overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

У грудні 2019 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 квітня 2018 року вона уклала шлюб з відповідачем в Приморському районному у м.Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис № 133. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони однією сім`єю не проживають з серпня 2019 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків, через що в сім`ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 24 квітня 2018 року в Приморському районному у м.Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис № 133. Від шлюбу спільних дітей не мають. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в серпні 2019 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім`єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

У грудні 2019 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 липня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ в Донецькій області, актовий запис № 335. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають з 2018 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків, через що в сім`ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 25 липня 2008 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ в Донецькій області, актовий запис № 335. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2018 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім`єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

У грудні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та з 2017 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та присвоїти їй дошлюбне прізвище. Представник позивачки подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач подав до суду відзив, в якому позов визнав, просив розірвати шлюб та розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 1992 року. Шлюб перший, сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивачка заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачкою прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

У грудні 2019 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в сумі 31 167,80 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що взаємовідносини підприємства «Полтаватеплоенерго» та відповідача по наданню послуг з теплопостачання врегульовані договором від 03.09.2007 року. Предметом даного договору є надання послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 61,2 кв.м. Відповідно до п.4.1 зазначеного договору, споживач зобов'язаний оплачувати за спожиті послуги не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розмір щомісячної плати за надані послуги становить: за послуги центрального опалення - 1348,15 грн./Гкал. протягом опалювального періоду. Відповідач порушив умови Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, обов'язок по оплаті спожитих послуг теплопостачання виконував неналежним чином. Згідно п.10.10 договору строк позовної давності збільшено до 10 років. За період з 01.04.2015 року по 01.11.2018 року утворилася заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 25 284,16 грн. (а.с.5). Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. За період 01.04.2015 року по 01.11.2018 року нараховано індекс інфляції в сумі 4610,54 грн. та 3% річних в сумі 1273, 1 грн. (а.с.6-7). Загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 31 167,80 грн. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

У грудні 2019 року ПрАТ «ВФ Україна» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягенення з [PERSON] заборгованості по оплаті за телекомунікаційні послуги. Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Із відомостей, наданих Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації КП ГІОЦ «Реєстр територіальної громади міста Києва» від 15 січня 2020 року, вбачається, що надати інформацію щодо місця реєстрації [PERSON] не є можливим, оскільки в реєстрі тереторіальних громад м. Києва громадянина [PERSON] не знайдено. Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у видачі судового наказу потрібно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

У грудні 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на користь позивача суму завданої майнової шкоди в порядку регресу в розмірі 38 895 грн. 40 коп. В обґрунтування позову товариство зазначає, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Renault Premium», д.н.з. [NUMBER] забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7279621, укладеного із ПАТ «Страхової компанії «ПЗУ Україна» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн. 15.09.2018 року на автодорозі Київ-Харків-Довжанський сталася ДТП, за участю транспортного засобу «Renault Premium», д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Fruehauf», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «МАN», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4.10.2018 року, особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Як вбачається із зазначеної постанови суду, відповідач не забезпечив належний технічний стан автомобіля, що стало причиною ДТП. Відповідно до Звіту № 203133 від 30.11.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «МАN» державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 133 585 грн. 32 коп. ПАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 38 895 гри. 40 коп. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 28169 від 29.03.2019 року. У зв`язку з тим, що відповідач порушив пункт 2.3.А ПДР України, а саме керував несправним транспортним засобом, а також письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання ДТП то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу з метою урегулювання спору у досудовому порядку. Дана вимога було отримана 11.06.2019 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення, проте, залишилась поза увагою відповідача. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

У грудні 2019 року представник Головного управління Національної поліції у м. Києві звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на балансі Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться будівля за адресою: м. Київ, вул. Лобановського, буд. 152А. Рішенням житлово-побутової комісії ГУМВС в м. Києві від 06.08.1998 [PERSON] , який проходив службу в ППСМ України, надано кімнату № [NUMBER] у відомчому гуртожитку. На підставі цього рішення 17.08.1998 [PERSON] та членам його сім`ї (дружина та дочка), з метою поліпшення житлових умов, видано ордер №84 на право зайняття жилого приміщення у сімейному гуртожитку для тимчасового проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно з спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України від 14.11.2016 №961/1522 відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

У грудні 2019 року представник ООП Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з вищезазначеним позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини доходу з усіх видів заробітку щомісячно. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що на обліку служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації знаходиться малолітній [PERSON] , [INFO] та неповнолітня [PERSON] , [INFO] як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, оскільки мати дітей, гр. [PERSON] , належним чином не виконує свої батьківські обов`язки. Батько неповнолітньої [PERSON] , гр. [PERSON] помер. Згідно витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , [INFO] є матір`ю-одиначкою відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] разом з малолітнім сином - [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , неповнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До служби надійшло звернення адміністрації середньої загальноосвітньої школи № 297 Святошинського району м. Києва, про те, що після закінчення зимових канікул 2018-2019 навчального року діти не приступили до навчання. При комісійному відвідуванні родини 17.01.2019 р . за адресою: [ADDRESS] було з`ясовано, що за вказаною адресою проживає [PERSON] разом зі своїм співмешканцем [PERSON] та двома своїми дітьми, неповнолітньою [PERSON] та малолітнім [PERSON] . Санітарний стан квартири незадовільний, скрізь розкидані речі, шпалери на стінах зірвані, сантехніка на кухні не працює. З матір`ю дітей було проведено профілактичну бесіду щодо залучення дітей до навчання та створення належних умов для проживання дітей. Працівниками служби неодноразово здійснювалися виїзди за місцем проживання родини, проводилися профілактичні бесіди з [PERSON] проте спосіб життя мати дітей, не змінила. [PERSON] самоухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином , причини неявки не відомі. Представник Святошинського районного у м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. 01.04.2020 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

У грудні 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в розмірі понесених витрат в сумі 16 303,86 грн. та судовий збір 1 921,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.02.2019р. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Рено» д/н [NUMBER] по бул. Тараса Шевченка, 5-7 в м. Києві, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Лексус» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП, що сталося з вини відповідача був пошкоджений автомобіль марки «Лексус» д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія Ам/6278702, терміном дії з 17.08.2018р. по 16.08.2019р. На час скоєння вказаної ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була, у зв`язку з чим, потерпіла [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування 04.03.2019р. звернулася до МТСБУ з відповідною заявою. МТСБУ було виплачено потерпілій [PERSON] грошові кошти в розмірі 15 483,86 грн. Крім того МТСБУ було сплачено ФОП « [PERSON] » оплату послуг аварійного комісара у розмірі 820,00 грн. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, у позивача виникло право зворотної вимоги. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від16.12.2019р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник МТСБУ в судове засідання не з`явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не надав. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

У грудні 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 5 941,24 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 17.01.2018р. між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» укладений договір № УБ 1258888, предметом якого є страхування транспортного засобу «Тoyota Corolla» д/н [NUMBER] . 20.02.2018р. сталася ДТП за участю автомобіля «Тoyota Corolla» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2018р. ДТП сталася внаслідок порушення правил ПДР України водієм автомобіля «Volkswagen Passat » д/н [NUMBER] [PERSON] , тобто вчинення правопорушення, яке передбачене ст.124 КУпАП України. До ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою звернувся страхувальник з приводу виплати страхового відшкодування, у зв`язку із ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виходячи з ремонтної калькуляції № 2308 від 13.03.2018р. на підставі страхового акту № СТО -18-2308/1 від 13.03.2018р. та розрахунків страхового відшкодування, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5 941,24 грн. На момент скоєння ДТП відповідач не мав полісу страхування цивільно-правової відповідальності водіїв транспортного засобу. ПАТ НАСК «ОРАНТА» вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору.15.03.2019р. та 26.09.2019р. боржнику були направлені досудові попередження № 08-03-14/2345 та 08-03-14/9651. Відповіді від боржника не надійшло, кошти не сплачено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2019р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив не надав. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: approved