Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У грудні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Держаний ощадний банк України» в особі філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 23.03.2018 року було укладено Договір про споживчий кредит № 18Р-0153/08, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав 13 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22.03.2023 року, з фіксованою процентною ставкою за кредитом в розмірі 56% річних. Відповідно до кредитного договору, відповідач зобов`язаний здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 216,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 23 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2018 року. Позивач виконав свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 21.11.2018 року становить суму 16 490,90 грн., що змушує банк звернутися до суду з даним позовом. Тому позивач, просив суд стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості у розмірі 16 490,90 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглядати справу без участі представника позивача, а також вказав, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідками Укрпошти, форма 20. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 02.01.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 26.04.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про участі у судовому засіданні у режимі відео конференції у даній цивільній справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10021/0153 філії - Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] та [PERSON] . було укладено Договір про споживчий кредит №18Р-0153/08 (далі - Кредитний договір), на умовах якого банк надав, а позичальник отримав 13 000, 00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22.03.2023 року, з фіксованою процентною ставкою за кредитом в розмірі 56% річних, зі сплатою комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 6500,00 грн. протягом одного банківського дня з моменту підписання даного договору, позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 216,67 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 23 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2018 року (п. 2.1, 2.2, 2.4.1, 3.1.1.1, 3.3.3 Кредитного договору) (а.с. 9-17). Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3 Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів необхідну для погашення простроченого платежу та сплатт нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2 Кредитного договору (п. 3.3.4 Кредитного договору). Відповідно до п. 8.3 Кредитного договору, в разі порушення строку платежів боржник зобов`язаний сплатити пеню банку в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення виконання, але не більше 15% суми простроченого платежу. П. 4.2.2 Кредитного договору передбачено право банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також у інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором у примусовому порядку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за Кредитним договором позивачем на його адресу направлялись повідомлення №122-70/153-04 від 02 серпня 2018 року, у якому банк просив погасити заборгованість, а також вимога про повернення кредиту від 07.09.2018 року вих. №119.20-07/462, які залишені ним поза увагою. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 21.11.2018 року становить 16 490,90 грн., яка складається з: 12 566,66 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу), 2 210,60 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів по нарахованим відсоткам, 1 082,99 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату чергових платежів за кредитом (за основним боргом), 244,39 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 237,25 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по кредиту з липня 2018 року по листопад 2018 року, 37,73 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам з липня 2018 року по листопад 2018 року, 90,64 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу з травня 2018 року по листопад 2018 року, 20,64 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам з травня 2018 року по листопад 2018 року. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання та протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість станом 21.11.2018 року в загальному розмірі 16 490,90 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. При цьому, відповідачем будь-яких доказів на спростування доводів позивача щодо обґрунтованості підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved