Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення двадцятитрьохрічного віку, додаткових витрат на оплату навчання у розмірі 19 505 грн. згідно договору про надання освітніх послуг № 07-ТО д/9 від 17 серпня 2015 року та додаткової угоди № 1 до договору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], який на даний час є повнолітнім та навчається у Київському державному коледжі туризму та готельного господарства. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач самостійно утримувати дитину не має можливості, тому була змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Крім того, загальна вартість навчання на денній формі становить 39 010 грн., таким чином позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання в розмірі 19 505 грн. Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів в сумі 500 грн., оскільки він являється інвалідом, не в змозі працювати за станом здоровя, єдине джерело доходу є його пенсія. Крім того, відповідач є опікуном своєї сестри-інваліда та несе відповідні витрати. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат, то відповідач не визнає позовні вимоги в цій частині, оскільки норми глави 16 Сімейного кодексу України не передбачають самостійного, окремого від аліментів обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито, призначено підготовче засідання. Відповідно ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2018 року, підготовче засідання у вказаній справі проведено, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів в сумі 500 грн. Третя особа в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 1998 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 316, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-БК № 017343. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ОК №000117, виданого 26 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 286 від 22 жовтня 2004 року. Згідно свідоцтва про народження серії І-БК №308017, виданого 07 лютого 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 53, -14 листопада 1999 року народився [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно довідки за № 611 від 15 вересня 2017 року [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання, спеціальності Туристичне обслуговування Київського державного коледжу туризму та готельного господарства. Навчається на контракті. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 01 лютого 2019 року. Згідно довідки виданої комунальним підприємством Броварської міської ради ЖЕК №5 від 08 грудня 2017 року за № 726, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. Як вбачається із матеріалів справи відповідач на підтвердження свого скрутного матеріального становища надав довідку від 22 лютого 2018 року за № 77/03 про те, що він перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Київській області та отримує пенсію по інвалідності, за період з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року вона склала 32562 грн. 42 коп. Окрім цього на підтвердження не можливості сплати аліментів в зазначеному позивачем розмірі він подав товарні чеки на придбання ліків від 26.02.2018 р. на суму 1150 грн., від 07 березня 2018 року на суму 803 грн. 80 коп., та від 26.02.2018 року на суму 500 грн., а також виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 697 про перебування його на стаціонарному лікуванні в період з 06 березня 2018 року по 24 березня 2018 року у державному закладі Український госпіталь для воїнів-інтернаціоналістів Лісова поляна. Одночасно представник відповідача посилається на те, що відповідач є піклувальником над [PERSON], інвалідом другої групи згідно рішення № 74 виконавчого комітету Таганчанської сільської ради від 17 грудня 2007 року, та несе відповідні витрати на її утримання, оскільки пенсії сестри не достатньо для проживання, що підтверджується довідкою № 1015/02. ( а.с. 50, 53). Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приймає до уваги докази подані відповідачем щодо його стану здоровя та матеріального становища при прийнятті рішення, звертає увагу на те, що на обставини на які посилається представник відповідача виникли ще у 2007 році (встановлення піклування над [PERSON]Б.), та у 1988 році (інвалідність відповідача), тому при визначенні розміру аліментів враховує, що з відповідача [PERSON] вже стягувались аліменти на користь бувшої дружини на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше Ѕ неоподаткованого доходу громадян в місяць, починаючи з 18 вересня 2001 року і по день повноліття дитини, що також підтверджується копією виконавчого листа виданого на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2012 року. Згідно довідки від 27 листопада 2017 року № 562 Броварського обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області [PERSON] отримала аліменти із пенсії пенсіонера [PERSON], який перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Київській області з травня 2015 року по жовтень 2017 року в розмірі по 1352 грн. 22 коп., за листопад 2017 року в розмірі 633 грн. 58 коп. Таким чином, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання в зазначеному розмірі. Крім іншого суд також звертає увагу і на стан здоровя дитини [PERSON], та подані до суду підтверджуючі докази, але вказані докази при стягненні аліментів на дитину, які продовжують навчання не можуть бути враховані згідно вимог ст. 199 СК України. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто саме з 01 грудня 2017 року. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи з дня предявлення позову, тобто з 01 грудня 2017 року на час навчання в Київському державному коледжі туризму та готельного господарства, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Outcome: approved