Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

У грудні 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про застосування наслідків недійсності правочину. Позовні вимоги, які були уточнені під час розгляду справи, обґрунтовані тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2016 року, яке набрало законної сили, у справі №753/16880/15-ц кредитний договір №2706/0708/71-454 від 22.07.2008 року, визнаний недійсним. Тому, з урахуванням вимог заяви про зміну предмета позову, позивач просив суд застосувати наслідки недійсності правочину - реституцію шляхом повернення сторін у попередній стан до укладання 22 липня 2008 року кредитного договору №2706/0708/71-454 шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] отриманих за кредитним договором №2706/0708/71-454 від 22.07.2008 року грошових коштів у розмірі 91249,18 доларів США та 149530,80 грн. та стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» отриманих за кредитним договором №2706/0708/71-454 від 22.07.2008 року грошових коштів у розмірі 97000,00 доларів США, а також стягнути судові витрати. Ухвалою судді від 13.12.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 05.04.2018 року справу було призначено в підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 02.07.2018 року до участі в справі залучено третіх осіб : ПАТ «Омега Банк», ПАТ «Дельта Банк». Ухвалою суду від 02.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні. У судове засідання треті особи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2008 року між позивачем та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір №2706/0708/71-454, згідно умов якого позивачу надано кредит у розмірі 97000,00 доларів США на строк з 22.07.2008 року до 22.07.2023 року. 25.05.2012 року між ВАТ «Седбанк» та ПАТ «Дельта Банк», а 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» були укладені договори купівлі-продажу прав вимог за вищевказаним кредитним договором. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2016 року, яке набрало законної сили, у справі №753/16880/15-ц кредитний договір №2706/0708/71-454 від 22.07.2008 року, визнаний недійсним. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.1 ст. 216 ЦК України). Відповідно до наданих суду для огляду позивачем оригіналів квитанцій встановлено, що позивачем були отримані кредитні кошти на суму 97000,00 доларів США та відповідно сплачено за кредитним договором 91249,18 доларів США та 149530,80 грн. Позивач зазначає, що 25.04.2017 звертався до відповідача з листом про проведення реституції, проте відповідач листом від 13.05.2017 року відмовив у задоволенні його звернення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2016 року, яке набрало законної сили, у справі №753/16880/15-ц кредитний договір №2706/0708/71-454 від 22.07.2008 року, визнаний недійсним, суд дійшов висновку, що підлягає застосуванню ч. 1 ст. 216 ЦК України, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8000,00 грн.

Outcome: approved