Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У грудні 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до директора ТБК «Артєль» фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Зазначала, що 19 червня 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір про надання послуг № 942 по встановленню пластикових вікон у будинку [PERSON], відповідно до якого позивач передала відповідачу кошти в розмірі 11298 грн. Відповідно до договору, відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного виготовлення та установки пластикових вікон у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав. Просила стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 11298 грн., моральної шкоди в розмірі 5000 грн. У січні 2015 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме просила: - розірвати договір № 942 від 19 червня 2015 року. укладений між нею та [PERSON] директором ТБК «Артєль» та стягнути уплочені нею грошові кошти в якості передоплати в розмірі 11298 грн.; - стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Відповідач фізична особа підприємець [PERSON] не прибув у судове засідання повторно, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи з врученням позовної заяви з додатками засобами рекомендованого поштового звязку, про причини своєї неявки до суду не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст.570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 1 ст.1166 цього Кодексу передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом достовірно встановлено, що 19 червня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір № 942 договору з надання послуг по виготовленню металопластикових конструкцій (вікон). У цьому договорі сторони визначили предмет зобовязання сторін, ціну металопластикових конструкцій (вікон) та роботи в 16141 (шістнадцять тис. сто сорок одна) грн., завдаток з яких був сплачений позивачем відповідачеві в розмірі 11298 (одинадцять тис. двісті девяносто вісім) грн. Позивач [PERSON] надала відповідачу вимогу від 08 вересня 2015 року про виконання робіт вказаних в договорі № 942 від 19 червня 2015 року у строк три дні, зокрема щодо того, що у випадку необґрунтованого, без поважних причин ухилення відповідача від виконання договору № 942, повинен сплатити позивачеві сплаченої авансово вартості виготовлення металопластикових конструкцій (вікон) в розмірі 11298 грн., з чим відповідач погодився. Станом на день розгляду справи відповідачем не виконані умови договору № 942, металопластикові конструкції (вікна) не виготовлені та не встановлені і не повернені кошти сплачені авансово позивачем. Відповідач не подав належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування встановлених судом обставин та позову. Тому, необхідно розірвати договір № 942 з надання послуг по виготовленню металопластикових конструкцій (вікон), укладений 19 червня 2015 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON], стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь [PERSON] кошти у повернення сплаченої авансово вартості виготовлення металопластикових конструкцій (вікон) в розмірі 11298 (одинадцять тис. двісті девяносто вісім) грн. В іншій частині позовних вимог позивачу необхідно відмовити за їх безпідставністю, та, враховуючи, що позивач не надала належні і допустимі докази на підтвердження запропонованого нею розміру моральної шкоди у 5000 грн.

Outcome: partial