overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Погорільської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Погорільської сільської ради та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER]. Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, інших спадкоємців, які б подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини немає. Згідно поданої заяви про уточнення позовних вимог, не звернулася до нотаріальної контори в установлений законом термін у зв'язку з тим, що з 09.02.2015 р. по 09.10.2015 р. знаходилась у відрядженні в КНР у якості фінансового консультанта при заключенні торгових контрактів китайських підприємців з ТОВ «Київ-Пекін ЗовнішСервіс» щодо поставки до України товарів народного споживання. На даний час вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON], просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] до суду подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Погорільської сільської ради - сільський голова Гайдук В.В., в суд надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без участі їхнього представника. Згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Погорільської сільської ради та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER]. Однак, позивачем не було подано протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки вона тривалий час перебувала в КНР у робочому відрядженні в якості фінансового консультанта при заключенні торгових контрактів, що підтверджується відповідною довідкою, наданою виконавчим директором ТОВ «Київ-Пекін ЗовнішСервіс» Пей Ліцзюнь від 05 листопада 2015 року. На даний час позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Спору про спадкування немає, спадщина не визнана відумерлою, відповідно до ч.1, 2 ст.1277 ЦК України, позивач має право на її прийняття, а тому суд вважає, що строк прийняття спадщини пропущений з поважної причини і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 04.09.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва (актовий запис № 941) між нею та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони на час звернення до суду разом не проживають, не ведуть спільного господарства та мають окремий бюджет. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дитини та її утримання не має. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що з відповідачем не проживають однією сім'єю близько двох років. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що з позивачем не проживають однією сім'єю з жовтня 2015 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2004 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зроблено актовий запис № 941 та видано відповідне свідоцтво (а.с.12). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 117 та видане відповідне свідоцтво (а.с.10). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище набуте в шлюбі «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 26.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 2186) між нею та [PERSON] посилаючись на зловживання останнім алкоголем, схильністю до фізичних образ, фактичним припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. Пояснила, що з відповідачем не проживають однією сім'єю 2013 року, з 2014 року проживають в різних помешканнях. [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся про місце і час розгляду справи належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2003 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2186 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2625 та видане відповідне свідоцтво (а.с.6). Із пояснень позивача вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 6 грудня 2012 року в виконавчому комітеті Кислицької сільської ради Томашпільського району Вінницької області зареєстрували шлюб. Від спільного проживання в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, подружніх стосунків сторони не підтримують, сімя фактично розпалася. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, попросить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечує, відшкодовувати судові витрати понесені позивачкою відмовляється. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне. Позивачка [PERSON] скористалася своїм правом відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Заперечення відповідача проти стягнення з нього судових витрат суд не може взяти до уваги, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 4 жовтня 1992 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у сторін народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] оку народження. Подальше спільне життя сторін не склалось, сторони не зійшлися характерами, шлюбні відносини між ними припиненні. Наміру поновлювати сімейних відносин позивачка не має. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримує частково, шлюб просить розірвати однак від стягнення з відповідача понесених судових витрат відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15 вересня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 950. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З грудня 2015 року відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх доньок у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 15.09.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 вересня 2007 року, актовий запис № 950. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Матвєєва». Як вбачається зі свідоцтв про народження, виданих 25.09.2008 року та 21.06.2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідач є батьком, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно. У відповідності до довідки № 1951, виданої головою КСН «сел. Мирний», неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкають разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, пров. Мисливський, буд. 36. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дитини. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивача та платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 487,20 грн. від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 17 січня 2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 03. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказала, що однією сімєю із чоловіком не проживають у звязку із різними характерами, сторони один для одного є чужими людьми. Відповідач виїхав за межі України. Вважала, що зберегти їх родину неможливо, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «Праведніченко». Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 18 липня 2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 207. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З серпня 2015 року однією родиною з чоловіком не проживають, подружжя не знаходить спільну мову. [PERSON] грає в ігрові автомати, через що між сторонами виникали сварки. Вказані причини призвели до розпаду родини, вважала, що зберегти їх сім'ю неможливо, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «Павлова». Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 22 вересня 2001 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 768. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя, обовязки, виховання дитини та ведення господарства. З травня 2014 року між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини, чоловік ображає позивача, через що вона знаходиться у стресовому стані. Ввжала, що збереження родини неможливе та просила її шлюб із відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «Тамаразова». Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона із відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 01 жовтня 2014 року по 01 жовтня 2015 року. 25.05.2015 року в них народилася дочка [PERSON]. Сторони однією сімєю не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 04.06.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 575. Згідно довідки №531 від 09.12.2015 року та акту від 09.12.2015 року, виданих ТОВ «Житло-25», неповнолітня [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, бул. Шевченко[ADDRESS] без реєстрації. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05 вересня 2014 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Через різні погляди на життя з серпня 2015 року їх проживання однією сім'єю припинено, спільного господарства не ведуть. Просить відновити її дошлюбне прізвище. У судове засідання сторони не з'явились, до суду направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до свідоцтва про шлюб 05 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровано шлюб. Відомості про спільних дітей сторін у матеріалах справи відсутні. Згідно частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що сторони не бажають зберігати шлюб, про що свідчать їх письмові заяви, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може. А тому шлюб слід розірвати. Прохання позивачки відновити їй дошлюбне прізвище гарантоване статтею 113 СК України.

Outcome: approved