Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У грудні 2013 року позивач ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за ремонтно-відновлювальний ремонт у розмірі 13200 грн. та судові витрати. В позовній заяві позивач вказав, що у листопаді 2010 року до нього звернувся відповідач [PERSON] з проханням провести ремонтно-відновлювальний ремонт автомобілю ДЕУ Сенс, д.н. [NUMBER]. Між сторонами було досягнуто домовленість щодо об'єму необхідних робіт, було обумовлено, що роботи будуть проводитися з матеріалів позивача, а оплата буде проведена після виконання ремонту. Ремонтні роботи були виконані в повному обсязі та прийняті відповідачем, про що було складено відповідний акт. Вартість робіт з урахуванням матеріалів склала 13200 грн. Відповідач запевнив позивача, що він оплатить проведені ремонтні роботи після того, як йому сплатять страховий платіж відповідно до договору страхування. Проте до [PERSON] вартість робіт не сплатив, що вимусило звернутися [PERSON] до суду з заявою про стягнення заборгованості. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Суду додатково пояснив, що [PERSON] самостійно звернувся до нього та попросив приїхати до нього в гараж та оглянути автомобіль. Він приїхав та склав рахунок-фактуру та запропонував відремонтувати автомобіль. Вони домовилися усно про виконання робіт щодо ремонту автомобілю та відповідач повідомив, що страхова компанія «Оранта» йому буде виплачувати гроші. Після проведених робіт, відповідач розписався в акті виконаних робіт та пояснив, що буде чекати оплати з боку страхової компанії, тому після ремонту він віддав відповідачу автомобіль, оскільки не мав права його у себе утримувати. Через тиждень як він віддав автомобіль відповідачу, останній йому зателефонував та повідомив, що страхова компанія відмовила відповідачу у відшкодуванні суми ремонту. При зверненні до страхової компанії позивач отримав відповідь про відмову у відшкодуванні спричиненої шкоди, оскільки в ДТП вбачається змішана вина водіїв. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, надала письмові пояснення Суду додатково пояснила, що згідно з чинним цивільним законодавством послуги з технічного ремонту транспортного засобу можуть надаватися за усною угодою, обов'язкове оформлення письмової заявки на ремонт також не потрібне. Під час проведення ремонтних робіт відповідач неодноразово цікавився тим, як проходить робота. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність. Також надав письмові заперечення, в яких вказав, що 14.06.2010 року він, керуючи автомобілем ДЕУ Сенс, д.н. [NUMBER], який належить третій особі [PERSON], потрапив у ДТП. На місце пригоди був викликаний представник страхової компанії «Оранта», який запропонував направити пошкоджений автомобіль до СТО, з якою співпрацює компанія, а саме до ФОП [PERSON]. Ремонтні послуги, як запевнив страховий агент, сплатить компанія. Відповідач скористався послугами евакуатора, сплативши за це 200 грн., та передислокував пошкоджений автомобіль до СТО ФОП [PERSON], який запевнив, що усі витрати з ремонту компенсує страхова компанія, з якою він довгий час співпрацює. Також відповідач категорично заперечував факт підписання ним акту виконаних робіт. Після ремонту автомобілем користується його власник [PERSON] Оскільки жодних договорів [PERSON] з позивачем не укладав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Суду пояснив, що відповідач не звертався до позивача з вимогою щодо виконання ремонтних робіт автомобілю, але підтвердив, що [PERSON] після ДТП направляв автомобіль до СТО. Вважав, що договір щодо ремонту автомобілю повинен бути укладений письмово, оскільки підприємці користуються правами юридичної особи. Заперечував підпис відповідача на акті виконаних робіт від 29.11.2010 року, пояснивши, що відповідач підписав чистий аркуш стосовно послуг евакуатора, але від проведення судової почеркознавчої експертизи відмовився. Чи був дійсно зроблений ремонт він не знає, та вважав, що неможливо встановити дійсний обсяг ремонтних робіт. Свідок [PERSON] суду показав, що приблизно три роки тому він бачив як [PERSON] ремонтував автомобіль відповідача та як відповідач приходив до СТО позивача. Вислухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 14.06.2010 р. в м. Маріуполі по вул. Тополиній відбулася ДТП за участю автомобілів ДЕУ Сенс, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та ВАЗ 2107, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Автомобілі були технічно пошкоджені. Рішеннями суду обидва водія були визнані винними у настанні ДТП. Автомобіль ВАЗ 2107 був забезпечений у НАСК «Оранта». Після скоєння ДТП позивач провів ремонт автомобілю ДЕУ Сенс, д.н. [NUMBER], що підтверджується актом виконаних робіт від 29.11.2010р., підписаним сторонами. Вартість ремонту склала 13200 грн. Жодних претензій до позивача з боку відповідача щодо ремонту вказаного вище автомобілю не пред'являлося. Відповідно ст.509 ЦК України «зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку…зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу». Відповідно до ч.1ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно п.8 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 11.11.2002 року № 792, послуги з технічного обслуговування і ремонту ДТЗ чи його складових частин надаються замовникові за письмовим договором чи за усною угодою. Даний факт підтверджуються наявним у справі актом виконаних робіт від 29.11.2010 року, підписаним сторонами, а також показаннями свідка [PERSON], який підтвердив, що позивач дійсно ремонтував автомобіль та відповідач про це знав. Заперечення представника відповідача про те, що даний акт відповідач не підписував суд не приймає до уваги, оскільки від проведення судової почеркознавчої експертизи відповідач відмовився. Також в матеріалах справи наявна копія претензії ФОП [PERSON] з приводу сплати заборгованості за надані послуги з ремонту автомобілю. Статтею 854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що сторонам було роз'яснено судом, але для спростування доводів позивача стосовно вартості та об'єму виконаних робіт щодо ремонту автомобілю, відповідач та його представник не заявили клопотання про проведення відповідної експертизи. Заперечення відповідача з приводу того, що даний ремонт повинна була оплатити страхова компанія не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні письмові пояснення НАСК «Оранта», з яких вбачається, що між компанією та позивачем ФОП [PERSON] жодних договорів з приводу ремонтних робіт транспортних засобів не укладалося, а у виплаті страхових виплат [PERSON] було відмовлено, оскільки у настанні ДТП винні обидва водії, тому необхідно визначити судом ступень вини та розмір відповідальності водіїв. В такому випадку позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги суд задовольняє, то з відповідача на користь позивача підлягають сплачені ним судові витрати, а саме судовий збір у сумі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 509, 626, 628, 837, 854 ЦК України, Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 11.11.2002 року № 792,

Outcome: approved