overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 12.01.2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 2015 року однією сім'єю не проживають через зловживання відповідачем спиртних напоїв та сварок, які виникають у зв'язку з цим, що негативно впливає на виховання дочки. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 12.01.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 6 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та їх дитини. При цьому суд приймає до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14 березня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №141. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння між ними, відмінності поглядів на сімейні відносини і сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Відповідач постійно влаштовує сварки, в тому числі у присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь і гідність позивачки. Відповідач матеріально не допомагає, не бажає влаштовуватись на роботу. Спільне господарство не ведеться з травня 2012 року. Фактично шлюбні відносини відсутні з того ж часу. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 14 березня 2003 року між позивачкою та [PERSON] у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №141 (а.с. 5). Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечую проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 15 серпня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 279. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], з позивачкою. Життя з відповідачем не склалося внаслідок постійних суперечок, давніх образ, різних поглядів на виконання подружніх обов'язків, а також неможливості подальшого спільного проживання. З 2010 року шлюбні відносини з відповідачем фактично були припинені, спільне господарство вона з відповідачем не веде, у відповідача склалося своє особисте життя. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги не визнає, на розірвання шлюбу не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2003 року між позивачкою та [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №279. [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 14 січня 2016 року сторонам було надано строк на примирення 1 місяць. За час, наданий судом, сторони не примирились, спільного господарства не ведуть. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що шлюб підлягає розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 21 грудня 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №533. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З 2015 року однією сім'єю вони з відповідачем не проживають, так як не зійшлись характерами. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 21 грудня 2001 року між позивачкою та [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №533 (а.с. 4). [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі (а.с. 3). Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечую проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 06.05.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. З 10 вересня 2014 року сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.05.2006 року, що підтверджується відповідними записами в свідоцтві про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER] , яке видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №234 (а.с.7). Позивачка є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим 17.10.2006 року виконкомом Старо-Кримської селищної ради міста Маріуполя Донецької області, про що складено актовий запис № 36. З 10 вересня 2014 року сторони спільно не проживають. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою від 16 листопада 2015 року, виданою директором ККП «УК «Західна» (а.с.5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 11.11.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №104, від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. При цьому позивачка посилається на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинились унаслідок розбіжностей у характерах, різних поглядів на життя, відсутності взаємопорозуміння, вважає, що відновити сімейні стосунки неможливо і просить розірвати шлюб, стягнути судові витрати з відповідача. При цьому, зауважує, що спору відносно місця мешкання дитини та розподілу майна не має. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 11.11.2011 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №104. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, при таких обставинах шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмір 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 07.03.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, [PERSON] ВладиславаОлександровича, [INFO], яка мешкає разом із нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 07.03.2003 року сторони в справі перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, [PERSON] ВладиславаОлександровича, [INFO]. Дитина мешкає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з 03.12.2015 року.\~ Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. За час проживання з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач. Спільно сторони не проживають. На даний час син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на неповнолітню дитину не надає, а тому позивачка просить стягувати з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З урахуванням позиції позивача, суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], відповідач вказаний його батьком. Відповідно до довідки, виданої Вовковинецькою селищною радою від 21 грудня 2015 року, на утриманні [PERSON] знаходиться її син - [PERSON]. Задовольняючи вимоги позову, суд вважає вірним визначити аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 11 червня 1983 року у Палаці одруження «Дзержинський», актовий запис № 1308, зареєструвала шлюб з [PERSON] Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Посилалася, що сумісне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Відповідач неодноразово зраджував їй та зловживає алкоголем. Весь тягар по утриманню родини лежить на позивачці. Примирення вважає неможливим. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 2010 року. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях просив задовольнити позов, у разі неявки відповідача наполягав на заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.06.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 2010 року, спільне господарство у сторін не ведеться, збереження шлюбу позивач вважає неможливим. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на у тримання дітей у розмірі ? з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 01 червня 2002 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2015 року було розірвано. Від шлюбу вони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання не надає. Тому, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги уточнила та остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та просила справу розглядати бей її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій уточнені позовні вимоги визнав та просив справу розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Допомогу на утримання малолітніх дітей відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти на двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved