запис №2222. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сірякової О.В. №195/02-31 від 13.07.2020 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку спірної квартири після смерті її батька [PERSON] , у зв`язку з тим, що частки у праві власності на квартиру не визначено і їх неможливо визначити за заявою інших співвласників, оскільки з чотирьох співвласників двоє померли. Зі змісту вказаної постанови також вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] у віці 81 років [PERSON] померла, про що зроблено відповідний актовий запис №174. Згідно відповіді приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сірякової О.В. від 04.11.2020 №359/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини першої статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю та згідно статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. За положеннями статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки двоє із співвласників вищезазначеної квартири померли, то визначити їх частку у праві спільної сумісної власності неможливо, тому що немає можливості з`ясувати домовленість між співвласниками. Відповідно до положень статті 1226 ЦК України суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно листа від 16.05.2013 №24-754/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до статті 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статей 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими судом, доведено, що позивачу, її померлим батькам та відповідачу, на праві спільної сумісної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно, з урахуванням вимог статті 370 ЦК України, їх частки є рівними й кожному із співвласників належить по 1/4 частині вказаної квартири. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України з державного бюджету позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду з позовом. Інші 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved