Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.08.2017 між сторонами було укладено Договір №844030330 (далі по тексту - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 14 120 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 0,95% від суми кредиту за кожен день користування, строком на 29 календарних днів. Позивач своє зобов'язання по видачі кредиту шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача виконав. Оскільки, відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує, станом на 19.12.2017 у нього утворилась заборгованість за Кредитним договором на загальну суму 25 144 грн. 06 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2017 позовну заяву залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю ст. 175 ЦПК України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2018 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Разом з цим, учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копію позовної заяви з додатками, та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Однак, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач, будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.08.2017 між сторонами було укладено Кредитний договір у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування на його банківський рахунок №4149629391851375, відкритий у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у розмірі 14 120 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95% від суми кредиту за кожен день користування. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, строк дії договору 29 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. У разі порушення позичальником виконання зобов'язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим договором, він зобов'язується сплатити на користь фінансової установи пеню у розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом (п. 4.3. Кредитного договору). Виконання позивачем обов'язку щодо надання відповідачу грошових коштів у розмірі 14 120 грн. 00 коп. підтверджується платіжним дорученням №2055. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Оскільки, відповідач не виконує умови Кредитного договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та пеня підлягають примусовому стягненню. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 19.12.2017 складає загальну суму у розмірі 25 144 грн. 06 коп., з яких: 14 120 грн. 00 коп. - сума кредиту; 3 890 грн. 06 коп. - відсотки за користування кредитом; 14 826 грн. 00 коп. - пеня. Оскільки, в ході розгляду справи знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачем порушений передбачений Кредитним договором порядок погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved