Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. У позовній заяві зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка загальною площею 1,88 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавець склала заповіт, згідно якому усе майно, що буде їй належати на день смерті вона заповідала їй, позивачу. Приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у зв`язку з тим, що чоловік померлої у встановлені законом строки не звернувся із заявою про відмову від спадку до нотаріуса, а лише підтвердив своє волевиявлення через письмову заяву про відмову від спадку, яку оформив у Багатянській сільській раді, проте у встановлені законом строки не подав до нотаріуса, вважаючи, що написання такої заяви достатньо. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,88 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, і була передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачем надано заяву про розгляд справи без його участі, пред`явлені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 24.10.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1441 (а.с.8). Відповідно до заповіту, складеному [INFO] , померла [PERSON] заповідала усе своє майно [PERSON] , [INFO] . Так, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА№ 854316, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,88 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки № 5122080400:01:002:0453 (а.с.10). Померла [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.05.1981 року. З заяви від 28.11.2018 року та відзиву на позовну заяву вбачається, що [PERSON] відмовився від одержання обов`язкової частки у спадщині та згоден із позовними вимогами позивача. Як вбачається з копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , позивач - [PERSON] подала заяву приватному нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. про прийняття спадщини у зв`язку з фактичним проживанням зі спадкодавцем. Виходячи зі змісту листа Приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. за № 398/02-14 від 10.05.2019 р., останньою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки заява про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 23.04.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку (а.с.12). Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.(ст. 1236 ЦК України) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які можуть претендувати на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені. Отже, враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved