Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 05 серпня 2000 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який 25 вересня 2007 року був розірваний Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 242. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Відповідач офіційно працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утриманні дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. До розгляду справи подав суду заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Відповідач офіційно працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утриманні дитини. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, офіційно працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повнолітня дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 15 грудня 2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved