Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

У грудні 2020 року представник позивача звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача надміру виплачену житлову субсидію в сумі 21 318,92 грн. та судовий збір в розмірі 2 102 грн. В обґрунтування позову вказував, що 12.01.2018 року відповідач звернулась до позивача із заявою про призначення житлової субсидії, разом з якою подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. З вересня 2016 року відповідачу призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. З 01.05.2018 року суттєво змінено умови надання житлових субсидій та передбачено, що під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи зі складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. 25.05.2020 року під час консультаційної телефонної розмови з відповідачем спеціалістами управління з`ясовано, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі. Оскільки відповідачем не повідомлено про доходи члена сім`ї, зареєстроване місце проживання якого відмінне від адреси домогосподарства, такі доходи мали бути враховані при розрахунку субсидії з 01.05.2018 року. 27.07.2020 року управлінням проведено розрахунок суми надміру перерахованої житлової субсидії у розмірі 21 318,92 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. 24.12.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 25.01.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 09.03.2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача - адвоката Гули С.Є. Вказані пояснення обґрунтовані тим, що про нові умови надання житлової субсидії з 01.05.2018 року відповідача ніхто не повідомляв, а продовжили нарахування субсидії автоматично. Обов`язком спеціалістів управління є самостійне отримання необхідних відомостей. У статті 1215 ЦК України зазначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, аліменти та інші грошові суми, надані особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У зв`язку з відсутністю умислу у відповідачки на навмисне подання інформації, що впливає на розмір субсидії, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також представник відповідача в поясненнях просив суд стягнути з позивача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6 500 грн. Разом з цим, заявляючи вимогу про стягнення витрат про правову допомогу, представником відповідача не надано доказів надіслання такої вимоги (пояснень) на адресу позивача. 07.04.2021 року представник позивача засобами електронного зв`язку подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, в якому позов підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. 07.04.2021 року представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 12.01.2018 року [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради з заявою № 287004 про призначення житлової субсидії, разом з якою подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, де зазначила зареєстрованих двоє осіб: [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до вимог Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 (в редакції чинній на момент кожного розрахунку), управлінням в автоматичному режимі проведено розрахунок субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг щомісячно, що підтверджується копіями рішень позивача про призначення субсидії від: 23.06.2018 року, 16.08.2018 року, 27.09.2018 року, 06.11.2018 року, 20.12.2018 року, 20.12.2018 року, 22.01.2019 року, 14.02.2019 року, 17.04.2019 року, 26.05.2019 року, 22.10.2019 року, 20.11.2019 року, 12.12.2019 року, 08.04.2020 року, 08.04.2020 року. З 01.05.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року № 329 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, внаслідок чого змінено умови надання житлових субсидій. Відповідно до картки телефонної розмови від 25.05.2020 року спеціалістами УСЗН з`ясовано, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. З копії паспорта відповідача вбачається, що в зареєстрованому шлюбі вона перебуває з 11.01.2012 року Згідно з актом від 02.06.2021 року працівники позивача зафіксували, що в результаті відсутності відомостей про доходи чоловіка за період з травня 2018 року по червень 2020 року житлова субсидія нарахована неправомірно. На підставі зазначеного акта здійснено розрахунок суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії гр. [PERSON] за період з 05.2018 року по 05.2020 року у розмірі 21 318,92 грн. Відповідно до повідомлень про повернення надміру наданої суми житлової субсидії УСЗН № 8691 від 31.07.2020 року та № 15049 від 28.10.2020 року, а також листів № 6700 від 31.07.2020 року та № 15112 від 28.10.2020 року [PERSON] повідомлено про необхідність повернення суми надмірно наданої субсидії. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Механізм та умови надання населенню житлових субсидій визначаються Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Пунктом 4 Положення передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках). У відповідності до пункту 9 Положення, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. З 01.05.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року № 329 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 та змінено умови надання житлових субсидій. Так, п. 9 Положення про порядок призначення житлових субсидій (в редакції постанови КМУ від 27.04.2018 року № 329) передбачено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому, соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Відповідно до п. 16 Положення (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018р. № 329) громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміну переліку витрат на управління багатоквартирним будинком; зміну управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення. У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація. Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08.04.2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15.09.2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] , звертаючись за призначенням субсидії та після законодавчої зміни умов її нарахування, мала на меті навмисно приховати дані про чоловіка. Зі сторінки 10 копії паспорта відповідача вбачається, що в зареєстрованому шлюбі вона перебуває з 11.01.2012 року, тобто на дату подання заяви про призначення житлової субсидії - 18.01.2018 року, як і на дату зміни порядку нарахування субсидії - 01.05.2018 року, склад родини отримувача субсидії не змінився, змінився лише порядок нарахування субсидії, а отже недобросовісність з боку набувача не доведена. Отже, враховуючи необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою субсидії може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. Схожий висновок міститься у правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 328/1056/19 (провадження № 61-496св20). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку за необхідне в задоволенні позову відмовити. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже судовий збір необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed