Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У грудні 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Позов обґрунтований наступним. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Окрім позивача спадкоємцем після смерті [PERSON] є їх дочка [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини, і таким чином позивач являється єдиним спадкоємцем померлого. В 1994 р. вищевказана квартира була приватизована [PERSON] та його батьками в рівних частках. Після смерті матері [PERSON] успадкував 1/6 частину зазначеної квартири, про що отримав свідоцтво про право на спадщину, однак своє право власності на вищевказану частку квартири в БТІ не зареєстрував. Після смерті батька було здійснено розподіл спадщини між [PERSON] та його рідним братом, в результаті чого [PERSON] став одноособовим власником усієї квартири, але своє право власності в БТІ не зареєстрував. У зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на квартиру на ім'я спадкодавця нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS]. Від позивача та її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач Київська міська рада повідомлена про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання свого представника не направила, заперечень на позов не подала, у зв'язку з чим суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак її неявка не перешкоджає встановленню фактичних обставин справи. Враховуючи неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. В 1994 р. квартира [ADDRESS] була набута у власність [PERSON], його батьком [PERSON] та матір'ю [PERSON] в рівних частках на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 3 березня 1994 р. (а.с. 4-5). 21 квітня 1994 р. право власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Виконкомом Київської міської ради народних депутатів за реєстровим № 5075/3592. Після смерті матері [PERSON] успадкував 1/6 частину, а після смерті батька - 1/4 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 19 березня 1998 р. (а.с. 8, 9). Таким чином [PERSON] набув у власність ? частини квартири [ADDRESS]. На підставі нотаріально посвідченої угоди про розподіл спадкового майна від 19 березня 1998 р., укладеної між [PERSON] та його рідним братом [PERSON], [PERSON] став одноособовим власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6-7). Судом встановлено, що право власності [PERSON] на усю квартиру [ADDRESS] зареєстроване не було. Проте вказана на обставина не має значення для вирішення даного спору, оскільки норми цивільного законодавства, яке діяло станом на 1998 р. (ЦК Української РСР та Закон України «Про власність») не пов'язували момент набуття права власності на спадкове майно з державною реєстрацією права власності. Чинне законодавство також не пов'язує момент набуття права власності на спадкове майно з державною реєстрацією права власності. Так відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що вказана квартира має загальну площу 50,32 кв.м., жилу площу 30,2 кв.м. і складається з двох жилих кімнат та місць загального користування - кухні, ванної, вбиральні, коридору, балкону. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишив, а тому спадкування після його смерті у відповідності з положеннями ч. 2 ст. 1223 ЦК України має здійснюватися за законом. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина - позивач [PERSON], та дочка [PERSON] Дочка померлого [PERSON] від спадщини відмовилася, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою, а отже позивач як спадкоємець першої черги має право на спадкування після смерті чоловіка усього належного йому майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу (а.с. 11). Позивач надала докази, які підтверджують належність права власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON], проте відсутність реєстрації права власності померлого у реєстрі прав власності на нерухоме майно робить неможливим оформлення права позивача на спадщину. Так відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З огляду на встановлені обставини, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, яка надає кожній особі право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та визначає можливі способи захисту прав, та ст. 328 цього Кодексу, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. На підставі викладеного,

Outcome: approved