Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У грудні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди, посилаючись на те, що 04 грудня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір оренди нерухомого майна № 10/143-1-0-00/16, відповідно до умов якого банк в порядку та на умовах, визначених цим договором, передав [PERSON] у строкове платне користування, а [PERSON] прийняв у строкове платне користування домоволодіння [ADDRESS], з інженерними та комунікаційними мережами та обладнанням, які забезпечують його нормальну експлуатацію відповідно до цільового призначення та зобов'язався сплачувати банку орендну плату. Об'єкт оренди складається з: одного жилого будинку загальною площею 249,90 кв.м., житловою площею 92,80 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами; об'єкт оренди знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 0,1479 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акта приймання-передачі об'єкту оренди від 04 грудня 2013 року [PERSON] прийняв у тимчасове платне користування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], з інженерними та комунікаційними мережами та обладнаннями, які забезпечують його нормальну експлуатацію відповідно до цільового призначення у доброму стані. Пунктом 3.2 договору оренди встановлено, що розмір щомісячної орендної плати за користування об'єктом оренди становить 5600 грн., загальна сума місячної орендної плати за користування всім об'єктом оренди згідно цього договору без ПДВ складає 4 666 грн. 67 коп., крім того ПДВ у розмірі -933 грн. 33 коп.. Відповідно до умов договору, строк дії договору оренди нерухомого майна № 10/143-1-0-00/16 від 04 грудня 2013 року закінчився 04 листопада 2014 року. В порушення вимог п. п. 2.4, 3.6 договору [PERSON] протягом дії договору порушував встановлені договором строки сплати орендної плати за користування належним банку житловим приміщенням, після припинення дії договору своєчасно об'єкт оренди не повернув банку, та з вересня 2014 року припинив сплачувати орендну плату. Станом на 10 грудня 2015 року загальна сума заборгованості за договором оренди складає 61 139 грн. 08 коп., з яких: заборгованість з орендної плати - 20 051 грн. 61 коп., сума пені в розмірі 0,1 % від невиконаного грошового зобов'язання згідно п. 9.2 договору - 10120,28 грн., сума інфляційних витрат за період прострочення - 30 238 грн. 92 коп., 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання - 728 грн. 26 коп.. Враховуючи викладене, позивач ПАТ ««Райффайзен Банк Аваль» просив стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за договором оренди нерухомого майна № 10/143-1-0-00/16 від 04 грудня 2013 року 61 139 грн. та судові витрати у розмірі 1 218 грн.. У судове засідання представник позивача позов ПАТ ««Райффайзен Банк Аваль» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача у поданій до суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір оренди нерухомого майна № 10/143-1-0-00/16 від 04 грудня 2013 року, відповідно до умов п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець передає орендареві у строкове платне користування, а орендар приймає у строкове платне користування домоволодіння [ADDRESS], з інженерними та комунікаційними мережами та обладнанням, які забезпечують його нормальну експлуатацію відповідно до цільового призначення, та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. Об'єкт оренди складається з: одного жилого будинку загальною площею 249,90 кв.м., житловою площею 92,80 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами. Об'єкт оренди знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 0,1479 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов п. п. 1.2, 1.3, 1.4 договору оренди об'єкт оренди та земельна ділянка, на якій він розташований, належить орендодавцю на праві власності згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого 17 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій під № 5535. Загальна вартість об'єкту оренди, з урахуванням її індексації, становить 1 419 478 грн. без ПДВ. Об'єкт оренди передається орендарю у користування для проживання у ньому орендаря. Відповідно до умов п. 3.1 договору оренди орендар зобов'язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за користування об'єктом оренди, а також зобов'язується сплачувати інші платежі, які передбачені цим договором. Вартість щомісячної орендної плати за користування об'єктом оренди становить 4 666,67 грн., крім того ПДВ 933,33 грн., а всього до сплати 5 600 грн.. Орендна плата за перший місяць оренди сплачується орендарем до 25 грудня 2013 року. Згідно умов п. 3.4 договору оренди орендар зобов'язаний щомісячно, до 25 числа надавати орендодавцеві платіжні документи, що підтверджують сплату ним вартості послуг на підставі договорів, які орендар укладає самостійно. Відповідно до п. п. 7.2.2, 7.2.3 договору оренди орендар зобов'язаний сплачувати, у порядку, визначеному цим договором, орендодавцю орендну плату. Своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість послуг за договорами, самостійно укладеними орендарем відповідно до умов цього договору. Пунктом 8.1.1 договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою земельного податку, здійснення платежів за надані комунальні послуги, додаткові та послуги пов'язані із експлуатацією, обслуговуванням і утриманням об'єкту оренди, відповідно до умов цього договору, та укладених орендарем договорів з постачальниками таких послуг. Згідно умов п. 8.1.4 договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря виконання його обов'язків, зазначених в цьому договорі та передбачених чинним законодавством України. Відповідно до умов п. 13.1 договору оренди даний договір вступає в силу з дати його підписання та діє 11 місяців, а в частині невиконання зобов'язань - до їх повного виконання. Відповідно до умов п. 9.1 договору оренди за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України. Згідно умов п. 9.2 договору оренди орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення починаючи з дня, наступного за датою платежу до моменту повного погашення боргу у випадках несвоєчасної або не в повному обсязі оплати орендної плати та/або відшкодування витрат орендодавця, пов'язаних із сплатою земельного податку. Як вбачається з матеріалів справи, згідно наявного в матеріалах справи акта приймання-передачі об'єкту оренди від 04 грудня 2013 року орендодавець ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передає орендареві [PERSON] у строкове платне користування, а орендар приймає у строкове платне користування житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS], з інженерними та комунікаційними мережами та обладнанням, які забезпечують його нормальну експлуатацію відповідно до цільового призначення. Банк повідомляв [PERSON] про необхідність погасити існуючу заборгованість згідно договору оренди та направляв на його адресу письмові вимоги про сплату коштів від 17 лютого 2015 року за № 12 та від 26 березня 2015 року за № 19, із зазначенням термінів погашення та суми боргу, але [PERSON] заборгованість не сплатив. Згідно вимог ст. ст. 525 і 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно вимог ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов договору, ухилення від внесення платежів за передане йому в оренду приміщення, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими. Позивач виконав свої зобов'язання по договору оренди, проте відповідач не належним чином виконав свої обов'язки згідно договору оренди нерухомого майна № 10/143-1-0-00/16 від 04 грудня 2013 року. Станом на 10 грудня 2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» складає 61 139,08 грн., з яких: заборгованість за договором оренди за період з 01 вересня 2014 року до 18 грудня 2014 року становить 20 051 грн. 61 коп., сума інфляційних втрат - 30 238 грн. 92 коп., 3 % річних - 728 грн. 26 коп., пеня - 10 120 грн. 28 коп.. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 10 грудня 2015 року банк нарахував пеню за порушення строків розрахунків за період з 04 грудня 2013 року по 18 грудня 2014 року в розмірі 10 120 грн. 28 коп.. Судом встановлено, що перше порушення [PERSON] щодо сплати коштів за договором оренди виникла в перший місяць виконання умов договору, а до суду банк звернувся лише у грудні 2015 року. Згідно вимог ч. 2 ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків, неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вживав заходів щодо їх зменшення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно вимог ч. 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову в частині щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в розмірі 10 120 грн. 28 коп., оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з даною вимогою, визначений ч. 2 ст. 258 ЦК України. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе за договором зобов'язань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість, яка в загальному становить 51 018 грн. 79 коп.. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial