Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просили визначити розмір ідеальних часток в праві спільній сумісній власності. У обґрунтування позову вказали, що на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1996 на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]І та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], при спадкуванні його частки її розмір за взаємною згодою сторін було успадковано в рівних частинах [PERSON] та відповідачем [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 21.05.2013 визначено порядок користування вказаною квартирою, але на сьогоднішній день між сторонами виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження майна. Оскільки розмір її ідеальної частки не визначений, а відповідач не бажає в добровільному порядку оформити визначення часток, позивачі звернулися до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Із наявних у справі письмових доказів встановлено, що на підставі дублікату Свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 23.03.1996 на підставі розпорядження від 12.03.1996 №0435, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] [INFO] помер однин із співвласників [PERSON] Після його смерті Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.04.2004 на ? частку квартири [ADDRESS] яка належала спадкодавцю. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] набули право власності кожна на 1/8 частку квартири. Відповідач [PERSON] своє право власності на вказану частку зареєструвала в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом з вказаного реєстру від 22.06.2004 У ході розгляду справи встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 21.05.2013 визначено порядок користування спірною квартирою. Однак, як пояснив представник позивача, сторони не можуть дійти згоди щодо визначення часток в добровільному порядку. Відповідно до вимог частини першої статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За правилами частини першої статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю сторін. Аналогічне прави встановлено частиною другою статті 372 ЦК України і відносно поділу майна, що є у спільній сумісній власності. Частиною третьою наведеної норми передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи, що квартира належала чотирьом співвласникам (позивачам, відповідачу та спадкодавцю), на праві спільної сумісної власності, тобто вважається по ? частки кожному. Після смерті одного із співвласника його частка успадкована двома іншими співвласниками [PERSON] та [PERSON] Відповідно частки сторін становитимуть [PERSON] - 3/8, [PERSON] - 2/8 та [PERSON] - 3/8, що складає одну цілу. Таким чином, з огляду на те, що в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди розміру їх часток позов підлягає задоволенню . На підставі статті 88 ЦПК України витрати позивачів на оплату судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню на їх користь з відповідача.

Outcome: approved