Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У грудні 2017 року до суду звернувся заступник прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області із вказаним позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Представник позивача прокурор Черкун Р.Г. у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник Фінансового управління виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області у судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив клопотання про слухання справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні надав суду заяву про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позовні вимоги визнав, про що особисто надав суду заяву від 19.04.2018 року. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. 08.01.2016 року близько 17 год. 00 хв. , в темний час доби, при ввімкненому міському електроосвітленні, по мокрому асфальтобетонному покриттю вул. [PERSON], зі сторони вул. Київської в напрямку прос. Свободи у м. Кременчуці, керуючи автомобілем «ЗАЗ-LANOS», д.н.з. АР 6562, [PERSON] в районі будинку № 33/27, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа на ліво по напрямку руху автомобіля. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.10.2017 року [PERSON], звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку з примиренням з потерпілою. Кримінальне провадження відносно нього закрито. Згідно відповіді на запит № 01-16/566 від 12.04.2016 року, яка надана Третьою міською лікарнею, [PERSON], [INFO], дійсно знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Третьої міської лікарні м. Кременчука з 08.01.2016 року по 25.01.2016 року з діагнозом закритий уламковий перелом обох кісток верхньої третини правої гомілки зі зміщенням уламків; забій мяких тканин лівого стегна, підшкірна гематома; закрита травма грудної клітини; забій грудної клітини. На лікування [PERSON] витрачено з бюджету кошти у розмірі 3 058 грн. 50 коп., відповідно калькуляції витрат на лікування. Положеннями\~ст. 1166 ЦК України\~передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний звязок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно ч. 1\~ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно ч. 3\~ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. П. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року\~вказує, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що відповідачем відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] Винна особа зобовязана відшкодовувати витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи, тому невідшкодування [PERSON] до бюджету, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] є порушенням інтересів держави щодо надходження належних коштів до бюджетів всіх рівнів з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави та місцевого самоврядування. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду прокурор не сплачував судовий збір, так як звільнений від його сплати, тому необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved