Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] через представника - адвоката Сабліну Юлію Сергіївну звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання недійсним кредитного договору №0486-2730, укладеного 13 вересня 2020 року [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис НРЕ 230927, вчинений 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№8141 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС»заборгованості за кредитним договором №0486-2730 від 13 вересня 2020 року в розмірі 28722 грн. 96 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 13.09.2020 року між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено кредитний договір «Стандарт» №0486-2730 шляхом його підписання електронним цифровим підписом на сайті «KreditKasa». 05.09.2021 року позивач дізнався, що за даним кредитним договором було видано виконавчий напис №8141 від 09.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бригідою Володимиром Олександровичем та 26.08.2021 року відкрито виконавче провадження №66616070 про стягнення з [PERSON] коштів в розмірі 28722 грн. 96 коп. Позивач вважає, що укладений договір споживчого кредитування у цілому не відповідає вимогам законодавства, оскільки умови договору, щодо встановлення розміру процентів (2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом) та річна відсоткова ставка до 730 % за рік є несправедливими у розумінні статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язання за кредитним договором та з цих підстав просить визнати договір недійсним . Крім цього, вважає, що виконавчий напис №8141\~від 09.06.2021\~рокує незаконним, вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги. Вказує, що документами, які встановлюють заборгованість, є кредитний договір із графіком погашення та довідкою про заборгованість. При цьому, договір який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально. Враховуючи, що умови кредитного договору не відповідають вимогам законодавства, щодо розміру процентів за прострочення зобов`язання, виконавчий напис нотаріуса вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріуса, а саме без нотаріально посвідченого кредитного договору та встановлення безспірності боргу, тому просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Сабліна Ю.С. у заяві від 18.10.2021 року просила провести розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. (а.с.134) Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. У відзиві на позов від 12.10.2021 року розгляд справи просив проводити за відсутності представника відповідача та просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Обґрунтовуючи заперечення на позов щодо визнання договору кредити недійсним, вказує, що при укладені договору [PERSON] діяв вільно, виходячи з власних інтересів, прийняв рішення про вибір контрагента та про вступ з ним у договірні відносини. Сторони договору визначили характер договору, який вони уклали, зміст правочину, в тому числі порядок видачі та погашення кредиту. Відсутність застережень та зауважень до правочину свідчили про згоду позичальника зі всіма умовами. Таким чином доводи позовної заяви в цій частині є необґрунтованими та не свідчать про порушення вимог законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів» при укладанні спірного кредитного договору. Щодо позовної вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню вказав, що після спливу встановленого [PERSON] строку для добровільного погашення боргу за договором кредиту, заборгованість не була оплачена та жодних заперечень, в тому числі щодо невизнання боргу, не визнання розміру заборгованості чи відмови від сплати боргу не отримано, такі дії позивача були розцінені відповідачем як згода на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі №0486-2730 від 13.09.2020 року. Відповідач вважає, що вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем виконавчого напису від 09.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №8141 є законним та не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності та ухвалення рішення згідно чинного законодавства України. (а.с.119) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши обставини справи, оцінивши надані по справі докази приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13\~ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду справи встановлено, що 13.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір «Стандарт» №0486-2730. За умовами п.1-4 договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Строк кредиту 14 днів. Термін платежу 26.09.2020 року. Сума кредиту 9400 грн. Нараховані проценти 2632 грн. Разом до сплати 12032 грн. Протягом строку кредиту розмір процентів складає 2 % від суми кредиту за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит. Річна відсоткова ставка складає 730%. Відповідно до п.6 договору у разі, якщо позичальник не повернув суму кредиту у строк встановлений пунктом 2 кредитного договору, за весь час прострочення, включаючи день погашення кредиту, кредитодавець має право нарахувати з урахуванням обмежень визначених пп.5) ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та згідно вимог чинного законодавства України, а позичальник зобов`язаний сплатити до 2% (включно) пені від неповернутої суми кредиту за кожен день прострочення. (а.с.121) Відповідно до довідки про надання одноразового ідентифікатора (одноразового пароля) на підписання кредитного договору [PERSON] одержав електронний підпис з одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) №А912, наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» згідно з даними, заповненими ним в обліковій картці для підписання кредитного договору «Стандарт» №0486-2730. (а.с.124) Згідно виписки з рахунка боржника заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» станом на 05.06.2021 року складає 28\~372 грн. 96 коп. Станом на 05.06.2021 року заборгованість за кредитним договором [PERSON] не погашена. (а.с.123) 27.05.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на адресу [PERSON] було направлено повідомлення з вимогою у строк не пізніше 04.06.2021 року оплатити заборгованість у розмірі 28372 грн. 96 коп. Наголошено, що у разі невиконання зазначеної вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» будуть застосовані заходи примусового судового або позасудового стягнення заборгованості, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі та відкриття виконавчого провадження. 05.06.2021 року уповноважений представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» І.П. Кравчук звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича із заявою про вчинення виконавчого напису, а саме просив вчинити виконавчий напис на кредитному договорі №0486-2730 від 13.09.2020 року. 09.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис НРЕ 230927, зареєстрований в реєстрі за №8141. Згідно виконавчого напису запропоновано звернути стягнення з [PERSON] за кредитним договором №0486-2730 від 13.09.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Загальна сума (із врахуванням плати за вчинення виконавчого напису - 350 грн.), яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 28722 грн. 96 коп. (а.с.120) 26.08.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком Віталієм Миколайовичем розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису №8141, виданого 09.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем та відкрито виконавче провадження ВП №66616070 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 28722 грн. 96 коп. (а.с.14) Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями статей 626-628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У силу статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. У позовній заяві позивач вказує, що оспорюваний договір споживчого кредитування в цілому не відповідає вимогам законодавства. Оскільки у разі, якщо позичальник не провернув суму кредиту у строк, встановлений пунктом 2 кредитного договору за весь час прострочення, включаючи день погашення кредиту, кредитодавець має право нараховувати, а позичальник зобов`язаний сплатити до 2% (включно) пені від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення. Разом з цим відповідно до п.5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є умови договору щодо встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції - суми кредиту) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Таким чином, встановлені заходи відповідальності кредиторів не відповідають вимогам законодавства, а тому є недійсними. Позивач посилається на позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 27.01.200 року у справі №754/6091/18, де суд вказав, що «пункт1,6 кредитного договору щодо встановлення сторонами договору пені у розмірі до 2 % від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки, що становить до 730 % на рік, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності». Позивач зазначає, що відповідно до вказаної постанови Верховного Суду пункт 1,6 типового договору було визнано недійним. Однак позивач звертаючись до суду з даним позовом, просить визнати недійсним кредитний договір №0486-2730, укладений 13 вересня 2020 року [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а не окремий його пункт. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Матеріалами справи узгоджується, що при укладенні оспорюваного кредитного договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; на момент укладення правочину [PERSON] не заявляв додаткових вимог щодо умов оспорюваного договору та в подальшому виконував його умови. При цьому, позичальнику було надано інформацію щодо орієнтованої сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, на підтвердження чого свідчить оспорюваний договір. Тобто, умови кредитного договору були доведені позичальнику та містяться у тексті самого договору кредиту, позичальник з такими умовами був ознайомлений та погодився з ними підписуючи кредитний договір. Крім цього, позивачем під час розгляду справи не надано доказів, що [PERSON] скористався передбаченим частиною шостою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту. Частиною 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції на момент укладення спірного договору, зазначено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Разом з цим, визнання недійсним певного положення правочину не є підставою для визнання недійсним правочину в цілому. Судом відзначається, що предметом даного спору, який розглядається судом є правовідносини пов`язані з виконанням виконавчого напису нотаріуса, при цьому судом не перевірялися питання правильності нарахувань по кредиту в тому числі відсотків та виконання інших умов кредитного договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання недійсним кредитного договору №0486-2730, укладений 13 вересня 2020 року [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, вчинений 09 червня 2021 року суд зазначає наступне. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 50\~Закону України\~«Про нотаріат»\~передбачено,\~що нотаріальна\~дія або\~відмова у\~її вчиненні\~оскаржуються до\~суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. З огляду на наведене захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.\~Це право існує, поки суд не встановить зворотного.\~Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. У позові [PERSON] вказує, що виконавчий напис є незаконним та вчиненим з численними порушення, а саме кредитна заборгованість на підставі якої вчинено виконавчий напис не є безспірною, стягувачем не долучено нотаріально посвідчену копію кредитного договору для вчинення нотаріальних дій. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом під час розгляд у справи вживалися заходи для отримання письмових доказів, а саме на підставі ухвали суду від 20.09.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича належним чином завірену копію виконавчого напису, вчиненого 09 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №8141, а також документи, на підставі яких його було вчинено. (а.с.119-125) При цьому, серед документів, наданих приватним нотаріусом Бригідою В.О. для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, що є недотриманням встановленого порядку нотаріальної дії по вчиненню виконавчого напису, що в свою чергу є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, враховуючи, що заявлена вимога обґрунтована належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про її задоволення та визнання виконавчого напису, вчиненого 09.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем таким, що не підлягає виконанню. Щодо вирішення питання розподілу між сторона судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №66616070 від 26.08.2021 року відкритому на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем №8141 від 09.06.2021 року про стягнення з [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 28722 грн. 96 коп. Відповідно до ст.158 ЦПК України уразі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial