Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 17 жовтня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами вникали конфлікти та непорозуміння, втрачено почуття взаємної любові та поваги, що робить подальше сімейне життя неможливим. Шлюбні відносини припинені з червня 2019 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Крім того, [INFO] позивач народила дитину від іншого чоловіка. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, інтересам дитини сторін та дитини, народженої від іншого чоловіка. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2009 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 759, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 жовтня 2009 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 травня 2010 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 637 (а.с. 6). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім`ї стало те, що між сторонами вникали конфлікти та непорозуміння, втрачено почуття взаємної любові та поваги, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2019 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Більш того, судом встановлено, що [INFO] позивач народила дитину, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 823, виданим 02 липня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Міський пологовий будинок № 1» (а.с. 7). Відповідно до ч. 4 ст. 110 Сімейного кодексу України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 10 липня 2020 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 784, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: мати - позивач [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с. 26). Тобто, у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьком останньої зазначений не відповідач [PERSON] , а інша особа. Так, встановлено, що 10 липня 2020 року позивач та відповідач подали до Шевченківського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) спільну заяву, в якій [PERSON] не визнав себе батьком дитини, народженої [INFO] його дружиною [PERSON] , а [PERSON] підтвердила, що її чоловік [PERSON] не є батьком народженої [INFO] нею дитини (а.с. 33). В свою чергу, батьківство щодо дитини, народженої [INFO] [PERSON] , визнав [PERSON] , що підтверджується спільною заявою останніх про державну реєстрацію народження від 10 липня 2020 року (а.с. 32) та актовим записом про народження № 784 від 10 липня 2020 року (а.с. 31). Отже, оскільки батьківство щодо [PERSON] , [INFO] , якій на теперішній час не виповнилось одного року, визнано [PERSON] , то позивач мала право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved