Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У грудні 2013 року прокурор Ленінського району м. Полтави звернувся до суду з позовом в інтересах Держави в особі Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, посилаючись на те, що відповідач заподіяв тілесні ушкодження потерпілому [PERSON], внаслідок чого потерпілий був госпіталізований до хірургічного відділення 2-ї міської лікарні м. Полтави, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 23 серпня 2013 року по 29 серпня 2013 року та на його лікування витрачено 761 грн. 46 коп. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник позивача Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, але суду надано заяву про розгляд справи без представника позивача. Відповідач в судове засіданні не з'явився, не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що підтверджується його підписом про отримання рекомендованого поштового повідомлення. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу без участі вказаних осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін та, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] 23 серпня 2013 року, близько 18 години, перебуваючи на подвір'ї будинку по [ADDRESS] зустрів сусіда [PERSON], з яким у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої [PERSON] зайшов до квартири, де він проживає, за адресою: [ADDRESS], взяв на кухні побутовий ніж та повернувся на подвір'я будинку. Після чого наніс [PERSON] два удари ножем у грудну клітину, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у виді: рани м'яких тканин грудної клітини зліва, які проникають у грудну порожнину та з ушкодженням верхньої долі лівої легені, міжреберних артерій і з розвитком гемопневмотораксу, які згідно висновків судово-медичних експертиз № 1568 від 30 серпня 2013 року та № 1846 від 11 жовтня 2013 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх отримання. За вчинення таких дій [PERSON] вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2013 року засуджений за ч. 1 ст. 121, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки. Згідно розрахунку вартості ліжко-дня потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні 2-ї міської лікарні м. Полтави з 23 серпня 2013 року по 29 серпня 2013 року та на його лікування витрачено 761 грн. 46 коп. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Зважаючи на те, що [PERSON] не відшкодував витрати на лікування потерпілого, тому з нього на користь позивача Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради підлягає стягненню 761 грн. 46 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved