Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

У вересні 2019 року представник Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Православної Церкви України» звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з участю Галузинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, про визнання права власності на майно, усунення перешкод в користуванні, розпорядженні та володінні будівлею церкви шляхом звільнення приміщення та надання доступу до приміщення, вказавши, що зазначені вище відповідачі разом із іншими невстановленими достеменно особами, які не є прихожанами Свято-Михайлівського храму с.Галузинці, чинили перешкоди в користуванні приміщенням храму, розташованого в [ADDRESS] та у вільному доступі до нього, у зв`язку з чим просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник свої позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Представник відповідачів позову не визнав та пояснив, що ті обставини, на які посилається позивач в обґрунтування його вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому в задоволенні позову слід відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що на виконання приписів статті 35 Конституції України, згідно положень якої кожен має право на свободу світогляду і віросповідання, яке в свою чергу, включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність, здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей, 23.02.2019 року на загальних парафіяльних зборах членів релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Українська Православна Церква» було змінено підлеглість канонічних та організаційних питань релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Українська Православна Церква» та прийнято рішення про перехід парафіян під канонічне підпорядкування управління Хмельницької єпархії Православної Церкви України, про що було оформлено протокол № 1. На думку суду, вказані дії узгоджуються із відповідними Законом України «Про свободу совісті і релігійні організації»\~(далі Закон), Статутом парафії та Єпархіальними указами. Так, відповідно до\~статті 5 зазначеного Закону\~усі релігії, віросповідання та релігійні організації є рівними перед Законом. Встановлення будь-яких переваг або обмежень однієї релігії, віросповідання чи релігійних організацій щодо інших не допускається. В свою чергу, згідно статті 8 Закону\~релігійні громади є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напрямку, течії, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. В подальшому, 27.02.2019р. згідно протоколу № 2 загальних парафіяльних зборів членів релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Українська Православна Церква» було ухвалено назвати релігійну організацію с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Православної Церкви України». Також було внесено зміни до Статуту релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Українська Православна Церква» та прийнято його в новій редакції зі зміною назви на «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці, Деражнянського району Хмельницької єпархії Православної Церкви України». На підставі цього 01.04.2019 року розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 234/2019-р було зареєстровано Статут в новій редакції. Таким чином на виконання Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» було використано право релігійної громади\~на зміну\~її підлеглості\~у канонічних\~та організаційних\~питаннях шляхом\~внесення відповідних\~змін до\~статуту (положення)\~релігійної громади. При вирішенні даного спору, судом враховується положення ч. 7 ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», згідно яких зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності\~ та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 цього Закону. В свою чергу, згідно ст. 18 даного закону, релігійні організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, яке належить їм на праві власності. Релігійні організації можуть бути обмежені у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, передбачених законом. Забороняється вчиняти будь-які дії, наслідком яких може стати відчуження майна релігійної організації, зокрема його продаж, обмін, передача у заставу, встановлення іпотеки, безоплатна передача у власність та управління інших осіб, до завершення процедури зміни своєї підлеглості у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним об`єднанням шляхом реєстрації нової редакції статуту (положення), ухваленого не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до її статуту (положення), або органами управління, визначеними статутом (положеннями) релігійної організації (релігійного центру (управління), монастиря, релігійного братства, місіонерського товариства (місії), духовного навчального закладу). У власності релігійних організацій можуть бути будівлі, предмети культу, об`єкти виробничого, соціального і добродійного призначення, транспорт, кошти та інше майно, необхідне для забезпечення їх діяльності. Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником будівлі площею 172,6 м. кв. за адресою [ADDRESS] є Релігійна громада Свято-Михайлівського Храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької Єпархії Православної Церкви України». Водночас, згідно п.п. 9.4 та 9.5 Статуту в новій редакції від 01.04.2019 року за № 234/299-р даної Релігійної організації, будівлі, споруди, предмети культу, об`єкти соціального, добродійного та господарського призначення, грошові засоби, література, інше майно, набуте парафією, створене нею за рахунок власних засобів, пожертвувань громадян, підприємствами, закладами та організаціями, передано державою, а також набуте на інших законних підставах, є власністю Парафії, яка також може отримувати у власність або в користування храм, отримувати в оренду приміщення, купити будинок або інше приміщення для церковних потреб, а також придбати у власність інше необхідне майно. Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2019 року з метою доступу до приміщення храму та усунення перешкод у проведенні богослужінь Православною Церквою України її прихожанами на адресу протоієрея Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви було відправлено досудову вимогу з проханням звільнити приміщення храму, проте вказане звернення залишилося без відповіді. З огляду на викладене, прихожанами Православної Церкви України неодноразово здійснювались спроби отримання доступу до приміщення церкви з метою проведень богослужінь, але вони не мали успіху внаслідок протидії представників Української Православної Церкви, які здійснювали перешкоди в доступі та користуванні приміщенням церкви прихожанами ПЦУ, у зв`язку з чим, останніми неодноразово викликалась поліція, здійснювались відео фіксація, але отримати доступ до приміщення, яке на даний час належить позивачу на праві власності так і не було можливості. Конкретними належними та допустимими доказами створення перешкод відповідачами у користуванні прихожанами Свято-Михайлівського храму с.Галузинці приміщенням самого храму в [ADDRESS] , являються відео файли щодо подій, які мали місце 11.08.2019 року, надані представниками позивача, згідно яких очевидно вбачаються активні дії фізичного та психологічного характеру вчинені відповідачами з метою реального перешкоджання в користуванні храмом та ненаданню до нього вільного доступу прихожанам храму на чолі з новопризначеним його настоятелем. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, згідно з ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 2\~ст. 319 ЦК України). За змістом ч. 1, 2\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що незначна частина парафіян та їхні очільники, якими являються відповідачі у даній справі, самовільно, у вказаний вище час, без жодних правових підстав захопили храм та церковне майно, фізично блокуючи вхід до церкви парафіянам та здійснюючи психологічний тиск на них, висловлюючи при цьому доводи, які заперечують дійсне, документально підтверджене право власності членів релігійної громади с. Галузинці, не даючи змоги користуватися вказаною культовою спорудою іншим парафіянам, які являються фактичними власниками цього нерухомого майна. Вказаний висновок суду повністю узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 14.06.2007 року у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України», в якому зазначено, що в той час, як свобода віросповідання це, перш за все, особиста справа кожного, вона також означає, серед іншого, свободу «сповідувати релігію» самому або в об`єднанні з іншими, публічно та в колі тих, хто поділяє цю віру. Оскільки релігійні громади традиційно існують у вигляді організованих структур, стаття 9 має тлумачитися в світлі статті 1 Конвенції, яка захищає об`єднання від невиправданого втручання з боку держави. З цієї точки зору право віруючих на свободу віросповідання, яке включає право кожного сповідувати релігію разом з іншими, передбачає очікування, що віруючі матимуть змогу вільно об`єднуватися без жодного свавільного втручання з боку держави та інших осіб. Будь-які повноваження держави оцінювати легітимність релігійних поглядів є несумісними з її обов`язком, визначеним в практиці Суду, бути нейтральною та безсторонньою (Metropolitan Church of Bessarabia above paragraphs 118 and 123; Hasan and Chaush versus Bulgaria) З огляду на викладене, позов Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Православної Церкви України» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на майно, усунення перешкод в користуванні, розпорядженні та володінні будівлею церкви шляхом звільнення приміщення та надання доступу до приміщення підлягає повному задоволенню із визнанням за Релігійною організацією «Релігійна громада Свято-Михайлівського храму с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької єпархії Православної Церкви України» права власності на будівлю церкви за адресою вул.. Комарова, 26/1 в с. Галузинці Деражнянського району Хмельницької області та зобов`язанням відповідачів, а також інших осіб, які не є прихожанами Свято-Михайлівського храму с.Галузинці, усунути перешкоди в користуванні приміщенням храму в [ADDRESS] , шляхом звільнення вказаного приміщення та надання до нього вільного доступу із стягненням із відповідачів судового збору у відповідному, документально підтвердженому позивачем, розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved