Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача додаткові витрати за період з серпня 2019 року по серпень 2020 року у розмірі 14\~135 грн., стягнути аліменти на утримання неповнолітньої та повнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 07.09.2020 року до досягнення дитиною неповнолітньою дитиною повноліття або на період навчання але не довше ніж до досягнення 23 років повнолітньою дитиною. Посилається на те, що з відповідачем мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходиться на її утриманні, батько належним утриманням дитини не займається. З метою забезпечення гідного розвитку, здобуття навчання, в тому числі у дистанційному режимі та життя неповнолітніх дітей були придбані технічні пристрої необхідні донькам для здійснення навчання як у школі так і в Університеті, 1/2 частина додаткових витрат складає суму - 3 535 гривень, які підлягають стягненню з Відповідача. Крім цього, відповідно до договору на навчання та довідки, [PERSON] навчається в Одеському Національному економічному університеті на денній формі навчання за кошти фізичних осіб, вартість якого складає 21 200 гривень, а Ѕ частина - 10 600 гривень. Всього додаткові витрати за період з серпня 2019 року по серпень 2020 року складають 14\~135 гривень. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2020 року відкрито провадження у даній справі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 27.11.2020 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано заяву про уточнення позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримала уточнені позовні вимоги та просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги з урахуванням уточнених позовних вимог визнав в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до довідки Одеського національного економічного університету №0071/0081 від 10.08.2020р., вбачається, що [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання, факультету економіки та управління виробництвом. Термін навчання закінчується 30.06.2023 р. З договору 74/19-ФЕУВ-б про навчання від 01.09.2019 року вбачається, що [PERSON] навчається на контрактній формі навчання. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у постанові від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч.2 ст.182 СК України. Також у ст. 182 ч. 2 СК України зазначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Встановлено, що згоди щодо утримання дитини між батьками не досягнуто. Позивачем надано квитанції на підтвердження додаткових витрат на утримання дітей, Ѕ яких позивачем встановлено у 14\~135 грн., дана сума визнана позивачем в заяві від 01.12.2020 року. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти підлягають стягненню з дати пред`явлення позову до суду - з 07.09.2020 року. З врахуванням вищенаведеного та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем в повному обсязі, суд прийшов до висновку про те, що позов є обґрунтованими та підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн. 80коп.

Outcome: approved