Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У жовтні 2009 року Національна академія оборони України звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення їх з кімнати [ADDRESS] в місті Києві, корпус 76 військового містечка 29 без надання іншого жилого приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що під час перевірки обліку та використання жилої площі в гуртожитку встановлено, що у спірній кімнаті проживають відповідачі. Спеціального ордеру їм для вселення в гуртожиток не видавалось, договору найму жилого приміщення не укладалось, відповідачі за спірною адресою не зареєстровані, незаконно та безпідставно займають спірне жиле приміщення в гуртожитку. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 липня 2010 року проведено заміну позивача Національної академії оборони України на Національний університет оборони України. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07 липня 2010 року задоволено позов Національного університету оборони України до відповідачів про виселення без надання іншого жилого приміщення. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21 січня 2011 року зазначене заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. У судовому засіданні 12 квітня 2011 року представник позивача підтримав заявлений позов. Пояснив суду, що правові підстави для проживання в гуртожитку у відповідачів відсутні, проте займане жиле приміщення вони добровільно не звільняють, тому просив виселити їх без надання іншого жилого приміщення. Підтвердив, що Національна академія оборони України в зв'язку з реорганізацією була перетворена в Національний університет оборони України (а.с. 29). Відповідач [PERSON], який на підставі довіреності представляв інтереси й іншого відповідача - [PERSON], проти задоволення позову заперечував. Пояснив суду, що він є сином [PERSON] та [PERSON] Відповідачі поселились в спірній кімнаті на підставі заяви [PERSON] до заступника начальника інституту Військово-Повітряних сил України. 22 березня 2011 року відбулась зустріч з керівництвом інституту щодо продовження терміну їх проживання в гуртожитку. Просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 76 ЦПК України (а.с. 80). Доказів поважності причин її неявки в судове засідання надано не було. Судом ухвалено проводити судове засідання без її участі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі мешкають у спірній кімнаті [ADDRESS] Відповідачі не навчалися, не працювали та військову службу в Національний університет оборони України, який є правонаступником Національної академії оборони, не проходили. Будинок [ADDRESS] в місті Києві, корпус 76 військового містечка 29 знаходиться на балансі позивача та обліковується в Київському квартирно-експлуатаційному управлінні як гуртожиток (а.с. 6). Спірна кімната не надавалась відповідачам, як гуртожиток у зв'язку з трудовими відносинами їх з позивачем, ні як жиле приміщення на підставі ордеру, як те передбачено ст. 58 ЖК України. Відповідно до статей 128, 129 ЖК України жила площа в гуртожитках надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідачі проживають у гуртожитку, в спірній кімнаті, без відповідної правової підстави, фактично в якості тимчасових жильців. Тимчасові жильці, відповідно до частини першої статті 99 ЖК України, самостійного права на займане приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі відмови тимчасових жильців звільнити займане приміщення вони підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення (частина третя статті 98 ЖК України). У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження права відповідачів на зайняття спірної кімнати. Таким доказом може бути рішення про надання жилої площі, на підставі якого видається ордер на право зайняття спірної кімнати. Проаналізувавши надані докази та правовідносини сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. У зв'язку з задоволенням позовних вимог, стягненню з відповідачів на користь позивача, згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягають і судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 08 гривень 50 копійок та 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Outcome: approved