Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, поси-лаючись на те, що з 24.12.1983 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають трьох повнолітніх дітей. Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду від 10.04.2015 р. шлюб між ними розірвано. Після реєстрації шлюбу вони проживали в будинку по вул. Мічуріна, 37 в м. Каховка Херсонської області. Вона зареєстрована в будинку з 10.07.1984 року. Будинок належав батькам відповідача. Батьки між собою були розлучені, в будинку не проживали, оскільки мали інші сімї. Будинок був побудований у 1964 році та мав 55,8 м2. Після розірвання шлюбу між батьками відповідача будинок був розділений. Батько відповідача [PERSON] помер 1994 року і частку будинку [PERSON] отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.2003 р. 11.08.2005 р. виконкомом Каховської міської ради замість свідоцтва про право на спадщину за заповітом було видано новее свідоцтво про право власності на житло, оскільки реконструкцію та новобудови було прийнято в експлуатацію в 2004 році. В новому свідоцтві про право власності перерозподілені частки, з урахуванням реконструкції та новобудови, тому частка відповідача стала 83/100, а [PERSON] 17/100 частин. В 2002 році сторони по справі почали перебудову будинку. Внаслідок реконструкції та прибудови значно збільшилася загальна площа будинку з 55,8 м2 до 133,1 м2 та на 58,4 м2 збільшилася житлова площа будинку. Також у 2002 році ними був побудований підвал площею 38,4 м2, навіс біля будинку площею 28,8 м2, вхід в підвал площею 10 м2, гараж площею 25,2 м2, сарай площею 9,4 м2, сарай площею 7,9 м2, туалет площею 2,5 м2, огорожі № 1, 2, 3, 6 та споруди № 4, 5. В 2007 році ними був зроблений капітальний ремонт будинку. Рішенням сесії №236/19 від 30.10.2003 р. [PERSON] та [PERSON] булла надана у спільну сумісну довгострокову оренду строком на 50 років земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 600 м2, додатково надана земельна ділянка площею 134 м2 під городництво без права будівельних робіт. Земельна ділянка стала площею 749 м2. 24.03.2008 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. На даний час проживання в одному будинку з відповідачем неможливе: він постійно ображає та принижує її, зчиняє сварки та скандали, часто у присутності сторонніх осіб. Протягом їхнього шлюбу вона працювала, потім займалася підприємницькою діяльністю, тобто вносила свій вклад в перебудову майна коштами та своєю працею. Вважає, що кожен з них має право на ? частину будинку садибного типу з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельної ділянки. 27.04.2007 р. відповідач уклав з ВАТ «[PERSON] банк «Аваль» кредитний договір та в забезпечення цього договору договір іпотеки. Просила визнати житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розрашований по вул. Мічуріна, 37 в м. Каховка, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Визнати за нею право власності на ? частину вказаного житлового будинку загальною площею 133,1 м2, житловою площею 89, 9 м2, з надвірними будівлями. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, справу просить розглянути за її відсутністю. Відповідач також в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що 17.01.2015 р. за заявою АТ «[PERSON] Аваль» відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Каховського міськрайонного суду від 28.01.2013 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки, на даний час спірне майно знаходиться в іпотеці Банку і зняття заборони відбувається тільки за письмовою заявою заставодержателя у разі повного погашення позики. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24.12.1983 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.7), який рішенням Каховського міськрайонного суду від 10.04.2015 року було розірвано (а.с.8). За час перебування в шлюбі вони проживали в будинку по вул. Мічуріна, 37 м. Каховки Херсонської області, що вбачається з погосподарської книги, де [PERSON] прописана з 10.07.1984 р. (а.с.20-21). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] отримав 17/100 житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових будівель та споруд під № 37, розташованого в м. Каховка Херсонської області, по вул. Мічуріна. Замість свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.2003 р., виданного Каховською міською держнотконторою, [PERSON] було видано нове свідоцтво про право власності на житло, оскільки реконструкцію та новобудови було прийнято в експлуатацію в 2004 році. В новому свідоцтві про право власності перерозподілені частки, з урахуванням реконструкції та новобудови, тому частка відповідача стала 83/100 (а.с.9). Внаслідок реконструкції та прибудови значно збільшилася загальна та житлова площа будинку, що вбачається з технічного паспорту на спірний житловий будинок (а.с.14-16). Рішенням сесії каховської міської ради від 26.12.2007 р. земельна ділянка площею 743 м2 передана [PERSON] у приватну власність (а.с.12) та 24.03.2008 р. був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.11). Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.69 СК України. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно вимогам ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу або в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Що стосується договору іпотеки, укладеного між ВАТ «[PERSON] банк Аваль» та [PERSON] від 08.04.2007 р. (а.с.17), то відповідно до ст.23 ЗУ «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Проведення поділу майна між подружжям, у тому числі того, яке є предметом іпотеки, не може вважатись розпорядженням таким майном і свідчити про порушення прав іпотекодержателя. За таких обставин поділ спільного майна подружжя не порушує права ВАТ «[PERSON] банк Аваль» та не може впливати на зміну умов договору іпотеки. Таким чином, оскільки сторонами досягнуто домовленості відносно поділу домобудівлі, враховуючи те, що позивачка іншого домоволодіння не має, суд дійшов до висновку, що вимоги позивачки є обгрунтованими і належними до задоволення.

Outcome: approved