Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У грудні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON],, яким просила визначити рівними частки у 2/3 частинах квартири [ADDRESS], які є їх спільною сумісною власністю, оскільки відповідачка відмовляється визначити ідеальні частини в позасудовому порядку. Також просила визнати за собою право власності на 1/3 частини квартири оскільки відповідачки безпідставно утримує у себе оригінал правовстановлюючого документу на квартири, що перешкоджає реалізації її права власника. Ухвалою суду від 17 лютого 2015 р. до спільного розгляду з первісним позовом було прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення узагальнених часток у спільній сумісній та частковій власності на дану квартиру в розмірі 5/9 за відповідачкою, а за позивачкою 4/9 відповідно. В судовому засіданні представник позивачки просив позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову просив відмовити посилаючись, що частки у спільній частковій власності сторін на підлягають об'єднанню з ідеальною частиною, що визначається для них у спільній сумісній власності, оскільки мають самостійні правовстановлюючі документи. Відповідачка з представником проти задоволення первісного позову не заперечували та просили задовольнити їх зустрічний позов, мотивуючи його бажанням мати єдиний правовстановлюючий документ на частину квартири, що належать їй. Відповідачка визнала, що не віддає позивачці - своїй матері правовстановлюючі документи на квартиру, оскільки має сумній через її похилий вік в розумності її дій. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Відповідно до дублікату свідоцтва про право власності на житло від 19 грудня 1995 р. квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належала [PERSON], його дружині [PERSON] та дочці [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Право спільної сумісної власності співвласників за дублікатом свідоцтва було зареєстровано 20 серпня 2009 р. Після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за законом до Другої миколаївської державної нотаріальної контори звернулися доньки спадкодавця [PERSON], [PERSON] та вдова [PERSON] Заявою від 14 грудня 2012 р.. [PERSON] і [PERSON] визначили частку спадкодавця [PERSON] в праві спільної сумісної власності на дану квартиру в розмірі 1/3. 14 грудня 2012 р. державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на користь спадкоємців - доньок [PERSON], [PERSON], дружини [PERSON] в рівних частках, по 1/3. Спадковим майном була 1/3 частина спірної квартири, відповідно за кожним спадкоємцем зареєстровано право власності на 1/9 частину даної квартири. Крім того, 14 травня 2013 р. за нотаріальним договором за реєстровим №3-197 [PERSON] подарувала належну їй 1/9 частини даної квартири [PERSON] Відтак [PERSON] і [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності 2/3 частини даної квартири на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло від 19 грудня 1995 р. Крім того, [PERSON] належить 1/9 частині квартири згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 грудня 2012 р. за реєстровим №3-1874, а [PERSON], належить дві ідеальні частини квартири по 1/9 - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 грудня 2012 р. за реєстровим №3-1880 та на підставі договору дарування від 14 травня 2013 р. за реєстровим №3-197. Оскільки відповідачка не погоджується визначити ідеальні частини у праві спільної сумісної власності на 2/3 частини квартири уклавши з співвласником [PERSON] відповідний договір і утримує у себе оригінал дублікату свідоцтва про право власності на житло від 19 грудня 1995 р., тої порушене право піддягає захисту. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, якщо іншого не передбачено законом або договором, частки співвласників, що визначаються у праві спільної сумісної власності є рівними. Підстав для відступлення від принципу рівності часток співвласників судом не встановлено. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню шляхом визначення часток співвласників у праві власності на 2/3 частини даної квартири рівними - по 1/3 кожній, та визнання за позивачкою права власності на визначену для неї частину. Зустрічний позов [PERSON] не обґрунтований наявністю спору або перешкод у реалізації права власності щодо вже зареєстрованих за нею особисто частин у праві часткової власності на квартиру та неможливості вільно розпоряджатися частиною, що визначена для неї у спільній сумісній власності на підставі кількох окремих правовстановлюючих документів. Крім того, зустрічний позов не містить норми матеріального права в обґрунтування зустрічних позовних вимог. Тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON], слід відмовити через безпідставність. Згідно ст. 88 ЦПК України позивачці за рахунок відповідачки слід відшкодувати оплаченого 454,07 грн. судового збору

Outcome: approved