Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони проживали в незареєстрованому шлюбі. Від сумісного життя сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, однак відповідач [PERSON] має добрий стан здоров`я, не перебуває на будь-якому диспансерному обліку. В зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася з даним позовом до суду та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходів відповідача щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є доведеним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали в не зареєстрованому шлюбі. Від сумісного життя мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої записано відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 2). Малолітня донька [PERSON] знаходиться на утриманні й проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання Департаменту адміністративних послуг ВМР №59614, №59611 від 20.08.2021 (а.с. 4-5). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому фактичні обставини справи, суд вважає, що позивач самостійно не може забезпечити необхідне утримання доньки, її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином,\~оцінивши допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~в їх\~сукупності за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженню\~наявних у\~справі доказів,\~при визначенні\~розміру аліментів,\~суд враховує\~вимоги ст.\~182\~СК України\~і приходить\~до висновку,\~що з\~відповідача слід\~стягувати аліменти\~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/4\~частки від\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~ відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.09.2021. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 908 грн. Відповідно до квитанції від 20.08.2021 позивачем було сплачено адвокату Гуменюк Н.В. за надання правничої допомоги 1000 грн. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №138 від 20.08.2021 (а.с.6-8), які слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved