Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 04 липня 2013 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір за № 540RNCP131850001, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 111360,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00% річних з кінцевим терміном повернення 04 липня 2018 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 04 липня 2013 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 540RNCP131850001, згідно умов якого [PERSON] поручилась перед позивачем солідарно відповідати за невиконання позичальником [PERSON] його зобов'язань за кредитним договором. В порушення взятих на себе зобовязань [PERSON] належним чином зобовязання за кредитним договором не виконував, в результаті чого, станом на 02.11.2016 року, виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в розмірі в загальній сумі 155356,59 грн., із яких: 83344,86 грн. - заборгованість за кредитом; 42347,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14742,78 грн. нарахована пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 14920,97 грн. нарахована пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, яку позивач і просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь та вирішити питання стосовно відшкодування судового збору в розмірі 2330,35 грн. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) у судове засідання не зявилася, просить розглядати справу без її участі. У разі неявки відповідачів в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином через засоби масової інформації шляхом опублікування оголошення у газеті «Урядовий курєр», а також шляхом направлення смс повідомлення та розміщення оголошення на сайті суду. Причини неявки суду не повідомили, заперечень щодо позову не подали. Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутністю відповідачів в заочному порядку. Справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності» №2710/38-14 від 02.09.2014р. та ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» (№1631-VII, 12.08.2014). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір за № 540RNCP131850001 від 04 липня 2013 року, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 111360,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00% річних з кінцевим терміном повернення 04 липня 2018 року. (а.с. 8-16). В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки №540RNCP131850001 від 04 липня 2013 року, відповідно до умов якого поручитель взяла на себе зобов'язання нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] (а.с. 19-21). У звязку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором, станом на 02.11.2016 року виникла заборгованість в розмірі 155356,59 грн., із яких: 83344,86 грн. - заборгованість за кредитом; 42347,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14742,78 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 14920,97 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 [PERSON] 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За умовами п.1.1, п. 1.3, 4.4 кредитного договору позичальник зобовязався сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 22,00% річних та погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 3077,08 грн. щомісяця, до «04» числа наступного місяця. За умовами п.4.5 кредитного договору проценти за користування кредитом підлягають сплаті щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом процентного періоду, яким вважається період з «04»-го числа попереднього місяця по «03»-е число поточного календарного місяця) «04» числа кожного наступного місяця. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, вчасно не вносив платежі за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість. Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України надано право позикодавцю у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязання за договором стосовно повернення позики частинами, в разі прострочення повернення чергової частини, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів відповідно умов договору. Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Узгодженням умов п.1.1, п.2.1 договору поруки сторони визначили солідарну відповідальність боржника та поручителя. У ч. 4 ст. 559 ЦК України зазначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно із п. 31 договору поруки даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 04 липня 2021 року (а.с.20). Із вказаної умови договору поруки випливає, що в договорі поруки зазначено строк після якого порука припиняється, а саме після 04 липня 2021 року. Тобто позивачем предявлено позов до поручителя під час дії договору поруки. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-3цс13,\~ухваленій за результатами розгляду заяви про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України). Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 02.11.2016 року (а.с.29-30) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 155356,59 грн., із яких: 83344,86 грн. - кредит; 42347,98 грн. - проценти; 14742,78 грн.- пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 14920,97 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту. Статтею 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-УІІ встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями, заборонено на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м.Шахтарськ Донецької області віднесено до цього переліку. З наданого банком розрахунку заборгованості. вбачається, що пеня за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 14920,97 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у сумі 14742,78 грн. нараховані банком за період з 04.08.2014р. по 01.11.2016р. Тобто нарахування неустойки було здійснено після 14.04.2014 року. Враховуючи те, що відповідачі проживають в [INFO], на території якого здійснюється антитерористична операція, пені, які нараховані банком до сплати у загальному розмірі 29663,75 грн., - з 14.04.2014 року стягненню не підлягають, а тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачами [PERSON], [PERSON] за кредитним договором та договором поруки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в солідарному порядку заборгованість за тілом кредиту - 83344,86 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 42347,98 грн., а всього 125692,84 грн. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, розяснень, викладених у п.36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (80,90% від суми позову) у розмірі 1885,25 грн., тобто по 942,63 грн. з кожного відповідача. На підставі викладено,

Outcome: partial