Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Казенного підприємства «Південукргеологія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації, компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі станом на 28.02.2018 року в розмірі 55 964,68 грн., індексацію за період заборгованості з 01.12.2016 року по 23.02.2018 року в розмірі 9 122,24 грн., компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 3\~482,22\~грн.,\~а всього 68 569,14 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 20 березня 2014 року він перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працює на посаді водія. З 01.07.2015 року заробітну плату виплачували нерегулярно, та станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість у розмірі 55 964,68 грн. Індексація за період заборгованості з 01.12.2016 року по 23.02.2018 року складає 9 122,24 грн., компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати складає 3 482,22 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, то він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2017 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Статтею 263\~ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним\~\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до довідки від 15.12.2016 №384-10/1, виданої Казенним підприємством «Південукргеологія» заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з 01.07.2015 року по 30.11.2016 року становить 55 355,49 грн. (а.с. 4). Згідно із довідкою від 05.04.2018 року №01/12-120 та розрахунку до неї, наданих Казенним підприємством «Південукргеологія», заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 28.02.2018 року становить 55 964,68 грн., індексація за період з 01.12.2016 року по 28.02.2018 року становить 9122,24 грн. (а.с. 22-23). Статтею 115 КЗпП і ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором (або нормативним актом роботодавця, погодженим з профспілкою), не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, і не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості по заробітної плати та розміру індексації на загальну суму 65\~086,92 грн., в тому числі: 55 964,68 грн. заборгованість по заробітній платі, 9 122,24 грн. індексація. Щодо позовної вимоги про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати суд виходить з наступного. Позивачем надано\~розрахунок компенсації\~за період\~з липня\~2015\~року по\~жовтень 2016\~року,\~відповідно до\~якого сума\~компенсації становить\~3 482,22 грн. (а.с. 5). Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно із статтею 2 даного Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Стаття 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» визначає механізм розрахунку компенсації: сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Нарахування компенсації проводиться один раз перед виплатою заборгованості по заробітній платі. Виплачується компенсація в місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості по заробітній платі за відповідний місяць, що відповідає вимогам п.5 Постанови КМУ №159 від 21.02.2001року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати». Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що сума компенсації у розмірі 3 482,22 грн. за період з липня 2015 по жовтень 2016 року є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved