Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 04.05.2007 року його було засуджено Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі з конфіскацією майна належного йому на праві особистої власності. Стверджує, що 09.08.2007 року постановою державного виконавця ВП №22751733 було відкрито виконавче провадження відповідно до виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.07.2007 року №1-116. Вказує, що 01.10.2007 року постановою державного виконавця АН №058070 було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], де він являється співвласником. На підставі вищевикладеного просить суд звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], який накладений постановою державного виконавця АН №058070 від 01.10.2007 року. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що Першотравневим районним судом м. Чернівці, 19.07.2007 року видано виконавчий лист №1-116. /а.с.7/. Згідно вищевказаного виконавчого листа, [PERSON] 04.05.2007 року засуджено за ч.2 ст. 307 КК України з конфіскацією всього майна належного йому на праві особистої власності. На підставі вищевказаного виконавчого листа, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття провадження №22751733 від 09.08.2007 року. /а.с.8/. 01.10.2007 року, в рамках вищезазначеного виконавчого провадження, відповідно до ст.. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції за 2007 рік), постановою державного виконавця АН №058070 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, було накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. /а.с.9/. Згідно відповіді В.о. начальника Першотравневого відділу Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, виконавче провадження щодо конфіскації всього майна належного громадянину [PERSON], знаходиться на стадії примусового виконання. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за №17321686 від 04.02.2014 року за [PERSON], РНОКПП: [NUMBER] виявлено квартира [ADDRESS] на праві приватній спільно сумісній власності. Станом на 19 лютого 2016 року готуються документи для реалізації даного майна. /а.с.18/. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що права [PERSON] ніяким чином не порушено, а постанова державного виконавця АН №058070 від 01.10.2007 року про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] державним виконавцем винесена законно, на підставі виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.07.2007 року №1-116, в рамках виконавчого провадження, а отже без порушення законодавства України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] до міського відділу ВДВС ГТ УЮ Чернівецької області про звільнення майна з-під арешту. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed