Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У вересні 2021 року до суду звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані, що 20.12.2011 позивачка уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися, проживають окремо. Спільні діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та може працювати. Крім того, [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, крім соціальної допомоги по догляду за дитиною інших джерел доходу не має. [PERSON] має самостійний дохід, оскільки працює в Решетилівському ВП. Позивачка вважає, що відповідач має змогу та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання спільної дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У зв`язку з наведеним [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме, позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей визнав повністю. Проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини заперечував та просив відмовити, посилаючись на ті обставини, що не може надавати таку матеріальну допомогу, оскільки орендує житло в смт Диканька, за яке разом з комунальними послугами сплачує 3000 грн, а в опалювальний сезон ці витрати становитимуть 5000 грн щомісячно. Також відповідач несе витрати на громадський транспорт щомісяця 2500 грн, так як працює в м. Полтаві, на харчування, придбання одягу, взуття тощо, що в середньому складає не менше 10000 грн на місяць. Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що він є учасником бойових дій, має пільги на житлово-комунальні послуги з яких по 2000 грн щомісячно в добровільному порядку зобов`язується надавати в готівковій або безготівковій формі позивачці в опалювальні сезони. Ухвалою судді від 24.09.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 21.10.2021. 21 жовтня 2021 року ухвалою суду закрито провадження у справі в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у зв`язку з відмовою від позову в цій частині. У судове засідання позивачка не з`явилася, 21.10.2021 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підтримала в повному обсязі (а.с. 28). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей визнав повністю (а.с. 29). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 20.12.2011 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6, 7). [PERSON] за період з лютого 2021 року по липень 2021 року включно отримувала щомісячну одноразову грошову допомогу при народженні однієї дитини, яка склала 5160,00 грн, що підтверджується довідкою № 1467 від 17.08.2021 (а.с. 9). Судом також встановлено, що малолітні діти перебувають на повному матеріальному утриманні матері, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, крім соціальної допомоги інших джерел доходу позивачка не має. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищезазначеного та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 908,00 грн на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved