Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором,обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № DN81AR03110323 від 23.10.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 273442,00 грн. у строк до 22.10.2014 року. Проте відповідач належним чином не виконувала зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 17.11.2016 року у розмірі 1335538,84 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 167601,58 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 122242,46 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 61055,74 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 9846639,06 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] що діє на підставі довіреності №991-К-Н-О від 15.03.2016 року (а.с.22) не зявився, просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. (зворотна сторінка а.с.4) Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення не надала, у звязку з чим ухвалою суду від 08.02.2017 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № № DN81AR03110323 від 23.10.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 273442,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками,комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно з п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з п. 1 ст. 512 Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 01.11.2007 року ПАТ КБ «Приват Банк» та ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК» було укладено договір факторингу №1. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України, - предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1080 договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач, згідно Розрахунку заборгованості за договором DN81AR03110323 від 23.10.2007 року станом на 17.11.2016 року має заборгованість у розмірі 14307,17 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1335538,84 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 167601,58 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 122242,46 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 61055,74 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 9846639,06 грн. Доказів, які б спростували б вказаний розмір, відповідач суду не надала. У звязку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то з відповідача підлягає стягненню суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved