Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 23 048 гривень 41 копійку та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що 04 квітня 2013 року на перехресті вулиць Козацької і Сумської в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки, «Міцубіші», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем марки «Нісан», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, належний позивачу, отримав механічні пошкодження. Відповідно до звіту, складеного ТОВ «ЕАК «Довіра» від 17 квітня 2013 року, матеріальний збиток, заподіяний [PERSON], складає 72 248 гривень 41 копійку, вартість послуг оцінювача становила 800 гривень, а всього - 73 048 гривень 41 копійка. Моторним транспортним (страховим) бюро України виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 гривень. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 23 048 гривень 41 копійка. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з вказаних у позові підстав. Відповідач у судовому засіданні не визнав позовні вимоги у повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що при проведенні автотоварознавчого дослідження транспортного засобу його запрошено не було, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості самостійно оглянути транспортний засіб. Крім того, висновок автотоварознавчого дослідження викликає сумнів, оскільки вартість ремонту, на думку відповідача, є значно завищеною. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. 04 квітня 2013 року на перехресті вулиць Козацької і Сумської в м. Києві водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Міцубіші», державний номерний знак [NUMBER], для забезпечення дорожнього руху не врахував дорожню обстановку, не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу», виїхав на перехрестя, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Нісан», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена та підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2013 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 5). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 6745, складеного 17 квітня 2014 року ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу [PERSON], як власнику транспортного засобу марки «Нісан», державний номерний знак [NUMBER], становить 72 248 гривень 41 копійка (а.с. 27). Відповідно до положень частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до листа № 3/1-05/24944 від 11 вересня 2013 року Моторним транспортним (страховим) бюро України на підставі п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийнято рішення про виплату [PERSON] відшкодування шкоди у розмірі 50 000 гривень (а.с. 13). Факт перерахування вказаних вище грошових коштів на рахунок позивача підтверджується випискою по рахунку 11 вересня 2013 року (а.с. 15). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача вартість дослідження у розмірі 800 гривень. Так, з квитанції до прибуткового касового ордера № 6745 від 25 квітня 2013 року вбачається, що позивачем було сплачено 800 гривень за складення звіту про вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу [PERSON], як власнику транспортного засобу марки «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно вказана вище сума підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи, що 04 квітня 2013 року з вини відповідача [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Нісан», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого позивачу завдано матеріальний збиток у розмірі 73 048 гривень 41 копійку, а також приймаючи до уваги те, що Моторним транспортним (страховим) бюро України виплачено позивачу частину страхового відшкодування у розмірі 50 000 гривень, суд надходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 23 048 гривень 41 копійок. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо завищеного розміру завданих збитків, оскільки будь-яких інших доказів щодо розміру завданих збитків відповідачем суду надано не було, як і не було заявлено клопотання про призначення експертизи з метою визначення розміру збитку. Разом, з тим, підстави не приймати до уваги звіт про визначення вартості матеріального збитку № 6745, складений 17 квітня 2014 року ТОВ «ЕАК «Довіра», наданий позивачем, у суду відсутні. Враховуючи наведене, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, як обґрунтовані. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 230 гривень 48 копійок.

Outcome: approved