Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

У грудні 2017 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся в суд з позовом до Фізичної особи - підприємця [PERSON] з вимогами про захист порушених авторських прав та просив стягнути компенсацію в сумі 30 мінімальних заробітних плат (64000,00 грн). Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона є автором багатьох творів образотворчого мистецтва, серед яких - картини з назвами «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]». Своє авторське право на зазначені твори позивач підтверджує підписом на картині, а також тим, що вона зареєструвала у Державному департаменті інтелектуальної власності при Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторського права № [NUMBER] від 12.09.2017 р. Позивач вказує, що їй стало відомо про те, що 13.08.2017 року в магазині «[INFO]» по [ADDRESS], в якому здійснює свою діяльність ФОП [PERSON], відбувалось розповсюдження «зошитів офісних», на лицевій стороні яких протиправно (без дозволу позивача) використано твори позивача «[INFO]» та «[INFO]». Реалізація зазначеної продукції, як стверджує позивач, підтверджується товарними чеками. Посилаючись на п. «г» ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» позивач просить стягнути з відповідача компенсацію в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, еквівалентом яких на день позову була сума в розмірі 64000 гривень. Ухвалою суду від 25.01.2018 року відкрито провадження по справі та визначено подальший розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив. Відповідачем відзив суду не надавався. Суд, дослідивши наявні в справі письмові докази, встановив наступне. [PERSON] є автором «[INFO]», авторське право на який зареєстроване згідно з свідоцтвом № [NUMBER] від 12.09.2017 р. у Державному департаменті інтелектуальної власності при Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України (а.с. 8). До вказаної збірки серед інших увійшли твори під назвами «[INFO]» та «[INFO]» (а.с. 9, 10). Відповідно до ст. 1 Закону України Про авторське право і суміжні права автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися; примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі. Відповідно до вимог ст. 11 ч. ч. 1 та 5 цього Закону первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Установа складає і періодично видає каталоги всіх державних реєстрацій. Відповідно до вимог ст. 15 ч. 1 цього Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону України «Про авторське право і суміжні права»: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом). Відповідно до вимог ст. 50 ч. 1 п. б цього Закону порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є: піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, незаконне оприлюднення програм організацій мовлення, камкординг, кардшейрінг, а також Інтернет-піратство, тобто вчинення будь-яких дій, які відповідно до цієї статті визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав з використанням мережі Інтернет. 13.08.2017 року в магазині «[INFO]», господарську діяльність в якому здійснює фізична особа - підприємець [PERSON], позивачем було придбано два товара, а саме: - «зошит офісний», штрих код - 4823089201825; Арт.: T-A4-SK-32-KL/60g-16332, на лицевій стороні якого протиправно використано твір позивача, а саме частину картини «[INFO]» 2012 р. (а.с. 13); - «зошит офісний», штрих код - 4823089201818; Арт.: T-A4-SK-60- LIN/60g-16348, на лицевій стороні якого протиправно використано твір позивача, а саме частину картини «[INFO]» 2012 р. (а.с. 12). Реалізація вказаних товарів підтверджується чеком № ALD000000346 від 13.08.2017 р. (а.с. 11) З матеріалів справи вбачається, що позивач не надавала дозволу на використання своїх творів на вказаних товарах. Доказів протилежного матеріали справи не містять. За таких обставин факти порушення відповідачем авторських прав позивача щодо її творів слід вважати доведеними. Відповідно до вимог п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. Згідно з вимогами п. «г» ч. 2 ст. 52 Закону суд має право постановити рішення чи ухвалу про: г) виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. У п. 44 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010, № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що відповідно до пункту «б» статті 50 Закону N 3792-XII розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту. Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами. З огляду на викладене, суд вважає співмірними, а тому - обгрунтованими, вимоги позивача про стягнення з ФОП [PERSON] компенсації в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 64000,00 грн. (20*3200,00). Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на дату ухвалення рішення така компенсація становитиме 64000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача підлягає також судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved