Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У грудні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 500431431 від 19 листопада 2013 року в сумі 81 694 грн. 57 коп., а також понесені судові витрати в розмірі 1 225 грн. 42 коп. В обґрунтування позову зазначається про те, що 19 листопада 2013 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого відповідно до договору факторингу від 30 вересня 2014 року є товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» (далі ТОВ «Дата [PERSON]»), та [PERSON] укладено кредитний договір № 500431431. Згідно з умовами договору банком надано [PERSON] кредит в розмірі 47\~200 грн. 00 коп. Відповідач зобовязувався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. Взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків [PERSON] належним чином не виконав, і тому станом на 11 листопада 2015 року утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 81 694 грн. 57 коп. У звязку з викладеним вище позивач ТОВ «Дата [PERSON]» просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 500431431 від 19 листопада 2013 року в розмірі 81 694 грн. 57 коп. Позивач ТОВ «Дата [PERSON]» у судове засідання представника не направив. Представник позивача [PERSON] надав до суду письмове клопотання, в якому просив суд розглядати справу у його відсутність та вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. З копії кредитного договору № 500431431 від 19 листопада 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», та [PERSON] вбачається, що банк надав позичальнику кредит в сумі 47\~200 грн. 00 коп., із процентною ставкою за користування кредитом 0,1 % річних, терміном до 20 листопада 2018 року. Позичальник зобовязувався повертати кредит, сплачувати проценти за його користування, суми комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснювати щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору та його невідємною частиною (а.с.4-8). Відповідно до копії договору факторингу від 30 вересня 2014 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та додаткової угоди № 2 до нього, публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. (а.с.14-20) Згідно розрахунку заборгованості за кредитом № 500431431 від 19 листопада 2013 року, станом на 11 листопада 2015 року, утворилась заборгованість [PERSON] перед банком, що становить 85 494 грн. 57 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 46 413 грн. 52 коп.; заборгованість за відсотками 7 грн. 39 коп.; заборгованість по комісії 35\~273 грн. 66 коп.; штрафи 3 800 грн. 00 коп. (а.с.11) Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено строк позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки умови кредитного договору № 500431431 від 19 листопада 2013 року виконані не були та відповідач порушив свої договірні зобовязання щодо належного та вчасного погашення кредиту, нарахованих відсотків, суд приходить до висновку про задоволення позову в межах заявлених позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Дата [PERSON]» заборгованості в сумі 81 694 грн. 57 коп. Крім того, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1 225 грн. 42 коп.

Outcome: approved