Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У жовтні 2013р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] «про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів на утримання дружини, додаткових витрат по лікуванню дитини». У своєму позові позивачка зазначила про те, що 20.10.2007р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. У зареєстрованому шлюбі в них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Згідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 29.04.2011р. справа № 2-698/11 шлюб між ними було розірвано. [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 5-ти років, тому що донька страждає на тяжке захворювання (епілепсію). Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 10.08.2011р. по справі № 2-921/11 було вирішено стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 13 частки всіх доходів [PERSON] щомісячно, починаючи з 06 травня 2011 року і до повноліття дитини та аліменти на утримання дружини в розмірі 16 частки всіх його доходів щомісячно, починаючи з 06 травня 2011 року і до досягнення донькою [PERSON], трирічного віку, тобто до [INFO] року. Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 12.09.2012 р. по справі № 0541/5113/2012 Провадження № 2/0541/2982/2012 було вирішено стягнути з [PERSON] на користь Позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх його доходів щомісячно до досягнення її дитиною [PERSON], чотирьох років, тобто до [INFO]. На утримання дитини потрібно не менше 2000 гривень, внаслідок того, що [PERSON] повинна витрачати щомісячно грошові кошти на наступне: на ліки, на їжу, на одяг, взуття, комунальні послуги, санаторно-курортне лікування. [PERSON] добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує з лютого 2013 року, у зв'язку із звільненням з роботи, теперішнє джерело доходу Відповідача невідоме. Не бере участі у додаткових витратах, викликаних частими хворобами дитини. За 2 роки які минули після того, як шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано жодного разу не приїхав до дитини та не допоміг ні матеріально, ні морально. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. Позивач не може піти працювати, оскільки дитина потребує постійної материнської опіки, так як дуже хвора. Дитина має слабе здоров'я, перебуває на диспансерному обліку. Згідно із довідкою ВКК № 905/4249 від 24.05.2013р. «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 4 м. Маріуполя» ЛКК № 2, [PERSON] ([INFO]), часто хворіє та перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: симптоматична епілепсія, часті полимфоні приступи з тетрапврезом, затримкою усіх видів розвитку на фоні аномалії головного мозку, потребує в індивідуальному домашньому догляді до п'яти річчя до [INFO] В травні 2013р. з дитина потрапила до лікарні та довгий час перебувала у реанімації. Щодня позивачка витрачала не менш як 200 грн. на її лікування. Заочним рішенням суду позов було задоволено, а ухвалою від 12.03.2014р. заочне рішення було скасовано. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що на утримання дитині потрібно щомісячно 2000 (дві тисячі) гривень, на її утримання 500 (п'ятсот) гривень, суму у розмірі 9000 (дв'ять тисяч) гривень підтверджують квитанції, які додавалися до позовної заяви та просила суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] ([INFO]), в твердій грошовій сумі 1500 грн., але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини, стягнути з відповідача [PERSON] 1981р.н. на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500грн. щомісячно до досягнення дитини - доньки [PERSON], [INFO], п'яти років, тобто до [INFO] починаючи з 25.05.2013р., стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] витрати на лікування дитини у розмірі 9000,00грн. (50% від суми затрат на лікування). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився про час та місце проведення був належним чином повідомлений, надав суду заяву про розгляд позову за його відсутності, позов визнав частково. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, надала пояснення - заперечення проти позовної заяви позивача, вказала про те що, позовні вимоги визнає частково, а саме: змінити розмір аліментів з 1/3 частки на тверду грошову суму у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню, оскільки суми прожиткового мінімуму на 2014 рік встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. №719-VII, де вказаний прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає: з 01.01.2014 - 30.06.2014 = 1032 гривні; 01.07.2014-30.09.2014 = 1059 гривень; 01.10.2014 - 31.12.2014 = 1102 гривні, відповідно до того, що батьки приймають рівні права в утриманні дитини, то [PERSON] сплачує 50% від прожиткового мінімуму на дитину, оскільки він перебуває на обліку Першотравневого районного центру зайнятості Донецької області, надавши суду копію трудової книжки [PERSON] з відповідною відміткою. Вимогу про стягнення аліментів на утримання [PERSON] аліменти на в розмірі 500грн. щомісячно до досягнення дитини - доньки [PERSON], [INFO], п'яти років, тобто до [INFO], пояснив суду те, що позивач умисно ухиляється від додаткового прибутку, вона є працездатною, у травні 2014 року має можливість приступити до праці, представник відповідача вважає, що позивачка не надала жодного доказу про те, що позивачка потребує допомоги в утриманні від відповідача. З позовною вимогою відносно стягнення на користь [PERSON] витрати на лікування дитини у розмірі 9000,00грн. (50% від суми затрат на лікування) згодні частково, оскільки документи, а саме квитанції які були надані суду та відповідачу по справі не відповідають дійсності та мають суттєві протиріччя відносно суми витрачених коштів на лікування дитини. Квітанції, які були надані складають в повному обсязі суму у розмірі 13 800 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень 65 копійок, а 50% від цієї суми складає 6 900 (шість тисяч дев'ятсот) гривень 33 копійки і це на думку представника має суттєві розбіжності у зазначених в позовних вимогах суми, але представник відповідача була також проти накладних, які були надані позивачем на придбання медичного засобу, оскільки ці накладні не відповідають дійсності, на них не вказано номеру, не має печатки, не має підприємства, яке продавало цей медичний препарат, вважає, про те, що суд не може брати до уваги ці накладні, які було складані 10.07.2013 року та 12.07.2013 року кожна на суму 1 480 (одна тисяча чотириста вісімдесят) гривень, на думку представника сума затрат на лікування зменшується на 2 960 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят) гривень, що у підсумку складає, суму витрачену на лікування 13 800 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень 65 копійок зменшує на 2 960 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят) гривень, та ділить по 50% на кожного з батьків, це на її думку складає 5 470 (п'ять тисяч чотириста сімдесят) гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими в повному обсязі та підлягають частковому задоволенню, на підставі наступних правових норм. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач надав суду підтвердження того, що він не має можливості матеріального характеру для утримання дружини. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 СК України визначає розміру аліментів у твердій грошовій сумі: 1. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 2. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. 3. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з матеріалів справи, квитанції про витрачені кошти на лікування складають на суму 13 800 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень 65 копійок, але суд не може взяти до уваги накладні, які не відповідають нормам чинного законодавства, ці накладні у сукупності складають на суму 2 960 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят) гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial