Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

У грудні 2018 року до суду звернулася [PERSON] із позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлого батька. Зазначала, що вона є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За свого життя померлий [PERSON] склав заповіт, яким належну йому частку квартири [ADDRESS] , заповів їй. Однак вона пропустила строк на прийняття спадщини у зв`язку з тим, не знала про існування заповіту на її користь, та вважала, що спадкове майно належало її брату [PERSON] . Про існування заповіту позивач дізналася лише у 2018 році. Позивач просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] , починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. 14.01.2019 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі, постановлено розглянути справу у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 13.08.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Пінчук Ю.В. не прибули, подали письмову заяву, згідно якої позов підтримали і просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в позовній заяві, розгляд справи просили проводити без їх участі. Представник відповідача Кременчуцької міської ради у судове засідання не прибув, був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи належним чином, просив справу розглянути за його відсутності. 21.12.2018 року представником Кременчуцької міської ради на адресу суду надійшли письмові пояснення. Третя особа Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Гафяк М.О. про дату розгляд справи повідомлялася належним чином, на адресу суду направила клопотання про слухання справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду подав письмову заяву, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглядати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль, на якому проставлено Апостиль від 03.07.2018 року за № 1295460 Гай [PERSON] консульським відділом Міністерства закордонних справ. [PERSON] , [INFO] , являється дочкою [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 68, де в графі батько значиться « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/2 частина квартири належить позивачу Магді [PERSON] . За свого життя [PERSON] склав заповіт, яким належну частку квартири [ADDRESS] , він заповів своїй дочці Магді [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори Васильченко О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 301 від 20.01.1995 року. Про існування заповіту, яким їй у спадок батько залишив 1/2 частку квартири, [PERSON] дізналася лише у 2018 року, коли її матір [PERSON] знайшла оригінал заповіту в квартирі, де [PERSON] жив до переїзду до Держави Ізраїль. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Гафяк М.О. відмовила [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк. З цих підстав спадкова справа не реєструвалася та не оформлювалася. Відповідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці, з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому суд враховує роз`яснення Верхового Суду України у постанові від 23 серпня 2017 року при розгляді справи № 6-1320цс17. Зокрема, у цих роз`ясненнях вказано, що відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. При розгляді таких спорів судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Як постає з матеріалів справи факти, на які вказує позивач як на причини пропуску строку прийняття спадщини, дійсно мали місце. Так, позивач на день смерті свого батька про існування заповіту, яким їй у спадок батько залишив 1/2 частку квартири не знала. Вказану інформацію [PERSON] дізналася лише у 2018 року, коли її матір [PERSON] знайшла оригінал заповіту в квартирі, де [PERSON] жив до переїзду до Держави Ізраїль за адресою: [ADDRESS] . Тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та необхідно призначити позивачу додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини відкритої після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходив з того, що позивач не наполягав на стягненні з відповідача на свою користь коштів у повернення сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 263-265 ЦК України, суд,

Outcome: approved