Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 21 листопада 1998 року, він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого останнім часом у них частко виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. З січня 2013 року подружніх стосунків вони не підтримують, проживають окремо спільного господарства не ведуть. Спору про розподіл майна не мають. Вважає, що збереження сім»ї та примирення є неможливим, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, у разі ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень на позовну заяву не надала. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 352, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серія І-БК № 029942, від 21 листопада 1998 року. (а.с.4) Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved