Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та 05.08.2004 року у них народився син - [PERSON]. На даний час шлюб між сторонами розірвано та на підставі рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15.05.2008 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON]. Зазначає, що відповідач взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, з 2009 року взагалі не мав наміру зустрічатися та спілкуватися з сином, не проявляє інтересу до його навчання, ні разу не відвідував школу, не проявляв наміру навідувати сина в лікувальних закладах під час захворювання та за його місцем проживання. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками, а тому позивач була змушена звертатись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала за викладеними в ньому обставинами і просила про його задовольнити, після оголошеної перерви у судове засідання не з'явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає (а.с.60). Представник третьої особи виконавчого комітету Житомирської міської ради як орган опіки та піклування в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розглядати справу у відсутність їх представника, позов підтримують, вважають його обґрунтованим, а також надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 13.01.2017 року відкрито провадження у справі. Дослідивши матеріали та обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 19.10.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 19.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.7). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21.08.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції (а.с.5). Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 15.05.2008 року з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 11.12.2007 року і до його повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с.6) Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як вбачається з листа загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №19 [PERSON] навчається у 8-Б класі, його вихованням займається мати. Вона постійно відвідує школу, спілкується з класним керівником та реагує на зауваження стосовно поведінки сина. Протягом навчання дитини в школі батько [PERSON], жодного разу не відвідував навчальний заклад та не цікавився навчанням сина (а.с.36). Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №992 від 18.10.2017 року (а.с.62), [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про стан здоров'я дитини, не цікавиться життям сина та успіхами в навчанні. За інформацією ЗОШ №19 м.Житомира, де навчається [PERSON], батько дитини протягом навчання дитину жодного разу не відвідував навчальний заклад та не цікавився навчанням сина. При з'ясування думки малолітнього [PERSON] було встановлено, що він не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав, фактично втратив з ним родинні зв'язки. На підставі наведених вище фактів, виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У судовому засіданні суд заслухав дитину [PERSON], який пояснив, що більше п'яти років батька не бачив, за той час поки справа в суді він теж не приходив і не спілкувався з ним. Батько ніколи не ходив на батьківські збори, коли він хворіє всі ліки купує йому мама. Вважає, що доцільно позбавити батьківських прав батька. Відповідно до ч.1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], а також те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, тому позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача має бути стягнено судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved