Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні 2021 року [PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 26.10.1991 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у райвідділі Загсу м. Вовчанська у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 201. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Сумісне сімейне життя не склалося, з 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя вказала на неможливість збереження сім`ї надалі, просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у встановлений ч. 7 ст.178\~ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 26.10.1991 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26.10.1991 року у райвідділі Загсу м. Вовчанська у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 201 (а.с.3). Причиною розірвання шлюбу послужило відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо з 2014 року, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім`ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім`ї. Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище « [PERSON] », а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved