Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Міської ради м. Кропивницького про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, просили: - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , 1958 року народження, яка перла [INFO] , на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:05:042:0068, площею 0,1000 га, переданої для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по [ADDRESS] та на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:05:042:0069, площею 0,1000 га, переданої для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по [ADDRESS] , - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , 1958 року народження, яка перла [INFO] , на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:05:042:0068, площею 0,1000 га, переданої для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по [ADDRESS] та на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:05:042:0069, площею 0,1000 га, переданої для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по [ADDRESS] . В обґрунтування поданого позову зазначено, що [INFO] померла дружина [PERSON] та мати [PERSON] - [PERSON] , на день смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] та земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , переданих для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), які знаходяться по [ADDRESS] . Після смерті дружини та матері, вони із відповідними заявами звернулися до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 м. Кропивницький, яка 12 червня 2019 року видала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у спадщині кожному з них на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у спадщині на земельні ділянки нотаріус відмовила у зв`язку з невідповідністю даних, що містяться у державних актах на право приватної власності на земельні ділянки, належні [PERSON] , даним, що містяться у витягах з Державного земельного кадастру про вказані земельні ділянки. Вказано, що зважаючи на розбіжності в документах, реалізувати їхнє право на спадщину вони не можуть, тому вимушені звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2019 року вказану вище позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків /т.1 а.с.31-33/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /т.1, а.с.88-89/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 січня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні /т.1, а.с.158-159/. Під час розгляду справи була змінена назва Міської ради м. Кропивницького на Кропивницьку міську раду. В судове засідання від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та позивачів, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник Кропивницької міської ради надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. З заявами до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 звернулись її чоловік [PERSON] та син [PERSON] з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований у [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1000 гектари, кадастровий номер 3510100000:05:042:0068, розташовану у [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1000 гектари, кадастровий номер 3510100000:05:042:0069, розташовану у [ADDRESS] . 12 червня 2019 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на 1/2 частку та [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 04 жовтня 2007 року, зареєстрованого ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 04 жовтня 2007 року, номер запису: 32231 в книзі: 152, реєстраційний номер: 20519488. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 червня 2019 року № 1332/02-31 державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті дружини, матері [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку площею 0,1000 гектари, кадастровий номер 3510100000:05:042:0068, розташовану: [ADDRESS] , передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,1000 гектари, кадастровий номер 3510100000:05:042:0069, розташовану у [ADDRESS] , передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Причиною відмови, стала невідповідність даних, що містяться у державних актах на право приватної власності на земельні ділянки, належні [PERSON] , даним, що містяться у витягах з Державного земельного кадастру про вказані земельні ділянки. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІV-КР № 010210, вданого 25 грудня 2000 року Обознівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5415 на земельну ділянку площею 0,1000 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована: [ADDRESS] . У витязі Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3505880782018, виданого 19 липня 2018 року державним кадастровим реєстратором Тріщенко Ю.М. відділу у Кіровоградському районі Головного Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, зазначено, що земельні ділянка, яка належить [PERSON] на підставі державного акту IV-КР № 010210 від 25 грудня 2000 року площею 0,1000 га, кадастровий номер 3510100000:05:042:0068 розташована: [ADDRESS] . Відповідно державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 005633, виданого 28 березня 2000 року Обознівською сільською радою Кіровоградського району кіровоградської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4964 на земельну ділянку площею 0,1000 га., передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану: [ADDRESS] . У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-350588082218, наданий 19 липня 2018 року державним кадастровим реєстратором Тріщенко Ю.М. відділу у Кіровоградському районі Головного Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, зазначено, що земельні ділянка, яка належить [PERSON] на підставі державного акту КР № 005633 від 28 березня 2000 року площею 0,1000 га., кадастровий номер 3510100000:05:042:0069, розташована: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 766 від 18 липня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області було повідомлено, що земельна ділянка розташована по [ADDRESS] , належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю IV-КР № 010210, кадастровий номер 3510100000:05:042:0068 та земельна ділянка розташована по [ADDRESS] , належна [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю КР № 005633, кадастровий номер 3510100000:05:042:0069 знаходиться на території житлового масиву «Лелеківський» бувшої Обознівської сільської ради Кіровоградського району та області. З вказаної довідки також вбачається, що Обознівська сільська рада була реорганізована та приєднана до Катеринівської сільської ради та відповідно до детального плану, суміщеного з генеральним планом с. Обознівка, житловий масив «Лелеківський» до складу Катеринівської сільської ради не ввійшов. Відповідно до інформації, наданої Управлінням містобудування та архітектури Міської ради м. Кропивницького від 02 вересня 2019 року, земельні ділянки з кадастровим номером 3510100000:05:042:0068 та 3510100000:05:042:0069 розташовані на території присадибної забудови згідно з генеральним планом м. Кіровограда (Кропивницького). Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. За змістом ч.1 ст. 51 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Вимогами п. а, ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ПП ВСУ від 30.05.2008 № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК. Згідно з ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України, передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наявні докази в справи фактично свідчать, що позивачі є спадкоємцями майна [PERSON] , 1958 р.н., яка померла [INFO] . Позивачі в установленому законом порядку звернулись до нотаріальної контори для оформлення своїх майнових прав на спадкове майно, втім їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивачів, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позов підлягає до задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved