Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до ПАТ «Дельта Банк». До суду надійшла заява [PERSON] про зменшення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму вкладу за договором № 001-16509-090914 від 09.09.2014 року в розмірі 12 874 долара США 23 цента. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що ним на виконання умов вищевказаного договору банківського вкладу було внесено на рахунок ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти, проте на вимогу позивача банк кошти не повернув. За наведених обставин позивач просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки, суду не повідомив. За наведених обставин враховуючи положення ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутності представника відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 вересня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США № 001-16509-090914. На виконання умов вказаного договору [PERSON] внесено на рахунок ПАТ «Дельта Банк» суму вкладу в розмірі 12 000 доларів США 00 центів, строком до 09 жовтня 2014 року, який був продовжений, ще на два місяці до 09.12.2014 року, зі сплатою 9,25 % річних. Після закінчення дії вищевказаного договору ПАТ «Дельта Банк» суму вкладу [PERSON] повернено не було. На вимогу позивача про повернення вкладу та припинення дії договору з 09.12.2014 року будь-якої відповіді [PERSON] так і не отримав. Станом на 09.12.2014 року залишок відсотків складає 795 дол. США 23 цента. Частиною 1 статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно вимог ч. 3 ст. 1060 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Оскільки, вимоги ч. ч. 2, 3 ст.1060 ЦК України є однією з умов, на яких між позивачем та відповідачем укладений вищевказаний депозитний договір, суд вважає, що відповідач істотно порушив свої зобов'язання по цьому договору, фактично позбавивши останнього його права, передбаченого Законом, на повернення вкладу на першу вимогу, на що він розраховував при укладенні цього договору. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. За таких обставин, підсумовуючи викладене, слід зазначити, що суд, за наслідками повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, вважає, що позов [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» про розірвання договорів банківського вкладу та стягнення грошових коштів, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 3197.95 грн. (12 874 дол. США 23 цента * 24,84 грн. (курс валют НБУ станом на 10.02.2015 року - ухвалення рішення) = 319 795 грн. 97; 1 % ціни позову 3197.95 грн.). Враховуючи викладене,

Outcome: approved