Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 01 липня 2017 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] Від шлюбу у сторін народилася донька Домініка, [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. В даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Зазначила, що відповідач працює в Томашпільському відділі поліції та отримує високу заробітну плату, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі ј частини всіх доходів, щомісячно. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Станом на 31 січня 2019 року відзив на позов від відповідача [PERSON] до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі останній був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подав. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи,\~\~суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Розглянувши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно зясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позовна\~заява,\~обєктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~по суті,\~суд приходить\~до наступного\~висновку зтаких підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. У відповідності до положень\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 01 липня 2017 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області (а.с.7). Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON]О, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 380466, виданого 11 січня 2018 року виконавчим комітетом Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.6). З довідки № 446 від 14 грудня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області вбачається, що донька [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с.8). Згідно довідки № 1244 від 14 грудня 2018 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрації та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с.09). Згідно\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У\~Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов'язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що відповідач офіційно працює в Томашпільському відділі поліції, однак на підтвердження вказаних обставин жодних відомостей суду не надала. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням обставин справи, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, а тому має фізичну можливість надавати допомогу на утримання дружини, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів (заробітків), щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1\~статті 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави слід\~стягнути судовий\~збір в\~розмірі 704,80\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial