Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачка, з якою він перебував в зареєстрованому шлюбі з червня 1994 року по березень 2008 року, не проживає в даній квартирі без поважних на те причин з часу розірвання їхнього шлюбу - з березня 2008 року. Угоди про порядок користування квартирою між ними не укладено, добровільно знятися з реєстрації в квартирі відповідачка відмовляється, у зв'язку з чим він, позивач, позбавлений можливості оформити документи на отримання субсидії. В підтвердження своїх вимог посилається на показання свідків та акти обстеження житлових умов. В судовому засіданні представник позивача підтримує ці вимоги і просить задовольнити позов та провести заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала. Тому, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом об'єктивно встановлено, що позивачу на праві власності належить 21,23% квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі за згодою позивача 10.04.2004 року було зареєстровано його дружину - відповідачку [PERSON] 13 березня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис № 49 від 13.03.2008 року. Після розірвання шлюбу в березні 2008 року відповідачка [PERSON] виїхала з квартири та не користувалася нею без поважних причин понад один рік. Ці обставини підтверджуються: паспортом позивача, з записів в якому вбачається, що 12.06.1993 року сторони уклали шлюб; свідоцтвом про розірвання шлюбу між сторонами 13.03.2008 року; рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 24.11.2008 року, згідно якого за [PERSON] було визнано право власності на 21,23% квартири [ADDRESS], решту 78,77% цієї кваритри визнано за [PERSON], який помер [INFO] року; технічним паспортом на квартиру; свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO] року; довідками Волочиського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 10.10.2014 року та Волочиського комунального підприємства житлово-експлуатаційнатконтора від 01.10.2014 року, про те, що відповідачка [PERSON] з 10.04.2004 року зареєстрована у спірній квартирі; актами від 06.05.2013 року, від 21.10.2013 року та від 14.04.2014 року, складеними комісією з числа посадових осіб Волочиськорго комунального підприємства ЖЕК та мешканців квартир №№ 1, 2, 5 будинку [ADDRESS]; показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що відповідачка [PERSON] більше одного року не проживає в квартири [ADDRESS]. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутня в квартирі [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, а тому втратила право користування цим житлом. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved