overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У вересні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач офіційно не працює, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-184 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку ( доходів) до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги. Так, як відповідач офіційно не працює, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох малолітніх дітей аліменти у розмірі 1800, 0 грн, проте не менше 1500, 0 грн щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходяться на утриманні матері, відповідач офіційно не працює, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1600, 0 грн щомісячно ( по 800, 0 грн на кожну дитину), починаючи з дня подачі позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-24 00:00:00

У вересні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, з грудня місяця 2013 року сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходів) до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що протягом чотирьох років позивачка та відповідач проживали однією сімєю, під час якого у них народилася дитина, [PERSON], 08 січня 2014 року. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 800, 0 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У вересні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, з серпня місяця 2015 року вони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо виховання та тримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст.ст. 84, 180-183 СК України просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання малолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 700, 0 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також 500, 0 грн щомісячно на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня подачі позову. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково. Просив стягнути з відповідача на корсить позивача на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 350, 0 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача аліменти у розмірі 100, 0 грн до досягнення дитиною 3-річного віку. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2013 року , від якого у них 04 квітня 2014 року народився син, [PERSON]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, з серпня місяця 2015 року сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини відповідач належним чином не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частинами 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що що дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, зважаючи на стан здоровя та матеріальне становище позивача, відповідача, а також на ту обставину, що відповідач офіційно працевлаштований, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також 400, 0 грн щомісячно на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У вересні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, шлюб розірваний, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], 11 квітня 2007 аліменти у розмірі 1\~000,00грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подачі позову. У судове засідання позивач не зявилася, її представник направленим до суду листом просив розглядати справу у свою відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбу, під час якого у них народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, шлюб розірваний, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 800, 0 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У вересні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилалась на те, що з 01.10.1983 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітнього сина. З 1987 року не підтримують подружні стосунки і мешкають окремо. Претензій матеріального характеру одне до одного не мають. Однак відповідач не бажає розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану, тому вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, пояснила, що позивачка її рідна сестра, наполягає на розірванні шлюбу у зв`язку з тим, що тривалий час мешкають окремо і стали чужими людьми, а сім`я їх розпалась. Наполягає на розгляді справі за відсутності відповідача, який ухиляється від судового розгляду, і ухваленні заочного рішення. Відповідач [PERSON] в період з вересня 2015 року по 20.11.2015 року в судове засідання не з`явився і не повідомив про поважні причини своєї неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, як не надав заперечень проти заявлених позовних вимог. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивачки не заперечує проти такого вирішенні справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивачки [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 01.10.1983 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу мають одного повнолітнього сина, який мешкає окремо від батьків. З 1987 року сторони не підтримують стосунки як подружжя і мешкають окремо. Бажання зберегти сім`ю ніхто не має, тому що вважає, що сім`я розпалась. Спору про житло, майно між подружжям немає. Відповідач не виявив бажання розірвати шлюб і звернутись у відділ реєстрації актів цивільного стану. Позивачка просить не змінювати прізвище після розірвання шлюбу. Витрати, пов`язані з розглядом справи, бере на себе. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

У вересні місяці 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 29 лютого 2004 року помер його дідусь [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КЕ 265673 виданого 02 березня 2004 року виконавчим комітетом Поставмуківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 1, 66 га, що знаходиться на території Поставмуківської сільської ради Полтавської області, яка належала померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0209527 виданого на підставі рішення Чорнухинської районної державної адміністрації від 26 грудня 1996 року. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом і має право на спадкування майна померлого, земельної ділянки. Просив суд визнати право власності на земельну ділянку за ним. Мати позивача [PERSON], сестра [PERSON] та брат [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується відповідними заявами. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 29 лютого 2004 року помер дідусь позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КЕ 265673 виданого 02 березня 2004 року виконавчим комітетом Поставмуківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 1, 66 га, що знаходиться на території Поставмуківської сільської ради Полтавської області, яка належала померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0209527 виданого на підставі рішення Чорнухинської районної державної адміністрації від 26 грудня 1996 року. Спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились від спадщини померлого [PERSON] на користь позивача [PERSON]. Позивач має бажання прийняти спадщину, але через відсутність оригіналу правовстановчих документів на землю не зміг своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд ухвалюючи рішення бере до уваги відсутність спору по цивільній справі, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну частку (пай) у позивача немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У вересні місяці 2015 року позивач, [PERSON], звернувся з позовом до Чорнухинської селищної ради, в якому вказує, що його батько [PERSON] проживав в житловому будинку по вулиці Комсомольська,27 в смт. Чорнухи Чорнухинського району Полтавської області. 20 лютого 2015 року батько помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в смт. Чорнухи вул. Комсомольська,27 Чорнухинського району Полтавської області. Оскільки він є спадкоємцем першої черги, і за законом має право на спадкування майна житлового будинку із господарськими будівлями, просив визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в смт. Чорнухи по вул. Комсомольська,27 Чорнухинського району Полтавської області, за ним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Комсомольській, 27 смт. Чорнухи Полтавської області, який належав батьку позивача [PERSON] за [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року помер батько позивача [PERSON], мати позивача померла 05 червня 2014 року. Після смерті батька залишилася спадщина житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: смт. Чорнухи вул. Комсомольська,27 Полтавської області. Спадкоємцями померлого є син [PERSON] та дочка [PERSON]С, яка відмовилася від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька, на користь брата [PERSON] Позивач, [PERSON], є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія I-КЕ № 006776, і відноситься відповідно до ст. 1261 ЦК України до першої черги осіб, які спадкують майно за законом і тому він має право на спадкування майна померлого житлового будинку із господарськими будівлями, який розташований за адресою: смт. Чорнухи вул. Комсомольська,27 Полтавської області. Згідно ч.1\~\~ ст.1270 ЦК України\~\~ для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3\~\~ ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом». Для визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями за позивачем є всі правові підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У вересні місяці 2015 року позивач звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 14 листопада 2009 року уклали шлюб, який зареєстрований Лісоводською сільською радою Городоцького району Хмельницької області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягає на його задоволенні, суду пояснив, що у наданий судом термін для примирення вони не дійшли згоди, збереження сім»ї є неможливим, тому шлюб за таких обставин збережений бути не може. Відповідач в судове засідання після надання додаткового строку для примирення не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 листопада 2009 року, який зареєстрований Лісоводською сільською радою Городоцького району Хмельницької області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини у квітні місяці 2015 року та з того часу не підтримують їх. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, в наданий судом термін не вживали заходів до примирення. Термін надання строку для примирення вичерпано, тому за наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сім»я збережена бути не може. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У вересні місяці 2015 року позивач звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 21 квітня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 450. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, протилежних поглядів на шлюб та сім»ю, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягає на його задоволенні. Суду пояснив, що внаслідок відсутності взаєморозуміння, шлюбні відносини ними припинені у серпні місяці 2015 року, в наданий судом термін для примирення не дійшли згоди, збереження сім»ї є неможливим, тому шлюб за таких обставин підлягає розірванню. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та просить його задоволити. Причиною розірвання шлюбу є інша жінка. Заходи вжиті судом щодо примирення та збереження сім»ї виявились безрезультатними. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що сторони 21 квітня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 450. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх з серпня місяця 2015 року, проживають окремо один від одного. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, в наданий строк для примирення не дійшли згоди щодо збереження сім»ї. Тому за наведених обставин суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки сім»я збережена бути не може та строк для збереження сім»ї повністю вичерпано. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved