Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ «Акцент - банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що Банк 28 квітня 201 року уклав з [PERSON] договір про отримання кредиту 30000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості. Зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконує умови договору щодо погашення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному об'ємі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. В останнє судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника банку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника Банку. Суд, вислухавши пояснення відповідача та, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 28 квітня 2011року відповідач [PERSON] та ПАТ «Акцент - банк» підписали заяву про видачу кредиту на суму 30000 грн. зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 12% на рік. У вказаній заяві зазначено, що відповідач ознайомилась і погоджується з Умовами і правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі, своїм підписом вона підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в Банку, вона висловлює згоду з тим, що дана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала той факт, що вона підписав вказану заяву. За таких обставин, беручи до уваги вимоги ст.ст. 207, 638, 639 1054 ЦК України суд приходить до висновку, що 28 квітня 2011 року Банк та відповідач [PERSON] уклали письмовий договір позики, зміст якого зафіксовано в кількох документах, в тому числі в Умовах і правилах надання банківських послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості Банк виконав свої зобов'язання видав кошти відповідачу. Дана обставина в судовому засіданні не заперечувалася відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] у строки, встановлені Умовами та правилами надання банківських послуг, не сплачувала кошти на повернення кредиту та процентів, тому станом на 27 вересня 2013 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 18142 грн. 25 коп., за відсотками в сумі 17 грн. 48 коп., зі сплати комісії в сумі 8369 грн. 78 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частина 1 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди. Банк правомірно на підставі п. 5.1, 5.2., 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) нарахував відповідачу пеню в сумі 46641 грн. 83 коп., штраф в сумі 500 грн. - фіксовану частину та 3658 грн. 57 коп. - процентну складову., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved