Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, третя особа - [PERSON] , в якій просила визнати за нею за набувальною давністю право власності на 7/50 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , [INFO] , на підставі договору дарування від 21.12.1988 року, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-5342, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 353 за реєстровим № 22, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1126099712101. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та мешкала з 15.04.1988 року у квартирі [ADDRESS] ). Згідно листа Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР від 28.03.2016 року вих. № 3655, [PERSON] набула право власності на 7/50 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 21.12.1988 року, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-5342, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №353 за реєстровим №22. [INFO] [PERSON] померла. Оскільки у спадщину чи у фактичне управління майном, яке належало [PERSON] , після її смерті ніхто не вступив, приблизно з кінця 1994 року її нерухомим майном, а саме 7/50 частинами вищевказаного житлового будинку постійно, відкрито та безперервно володів батько позивача - [PERSON] . З травня 2009 року, 7/50 частинами вищевказаного житлового будинку, яка була відокремленою квартирою під № 3, та за час життя належали [PERSON] , постійно, відкрито та безперервно володів батько позивача - [PERSON] спільно з позивачем - [PERSON] . Після смерті [INFO] батька позивача, позивач весь час продовжує добросовісно, відкрито та безперервно володіти вказаним майном по сьогоднішній день. Позивачу достеменно відомо, що у [PERSON] був син - [PERSON] , який після смерті своєї матері самостійно або через членів своєї родини в управління нерухомим майном [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не вступав. Крім того, [PERSON] був зареєстрований окремо від матері та після смерті [PERSON] не вступав у спадщину, що відкрилася після її смерті. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] та єдиною, хто продовжує безперервно володіти нерухомим майном [PERSON] , враховуючи час протягом якого майном володів батько позивача (з 1 січня 2001 року) та час протягом якого позивач безперервно володіє вказаним майном, строк безперервного володіння чужим майном, про давність володіння якого нею заявлено у даному позові, вже 01 січня 2020 року складе 19 років. А тому, враховуючи, що позивач відкрито та добросовісно володіє чужим майном більше 10 років, є всі підстави для застосування судом набувальної давності у розумінні 344 ЦК України. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04 березня 2020 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, було залучено [PERSON] (а.с. 60). 19 березня 2020 року до суду від третьої особи - [PERSON] надійшло письмове пояснення щодо позову, в якому зазначено, що їй достеменно відомо, що [PERSON] була власником 7/50 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 21.12.1988 року, посвідченою Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-5342, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстрову книгу № 353 за реєстровим № 22. [PERSON] була зареєстрована та мешкала сама у вищевказаному будинку з 15.04.1988 року по день її смерті - [INFO] . Враховуючи, що у спадщину чи фактичне управління майном, яке було у власності [PERSON] після її смерті ніхто не вступив, з кінця 1994 року 7/50 частинами житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , постійно, відкрито та безперервно володів її батько - [PERSON] . При цьому, з травня 2009 року, 7/50 частинами даного житлового будинку, що належали [PERSON] , її батько - [PERSON] володів разом з сестрою - [PERSON] , яка продовжує постійно, відкрито та безперервно володіти даним майном по сьогоднішній день. Таким чином вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки спірне майно знаходиться у відкритому, постійному та безперервному володінні [PERSON] , враховуючи час володіння майном батьком, з кінця 1994 року, що становить більше 25 років. А тому, враховуючи надзвичайно тривалий час володіння нерухомим майном, відсутність будь-яких спадкоємців [PERSON] та претензій зі сторони органу місцевого самоврядування, вважає, що позов є обґрунтованим, а викладені у ньому обставини підтверджені належними доказами. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 26 червня 2020 року суду пояснила, що попереднього власника спірної частини домоволодіння - [PERSON] вона пам`ятає, в той час вона була ще маленькою. У 1994 році [PERSON] померла. Інша частина спірного домоволодіння належала її родині. Її батько знав, де знаходиться ключ від будинку [PERSON] та після смерті останньої, з 1994 року просто почав користуватись даною частиною будинку. Членів сім`ї [PERSON] вона не пам`ятає. Батько казав їй, що син [PERSON] приходив після смерті матері, подивився на будинок та пішов. У домоволодінні [ADDRESS] вона проживала у період з 2009 року по 2013 рік. У січні 2018 року її батько помер. На теперішній час вона користується всім домоволодінням за адресою: [ADDRESS] . Частиною [PERSON] вона також користується, там у неї огород, користується постійно та не приховує цього, майно підтримує в належному стані. Представник відповідача Територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Раніше в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, однак позовну заяву не визнає. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у своєму письмовому поясненні щодо позову просила суд розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Допитаний в судовому засіданні 09 червня 2020 року [PERSON] суду пояснив, що він проживає у будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є його сусідкою. У вказаному домоволодінні він проживає з 1984 року, на той час родина [PERSON] вже проживала у домоволодінні [ADDRESS] . [PERSON] також проживала у належній їй частині домоволодіння [ADDRESS] , у неї була одна кімната. Однак, приблизно у 1993-1994 р.р. [PERSON] померла. [PERSON] була самотньою, її родину він не знав. [PERSON] він також не знає. На теперішній час [PERSON] користується належною [PERSON] частиною домоволодіння, як дачею, користується відкрито, поливає квіти та має ключ від домоволодіння. Допитаний в судовому засіданні 18 червня 2020 року [PERSON] суду пояснив, що він проживає у квартирі [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є його сусідкою, її будинок розташований навпроти. [PERSON] проживала там з дитинства разом з батьком. Домоволодіння [ADDRESS] було поділено на три частини. У даному домоволодінні також проживала [PERSON] , однак вона померла у 90-х роках. У [PERSON] нікого не було. Після смерті [PERSON] належною останній частиною домоволодіння почала користуватись позивач [PERSON] , яка користується даним майном, як своїм. Інші дві частини даного домоволодіння також належать їй. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 21 грудня 1988 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1-5342, [PERSON] на праві власності належало 7/50 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 52-53). Домоволодіння [ADDRESS] в цілому складалось з трьох окремих квартир: [ADDRESS] загальною площею 63,3 кв.м., [ADDRESS] загальною площею 33,0 кв.м. та [ADDRESS] загальною площею 21,8 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний житловий будинок) [ADDRESS] (а.с. 15-17). [PERSON] проживала у належній їй частині домоволодіння за адресою: [ADDRESS] з 1988 року до дня смерті, що підтверджується довідкою, виданою квартальним комітетом 09 лютого 2017 року (а.с. 26), що також підтвердили допитані під час розгляду справи свідки [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, актовий запис № 674, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00020708106 від 04 серпня 2018 року (а.с. 12). Спадщину на 7/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] ніхто не прийняв. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58006820 від 22 жовтня 2019 року, у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , померлої у 1994 році, та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину (а.с. 14). Оскільки спадщину у вигляді 7/50 частин житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, з кінця 1994 року належною [PERSON] частиною вищевказаного домоволодіння почав користуватись [PERSON] , який також був власником частини домоволодіння [ADDRESS] , був зареєстрований та проживав за вказаною адресою з 03 грудня 1987 року (з реєстрації був знятий 03 жовтня 2017 року), що підтверджується відповіддю Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 10/5-2994 від 09 грудня 2019 року (а.с. 24). Позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 16 грудня 2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 539 (а.с. 18). У вказаному свідоцтві про народження батьками [PERSON] зазначені: батько: [PERSON] , мати - [PERSON] . З 15 травня 2009 року позивач [PERSON] також була зареєстрована та проживала разом з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 19885 від 09 грудня 2019 року, виданою Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 25). З пояснень допитаних під час розгляду справи свідків [PERSON] та [PERSON] , а також з письмових пояснень третьої особи - [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] починаючи з травня 2009 року разом з батьком - [PERSON] відкрито володіли та користувались 7/50 частинами житлового будинку [ADDRESS] , що належали померлій [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01 лютого 2018 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 221 (а.с. 19). При цьому, позивач [PERSON] на теперішній час продовжує постійно проживати за адресою: [ADDRESS] . Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 7/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , що належали [PERSON] , оскільки вона безперервно, відкрито та добросовісно володіє вказаним чужим майном більше 10 років. Вирішуючи питання про наявність законних підстав для набуття права власності на 7/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , що належали [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Однією з підстав набуття права власності є давність володіння, або набувальна давність. Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України). Згідно роз`яснень наведених у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суд повинен враховувати, наступні обставини: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Під час судового розгляду встановлено, що на теперішній час позивачу [PERSON] на праві власності належить: 49/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 серпня 2018 року державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Рівною О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5-361 (а.с. 20), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133245220 від 04 серпня 2018 року (а.с. 21); 49/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 26 квітня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Рівною О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5-512 (а.с. 76); 1/8 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 грудня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучер Я.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1804 (а.с. 75), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 76480088 від 21 грудня 2016 року. Також, 49/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належать третій особі - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 листопада 2018 року державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Рівною О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5-495, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 194268750 від 21 грудня 2019 року (а.с. 22). Однак, при цьому, [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] не проживає. У Акті від 21 грудня 2019 року, складеному [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS] ), зазначено, що у травні 1994 року [PERSON] померла, після чого її житловим приміщенням постійно, відкрито та безперервно володів [PERSON] . З травня 2009 року 7/50 частинами житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , які за час життя належали [PERSON] , постійно, відкрито та безперервно володіли [PERSON] спільно зі своєю донькою [PERSON] . Після смерті в лютому 2018 року [PERSON] , його дочка - [PERSON] продовжує добросовісно та відкрито володіти вказаним майном по сьогоднішній день. Частка житлового будинку, яка належала [PERSON] , є відокремленою квартирою з окремим входом. Крім того, після смерті [PERSON] ніхто зі сторонніх осіб в управління її майном не вступав, окрім [PERSON] та його доньки - [PERSON] , яка відкрито та безперервно володіє вказаним майном по сьогоднішній день (а.с. 13). Оцінюючи показання свідків та наявні у матеріалах справи докази суд вважає встановленим, що позивач [PERSON] добросовісно заволоділа 7/50 частинами житлового будинку [ADDRESS] , що належали [PERSON] , яка померла [INFO] , та користується вказаним нерухомим майном протягом тривалого часу, а саме з травня 2009 року. При цьому, суд також враховує, що до позивача належною [PERSON] частиною домоволодіння [ADDRESS] користувався батько позивача - [PERSON] , спадкоємцем після смерті якого є позивач, а згідно з ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Проаналізувавши наявні у справі докази, суд також вважає встановленим той факт, що позивач відкрито користується в цілому домоволодінням [ADDRESS] , а не його частиною, що є очевидним для інших осіб. Факт знаходження майна у володінні позивача вона не приховує, ставиться до всього домоволодіння в цілому як до власного, доглядає за будинком, підтримує його в придатному для проживання стані, вживає необхідних заходів для утримання його в належному стані. Позивач проживає у вищезазначеному домоволодінні безперервно більше десяти років, а саме з травня 2009 року. З огляду на наведене, встановивши та проаналізувавши усі обставини справи, суд приходить до переконання про наявність усіх законних підстав для визнання за [PERSON] права власності за набувальною давністю на 7/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , що належали [PERSON] , [INFO] , на підставі договору дарування від 21 грудня 1988 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1-5342. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 344 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved