Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Пояснила, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. [PERSON] мав у своїй власності житловий будинок з надвірними прибудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач та відповідачі у справі є особами, які бажають прийняти спадщину після смерті чоловіка та батька, але оформити на себе будинок позивач позбавлена можливості, оскільки у свідоцтві на право власності на житло відсутні підпис та печатка Ізюмського виконкому Харківської області, що унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадкування в нотаріальному порядку. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, підтвердили факт того, що вони провели перерозподіл спадкового майна, претензій щодо будинку не мають. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в місті Ізюмі Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07 вересня 2010 року. (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 02 червня 1998 року виданого Ізюмським міськвиконкомом [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . (а.с.25). Завідуючою Ізюмської державною нотаріальною конторою Зелінською Т.І. повідомлено [PERSON] , що свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок , нотаріальна контора не має можливості, так як правовстановлюючий документ на спадковий будинок за адресою: [ADDRESS] належним чином не оформлений. (а.с.24). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у правах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216;1217;1218;1219;1220;1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст.ст.316;317;318;319;321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Зважаючи на ту обставину, що спадкодавець правомірно володіла житловим будинком, то за нею слід визнати право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved