Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з 05 березня 2011 року по 24 квітня 2013 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін 29 липня 2011 року народилась донька [PERSON] Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, у звязку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 560,00 грн. зазначив, що на його утриманні також перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Також зазначив, що він не має сталого та стабільного заробітку. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2013 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №348360, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак, не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Так, згідно з ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із\~ст. 184 СК України\~розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним, може надавати допомогу, має нестабільний дохід, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 650,00 грн. щомісячно, починаючи з 02 грудня 2016 року до моменту досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. В силу п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial