Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 30.01.2007 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № MR26RX10040228, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1573,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору ПриватБанк зобовязався надати [PERSON] строковий кредит у розмірі 1573,00 грн., на строк 27.12.2006року по 27.12.2007 року включно, в обмін на зобовязання позичальника повернути кредит та сплатити відсотки в обумовлені у Заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати ( з 24 по 28 число кожного місяця), позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж) у сумі 170,24 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно до Умов. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредитк, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 11,01% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит. Відповідач свої зобовязання за договором належним чином до сьогодні не виконав, у звязку з чим, розмір простроченої заборгованості відповідача по кредиту перед банком станом на 04.12.2015 року складає 7600,43 грн. На підставі викладеного, позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав, та просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за відсотками за договором № MR26RX10040228 від 30.01.2007р. нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 04.12.2010 року по 04.12.2015 року у розмірі 7600,43 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають з наступних підстав. [PERSON] отримав кредит у у розмірі 1573,00 грн. на строк 12 місяців з 27.12.2006 року по 27.12.2007 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту. Позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороду відповідно до Заяви та Умов. Відповідач підтвердиd свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до п.4.1.,4.2. «Умовам надання споживчого кредиту фізичним особам» за користування кредиту у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах та Заяві. Згідно ст.212 ЦК України, про порушення позичальником зобовязань по погашенню кредиту передбачених заявою та пп. 3.2.2, 3.3.3 Умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру визначеному у Тарифах та Заяві розраховані відповідно до п. 4.2. Умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суму щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 4.4. «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам». Відповідно до п.4.7. «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» при погашенні кредиту в строки установлені у Заяві й п. 3.2.2, 3.3.3. даних Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно з п. 4.2. Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобовязання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобовязання та поширює свою дію на всі види зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань. Частиною другою ст .625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом При розгляді справ про передбачену ст. 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобовязання слід зясувати: чи існує зобовязання між сторонами, чи це зобовязання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобовязання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. На підставі вищенаведеного, у звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 15.12.2015 року відповідач має заборгованість за процентами нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом 7600,43 грн., та ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved