Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

у грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» заборгованість по кредитному договору № 11100222000 від 21 грудня 2006 року в сумі 160 113, 23 грн., та суму сплаченого судового збору у розмірі 1601,13 грн. Посилався на те, що 21.12.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11100222000, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 24,188,00 доларів США строком до 21.12.2013 року з заставою транспортного засобу, що є власністю відповідача. Відповідно до умов договору факторингу № 05/12 укладений 20 квітня 2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 11100222000 від 21 грудня 2006 року і ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора до [PERSON]. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 19.11.2013 року, має загальну заборгованість в розмірі 160 113,23 грн., ця сума складається з: -Заборгованість за основним зобов'язанням - 101 689,37 грн.; -Заборгованість за відсотками - 33 728, 67 грн.; -Пеня за порушення відповідачем термінів погашення грошових зобов'язань - 20 064,84 грн.; -Проценти за користування коштами (3%) - 4 630,35 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.12.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11100222000, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 24,188,00 доларів США строком до 21.12.2013 року з заставою транспортного засобу, що є власністю відповідача.(а.с. 6-17). Відповідно до умов договору факторингу № 05/12 укладений 20 квітня 2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 11100222000 від 21 грудня 2006 року і ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора до [PERSON].(а.с. 25-26). Позивач виконав свої зобов'язання, а саме надав кредит, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 19.11.2013 року згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11100222000 від 21 грудня 2006 року на а.с. 21, має загальну заборгованість в розмірі 160 113,23 грн., ця сума складається з: -Заборгованість за основним зобов'язанням - 101 689,37 грн.; -Заборгованість за відсотками - 33 728, 67 грн.; -Пеня за порушення відповідачем термінів погашення грошових зобов'язань - 20 064,84 грн.; Проценти за користування коштами (3%) - 4 630,35 грн. У відповідності зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога),а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитних договорів не виконуються, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.

Outcome: approved