Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] міськрайонний центр (далі [PERSON] МРЦЗ) зайнятості звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь незаконно одержану допомогу по безробіттю в сумі 5\~473 грн. 82 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~762 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що [PERSON], перебуваючи на обліку в [PERSON] МРЦЗ як безробітний та отримуючи допомогу по безробіттю, надавав послуги на умовах цивільно-правового договору, укладеного 25 жовтня 2017 року з ТОВ «[PERSON] алюмінієвий завод». У зв'язку з тим, що відповідач не повідомив [PERSON] МРЦЗ про отримання ним доходу від виконання умов цивільно-правового договору, допомога по безробіттю у загальній сумі 5\~473 грн. 82 коп., отримана за період з 25 жовтня 2017 року по 19 листопада 2017 року, підлягає поверненню. У добровільному порядку відповідач отриману допомогу не повернув, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] МРЦЗ представника не направив. 11 квітня 2019 року директор центру [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, в якій також вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про час, дату та місце розгляду даної справи повідомлявся у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до [PERSON] МРЦЗ із заявою про надання статусу безробітного. За період перебування на обліку у [PERSON] МРЦЗ у період з 25 жовтня 2017 року по 19 листопада 2017 року відповідачу сплачено допомогу по безробіттю у розмірі 5\~473 грн. 82 коп. [PERSON] МРЦЗ проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженому наказом Міністерства\~праці та\~соціальної політики\~України,\~Державної податкової\~адміністрації від\~13\~лютого 2009\~року №\~60/62 (надалі - Порядок), за результатами якого складено акт від 05 січня 2018 року № 2, яким встановлено, що у період перебування на обліку у центрі зайнятості з 25 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року [PERSON] знаходився у цивільно-правових відносинах з ТОВ «[PERSON] алюмінієвий завод». 25 жовтня 2017 року між ТОВ «[PERSON] алюмінієвий завод» та [PERSON] укладено цивільно-правовий договір № 76-цпд, за умовами якого замовник (ТОВ «[PERSON] алюмінієвий завод») доручає, а виконавець ([PERSON]А.) бере на себе зобовязання виконати роботи з надання диспетчерських послуг, оформлення накладних. Згідно із пунктом 2.1 вказаного договору за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду у розмірі 1\~800 грн. 00 коп. за домовленістю. Відповідно до акту прийому наданих послуг до цивільно-правового договору № 76-цпд від 25 жовтня 2017 року послуги (роботи), передбачені договором № 76-цпд від 25 жовтня 2017 року, виконавцем були надані, а замовником прийняті, а саме надання диспетчерських послуг, оформлення накладних, узгоджена винагорода склала 1\~800 грн. 00 коп. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] МРЦЗ допомога по безробіттю, яка підлягає поверненню з 25 жовтня 2017 року по 19 листопада 2017 року відповідно до наказу № 10 від 05 січня 2018 року [PERSON] складає 5\~473 грн. 82 коп. Наказом [PERSON] МРЦЗ від 05 лютого 2018 року № 10 доручено провідному юрисконсульту [PERSON] вжити заходів по поверненню незаконно отриманої допомоги по безробіттю. З матеріалів справи вбачається, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, так 06 лютого 2018 року на адресу відповідача направлявся лист № 113/02, відповідно до якого, відповідачу пропонувалось у добровільному порядку повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю, але у добровільному порядку вказана сума відповідачем повернута не була. Доказів сплати суми витрат з допомоги по безробіттю відповідач не надав. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» від 05 липня 2012 року № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI), встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Частиною першою статті 4\~вказаного Закону передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до частини першої статті 7\~Закону України\~«Про загальнообов'язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» від 02 березня 2000 року № 1533-III (далі Закон № 1533-III), допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. За приписами частини другої статті 36\~Закону № 1533-III встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно із частиною третьою статті 36\~Закону № 1533-III, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до пункту 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 219\~від 14\~лютого 2007 року (далі Порядку) у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку. Згідно з пунктом 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Згідно із пунктом 9 Порядку передбачено, що рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не оскаржував рішень центру зайнятості щодо повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач у період знаходження на обліку у [PERSON] МРЦЗ в якості безробітного перебував у договірних відносинах та отримував дохід, при цьому не повідомив про даний факт позивачу, що привело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 5\~473 грн. 82 коп. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтями 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Для спростування доводів наведених позивачем, відповідач не надав суду жодних доказів. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та доведеність. Оскільки позов підлягає задоволенню, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Outcome: approved