Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У жовтні 2013 року та в листопаді 2013 році [PERSON] звернувся до суду з аналогічними заявами про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2013 року в справі за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення із останніх у солідарному порядку 1 687 095 грн. 30 коп. заборгованості за кредитним договором №148/П/84/2008-980 від 03.09.2008 року. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що протягом усього часу розгляду справи та ухвалення заочного рішення 17 вересня 2013 року перебував у відрядженні за кордоном і не міг бути присутнім у судовому засіданні, а тому був позбавлений можливості надати докази, які б мали значення для правильного вирішення справи. На думку заявника позивачем було здійснено невірний розрахунок заборгованості. У зв'язку з наведеним [PERSON] просив скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні заявник заяву про скасування заочного рішення підтримав у повному обсязі. Представник ПАТ «Комерційний банк «Надра» проти заяви заперечила вказуючи, що відповідачі, в тому числі й [PERSON] належним чином повідомлялися про судові засідання, однак свідомо не з»являлися до суду маючи на меті зволікання розгляду справи. При цьому, твердження [PERSON] про невірний розрахунок заборгованості не підтверджено жодними належними і допустимими доказами й ґрунтуються лише на припущеннях останнього. Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово викликався в судові засідання шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації, що підтверджено копією паспорта та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС, УДМС України в м. Києві (а.с. 17,18, 46), більше того, 31.05.2013 року отримав виклик до суду саме за адресою місця реєстрації (а.с. 55). Згідно ч.5, ч.9 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур»єра за адресою зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам надсилається за адресою їх місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому, у разі відсутності цих осіб за такою адресою, вважається що судовий виклик чи повідомлення вручене їм належним чином. За правилами ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого не відоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. 8 серпня 2013 року здійснено оголошення в засобах масової інформації про виклик відповідачів у даній справі в судове засідання на 17.09.2013 року. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 12.09.2013 року [PERSON] оскаржено ухвалу від 21.05.2013 року про відкриття провадження у даній справі. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі достовірно знали про знаходження даної справи в провадженні суду, час і місце її розгляду, що не виключало можливості їх участі у справі як особисто так і через представників. При цьому, рішення було винесено без участі відповідачів оскільки останні не з'явилися в судове засідання та не повідомили про причини неявки без поважних причин. При винесенні заочного рішення від 17 вересня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва досліджувався порядок нарахування і розмір заборгованості за кредитним договором. Вказуючи про невірний розрахунок заборгованості за кредитним договором [PERSON] не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаної обставини та спростування правильності розрахунків. За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, тому заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Outcome: dismissed