Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з вуличними будівлями та спорудами загальною площею - 82,60 кв.м, житловою площею - 34,10 кв.м, що розташований по [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтуванні позову зазначено, що[INFO] в [ADDRESS] помер чоловік позивача - [PERSON] .. Після смерті їїчоловіка відкрилась спадщина на майно покійного, яким є житловий будинок по [ADDRESS] та земельні ділянки за вказаною адресою загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221480201:01:048:0078 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); загальною площею 0,3930 га, кадастровий номер 3221480201:01:048:0079 для ведення особистого селянського господарства. Постановоюпро відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 листопада 2019 року, державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я спадкодавця, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду для відновлення своїх спадкових прав. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити (а.с. 99). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надіславши до суду заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 29, 100, 101). Відповідно до ч. 3 ст.200, ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 158/2019, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] в с. Барахти, помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №5 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про одруження [INFO] [PERSON] одружився із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить також житловий будинок по [ADDRESS] . У встановленому порядку та строки [PERSON] звернулась до Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини на підставі якої була заведена спадкова справа № 158/2019 (а.с.31-83). Як вбачається із спадкової справи із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулися дружина померлого [PERSON] та дочки [PERSON] , [PERSON] , які відмовилися від прийняття спадщини після смерті батько на користь дружини померлого - [PERSON] (а.с.37, 39). 14 листопада 2019 року нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, господарські будівлі та спорудипо [ADDRESS] зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, та роз`яснено право звернення до суду (а.с.82). Згідно технічного паспорту №505 на домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] та архівної довідки від 18 вересня 2019 року за вих. №1655 КП КОР «Західне БТІ» нерухоме майно за вище вказаною адресою заінвентаризовано на ім`я [PERSON] , право власності не зареєстровано (а.с.21-23). Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок побудовано спадкодавцем на законних підставах. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у п.216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved