Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У грудні 2013 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач ([PERSON]), уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. В процесі судового розгляду позивач уточнив (збільшив) розмір позовних вимог /а.с. 50 - 53/. У судове засідання представник позивача не з'явився, засобами поштового зв'язку направив заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] та її представник проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором, хоч і не періодично, але погашалась. Щодо розміру сплаченої суми заборгованості відповіді не надала. Підтвердити сплачену за кредитним договором суму наявними у неї квітанціями повністю не може. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечила, однак, в чому полягають її заперечення, відповісти не змогла. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що між сторонами у даній справі 27.03.2008 р. було укладено кредитний договір №17/980-КФ/0211 /а.с. 6 - 9/ відповідно до умов якого позичальнику - [PERSON] було надано кредит у сумі 15 000, 00 грн. на строк з 27.03.2008 р. по 27.03.2013 р. зі сплатою 30% річних, а даний позичальник зобов'язувався повернути отримані кошти та сплатити проценти в порядку та терміни, що визначені в кредитному договорі, а також виконати в повному обсязі інші зобов'язання, що передбачені кредитним договором. Зокрема, відповідно до п.п. 2.3.3. кредитного договору, [PERSON] зобов'язувалась здійснювати щомісячну сплату мінімальних платежів за кредитом (кредит, нараховані проценти за кредитом) шляхом внесення грошових коштів на свій поточний рахунок, зазначений в пп.2.2.6. кредитного договору, в сумі 485,30 грн. не пізніше 15 числа місяця, що йде за розрахунковим, починаючи з квітня 2008 р. Також судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором, між позивачем і [PERSON] 27.03.2008 р. було укладено договір поруки № 17/КФ/08/0211 /а.с. 10, 11/ пунктом 2.1. якого передбачено, що у випадку невиконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, [PERSON] несе солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач [PERSON], включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих процентів за користування кредитом та неустойку (штрафу, пені). Пункт 3.2. договору поруки встановлював, що днем виникнення зобов'язання поручителя погасити заборгованість боржника вважається наступний день з моменту невиконання чи неналежного виконання боржником зобов'язань по кредитному договору. З досліджених судом документів, в т.ч., кредитної справи [PERSON] вбачається, що остання порушила свої зобов'язання за кредитним договором і має прострочення сплати щомісячного мінімального платежу за кредитом. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 12.02.2014 р складає: 1) заборгованість з повернення кредиту - 12 103,64 грн.; 1692 грн. 11 коп. - пеня за прострочення сплати щомісячного мінімального платежу по кредиту (п. 3.2. Договору), 600 грн. - штраф за невиконання зобов'язання, передбаченого п.2.3.9 кредитного договору (щодо своєчасного усунення порушень зобов'язань за кредитним договором), загальна сума заборгованості складає 14 395,75 грн. /а.с. 54/. Сума нарахованої заборгованості підтверджується випискою по особовому рахунку [NUMBER] /а.с. 55/. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу (ЦК) України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049 та 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (банку) надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 2 ст. 11 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд з урахуванням вищевикладеного вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог, а тому з відповідачів солідарно підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в повному обсязі. Враховуючи, що судом задовольняються позовні вимоги, на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню судові витрати із сплати судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved