Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У грудні 2015 року ПрАТ СК «Теком» звернулося до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5 582,52 грн. та судових витрат в розмірі 1 218,00 грн., в обгрунтування якого послався на те, що 01.03.2015 року на вул.Балківська у м.Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Газ», д/н [NUMBER], під керуванням відповідача, в результаті якої автомобіль «ЗАЗ» отримав механічні ушкодження. ДТП за умовами договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «296-14Д/Т/АТ, укладеного між ПрАТ СК «Теком» та [PERSON] є страховим випадком, із настанням якого виник обовязок страховика сплатити страхове відшкодування у розмірі 4 960,56 грн. за страховим актом №435 від 08.04.2015 року. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.04.2015 року (справа №504/945/15-п) [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.03.2015 року о 16.15 год. на території АЗС «БРСМ» по вул.Балківська, 1 в м.Одеса та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 грн. У звязку з тим, що відповідач на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена картка», і в добровільному порядку не відшкодував шкоду, заподіяну з його вини власнику автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], власник пошкодженого автомобіля звернувся позивача із заявою про отримання страхового відшкодування. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, направивши на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та зобовязався виплатити заборгованість по страховому відшкодуванню. Вислухавши відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом установлено, що 06.04.2015 року постановою Комінтернівського районного суду Одеської області по справі №504/945/15-п [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01.03.2015 року о 16.15 год. на території АЗС «БРСМ» по вул.Балківська, 1 в м.Одеса, про що було складено адміністративний протокол та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 грн. /а.с.9/ Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІУ на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 3 Закону № 1961-IV обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. З довідки №58762266 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що на момент скоєння вищезазначеного ДТП у водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] був відсутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена картка». /а.с.10,11/ Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно калькуляції висновку експерта №5352 від 21.03.2015 року судового експерта [PERSON] загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 8 338,93 грн. та за страховим актом №435 від 08.04.2015 року сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті становить 4 960,56 грн. /а.с.16-24,12/ 28.10.2014 року між ПрАТ СК «Теком» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №296-14 Д/Т/АТ, за умовами якого автомобіль [NUMBER] було застраховано від страхового випадку на строк з 30.10.2014 року по 29.10.2015 року. /а.с.32-37/ Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, але який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Пунктом 26 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року розяснено, що до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Зі змісту положень ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування переходить право вимоги, до особи, відповідальної за завдані збитки у межах фактичних витрат. Таким чином, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON]А з вини якого завдано матеріальну шкоду власнику автомобіля «ЗАЗ», тому відповідач повинен відшкодувати ПрАТ СК «Теком» фактичні витрати, повязані із виплатою страхового відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Наданою копією видаткового касового ордеру від 15.04.2015 року підтверджується, що позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 4 960,56 грн. /а.с.13/ З матеріалів справи вбачається, що позивачем були понесені додаткові витрати, а саме сплачено вартість проведеної експертизи в розмірі 480,00 грн. за рахунком №40 від 26.03.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №962 від 30.03.2015 р., та було сплачено за послуги поштових повідомлень про проведення експертного огляду у розмірі 141,96 грн., що підтверджується квитанцією №101/501 від 05.03.2015 року. /а.с.28-29,30/. Тому суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача фактично сплаченої суми витрат є правомірними і підлягають задоволенню. ПрАТ СК «Теком» на адресу [PERSON] 22.11.2015 року направило претензію про стягнення матеріальної шкоди на праві зворотної вимоги в межах фактичних затрат в розмірі 5 582,52 грн., проте дана претензія залишена відповідачем без задоволення. /а.с.40/ Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № 3953 від 30.11.2015 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 218,00 гривень, який підлягає стягненню з відповідача. /а.с.42/ Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved