Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

У грудні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Ізяславськоїміської ради, [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Позов обгрунтовує тим, що 22 липня 2008 року був укладений шлюб з відповідачем [PERSON] відповідно до рішення Ізяславського районного суду від 16.04.2019 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. 21 травня 2019 року вона звернулася до виконавчого комітету Ізяславської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей, однак їй було відмовлено, оскільки місце проживання дитини, яка не досягла 14-річного віку визначається за згодою обох батьків. Позивачка зареєстрована в квартирі, що знаходиться в [ADDRESS] . Однак зареєструвати своїх малолітніх дітей не може за своїм місцем реєстрації та проживання, оскільки при реєстрації дитини мають бути присутні обоє батьків, або має бути надана письмова згода другого з батьків. Про місце знаходження [PERSON] позивачці не відомо, останній не надав і письмову згоду на реєстрацію дітей, тому позивачка звернулася до суду. Ухвалою Ізяславського районного суду від 16 грудня 2019 року відкрито провадження по справі, у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні просять позовні вимоги задовольнити. Представник Ізяславської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення повідомлення на офіційній сторінці Ізяславського районного суду веб-порталу судової влади України. Суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Судовий виклик вручений [PERSON] належним чином, а тому у відповідності до положень ст. ст. 223 ч. ч. 3, 4, 280-282 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення [PERSON] , її представника [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області. Згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 21 травня 2019 року позивачка звернулася до виконавчого комітету Ізяславської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей за місцем реєстрації матері, однак їй було відмовлено, оскільки місце проживання дитини, яка не досягла 10-річного віку визначається за згодою обох батьків. Їй було повідомлено, що необхідна присутність батька дитини або його згода, якщо батьки проживають за різними адресами та дитина не досягла 14-ти років і проживає разом із матір`ю, й запропоновано знайти батька або звернутися до суду та отримати відповідний дозвіл на таку реєстрацію. Відповідно до листа Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 04 від 15.01.2020 р. на даний час місце реєстрації та постійне місце проживання [PERSON] не відоме. З матеріалів справи встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі, котра знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 12.01.2010 р. Суду надано нотаріально засвідчену заяву [PERSON] , згідно якої вона дає дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою проживання матері [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . З метою не порушення прав та законних інтересів малолітніх дітей, дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне проживання дітей виключно з мамою її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації матері. Права позивача суд вважає порушеними та такими, що підлягають судовому захисту. Суд вважає, що відповідно до вимог Закону права дітей є порушеними, а тому слід визначити місце проживання малолітніх дітей за місцем реєстрації та проживання їх матері. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно із пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Враховуючи, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , постійно проживають разом з матір`ю, спір між батьками про їх місце проживання відсутній, згоду батька позивач не може отримати внаслідок нехтування ним цих правил, то суд вважає, що в інтересах дітей необхідно визначити місце проживання малолітніх дітей за місцем проживання та реєстрації матері дітей [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька дітей [PERSON] , [INFO] . Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплати судового збору у сумі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved