Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У вересні 2021 року представник позивача, адвокат Суворова С.М., звернулася до суду з позовом до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визначення позивачу додаткового строку в 2 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . В обґрунтуванні позову посилається на те, що право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Право спільної часткової власності на вказану квартиру зареєстроване Світловодським КМБТІ 08 квітня 2002 року за реєстровим № 946-2. 17 червня 2002 року рішенням опікунської ради виконавчого комітету Світловодської міської ради № 86 від 17 червня 2002 року «Про дозвіл на продаж частини житлової площі неповнолітнього [PERSON] , [INFO]» надано дозвіл [PERSON] на продаж частини трикімнатної квартири [ADDRESS] , що належить за правом власності її неповнолітньому сину - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю, де буде купуватися житло з урахуванням житлових прав сина. З 05 серпня 2002 року позивачка проживає в Ізраїлі. Перед виїздом з України позивачка не здійснила продаж ј частини квартири [ADDRESS] , яка належала її сину. 18 квітня 2008 року відбулася зміна сімейного стану [PERSON] (укладення шлюбу) та 11 червня 2008 року - зміна прізвища на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені Міністерства внутрішніх справ держави Ізраїль. Згідно Витягу з книги реєстрації населення держави Ізраїль від 29 червня 2021 року [PERSON] з 11 вересня 2002 року проживає за адресою: [ADDRESS]. [INFO] в Ізраїлі помер син позивачки - [PERSON] , [INFO] , про що Міністерством внутрішніх справ держави Ізраїль видано свідоцтво про смерть. Згідно книги реєстрації населення [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До складу спадщини [PERSON] входить право власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 24 січня 1994 року, виданого виконавчим комітетом селищної ради народних депутатів смт. Власівка м. Світловодська. [PERSON] та позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали за однією адресою: [ADDRESS] . Як єдиний спадкоємець [PERSON] , позивачка прийняла спадщину в Ізраїлі, що підтверджується наказом про спадщину від 14 квітня 2013 року, виданого реєстратором з питань спадщини Тель-Авівського округу та центру у справі № 172913. Оформивши спадщину після смерті сина в Ізраїлі, позивачка та її батьки: [PERSON] і [PERSON] вирішили продати квартиру [ADDRESS] , але не змогли цього зробити, оскільки позивачка не може зареєструвати право власності на частку в квартирі, яка належала її сину із-за відсутності свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом України. Зазначає, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилася, а позивачка не подавала заяву про прийняття спадщини на території України, оскільки вважала себе такою, що спадщину прийняла. Таким чином, незважаючи на те, що спадкодавець та спадкоємець на час відкриття спадщини проживали разом, але в іншій державі, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на території України. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження, розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася. 10 листопада 2021 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без її участі та позивача, позові вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. (а.с.46) Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 21 жовтня 2021 року подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Світловодської міської ради. (а.с.37) Оскільки, сторони у справі не з`явилися, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва по право власності на житло № [NUMBER] від 24 січня 1994 року, виданого виконавчим комітетом селищної ради народних депутатів смт. Власівка м. Світловодська, право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Право спільної часткової власності на вказану квартиру зареєстроване Світловодським КМБТІ 08 квітня 2002 року за реєстровим № 946-2, що підтверджується реєстраційним штампом БТІ та копією архівної довідки Світловодського МБТІ №845 від 05.08.2021 (а.с.20-21, 25) 17 червня 2002 року рішенням опікунської ради виконавчого комітету Світловодської міської ради № 86 від 17 червня 2002 року «Про дозвіл на продаж частини житлової площі неповнолітнього [PERSON] , [INFO]» надано дозвіл [PERSON] на продаж частини трикімнатної квартири [ADDRESS] , що належить за правом власності її неповнолітньому сину - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю, де буде купуватися житло з урахуванням житлових прав сина. (а.с.26) Перед виїздом з України позивачка не здійснила продаж 1/4 частини квартири [ADDRESS] , що належала її сину. 18 квітня 2008 року відбулася зміна сімейного стану позивачки [PERSON] (укладення шлюбу) та 11 червня 2008 року - зміна прізвища на « [PERSON] », що підтверджується копіями свідоцтва про зміну імені та витягу з книги реєстрації населення Міністерства внутрішніх справ держави Ізраїль. Згідно копії витягу з книги реєстрації населення [PERSON] з 11 вересня 2002 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 10-13) [INFO] в Ізраїлі помер син позивачки - [PERSON] , [INFO] , про що Міністерством внутрішніх справ держави Ізраїль видано свідоцтво про смерть. (а.с.14) Згідно копії витягу з книги реєстрації населення Міністерства внутрішніх справ держави Ізраїль, [PERSON] з 11 вересня 2002 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.16) Як єдиний спадкоємець [PERSON] , позивачка [PERSON] прийняла спадщину в Ізраїлі, що підтверджується копією наказу про спадщину від 14 квітня 2013 року, виданого реєстратором з питань спадщини Тель-Авівського округу та центру у справі № 172913. (а.с.18) Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65900780 від 05 серпня 2021 року, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася. (а.с.19) Згідно копії відповіді Світловодської міської нотаріальної контори від 01 вересня 2021 року, [PERSON] , як представнику позивачки за довіреністю, повідомлено про те, що спадкоємцем було пропущено строки для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , передбачені ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України. (а.с.9) Таким чином, позивачка, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , має право на прийняття спадщини після його смерті. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.1218 ЦПК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За нормами ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З матеріалів справи видно, що на час відкриття спадщини позивачка постійно проживала разом зі спадкодавцем, але не на території України, що позбавляє її права отримати свідоцтво про право на спадщину на території України. При цьому, заяву про прийняття спадщини на території України позивачка не подавала, оскільки вважала себе такою, що прийняла спадщину. У зв`язку з тим, що інші спадкоємці відсутні, позивачка також позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу відповідно до положень ч.2 ст.1272 ЦК України. Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через поважні причини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає поважними причини пропуску позивачкою строку на прийняття спадщини, оскільки остання належить до першої черги спадкоємців за законом, не реалізувала належне їй право на прийняття спадщини, пропустивши визначений законом строк через наявність об`єктивних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити, та визначити позивачеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном в 2 (два) місяці, з моменту набрання даним рішенням законної сили, забезпечивши право позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави. Враховуючи клопотання представника позивача, судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved