Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вилянської сільської ради Томашпільського району про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 лютого 2009 року в с. Вила Томашпільського району Вінницької області померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку площею 3,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ВН №063551 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №592, виданий 20 грудня 2001 року Вилянською сільською радою). Ще за життя спадкодавець своїм заповітом нотаріально посвідченим 05 травня 2003 року секретарем Вилянської сільської ради, заповіт не змінено і не відмінено, вищевказане спадкове майно заповіла позивачу. Коли він звернувся в нотаріальну контору про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він є єдиним спадкоємцем за заповітом, то йому було відмовлено у цьому з підстав пропущення строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а також, що в заповіті вказано склад спадщини, як земельний пай, а фактично успадковується земельна ділянка, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду. Крім того, при звірці в нотаріальній конторі правовстановлюючих документів на спадщину, було виявлено, що у заповіті прізвище спадкоємця помилково вказано «Кукуруза», замість правильного «Кукурудза». Тому просить суд встановити факт, що заповіт [PERSON] на користь спадкоємця [PERSON], нотаріально посвідчений 05 травня 2003 року, реєстр за №18, секретарем Вилянської сільської ради належить [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву в якій просить розглянути справу по суті у його відсутності, позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав. Від відповідача, Вилянської сільської ради надійшла заява в якій остання просить справу розглянути по суті у відсутності представника сільської ради, з позовними вимогами згідна. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство , чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК України в редакції 2003 року. Відповідно до статей 1217, 1235 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за заповітом заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1270 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини , зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини , повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.1220 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкоємця. Відповідно до розяснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як убачається з матеріалів справи, після смерті 04.02.2009 року в с. Вила Томашпільського району Вінницької області [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 3,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії 1У-ВН №063551 виданий Вилянською сільською радою 20 грудня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 592). Єдиним спадкоємцем на спадщину за заповітом нотаріально посвідченим секретарем Вилянської сільської ради 05 травня 2003 року, реєстр за №18, є позивач. Згідно роз»яснень даних у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Як убачається з матеріалів справи, в заповіті [PERSON] на користь спадкоємця [PERSON], нотаріально посвідченому 05 травня 2003 року, реєстр за №18, секретарем Вилянської сільської ради, прізвище спадкоємця помилково вказано «Кукуруза» замість правильного «Кукурудза». Визнання позову відповідачем не порушує права й законні інтереси сторін, третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved