Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення зі свого батька [PERSON] аліментів на своє утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період навчання, без урахування часу канікул, починаючи з дня звернення до суду й до завершення навчання, тобто до 30.06.2021 року, але не пізніше досягнення 23-річного віку. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що на даний час він є студентом денного відділення ІІ курсу Олександрійського політехнічного коледжу та позбавлений можливості самостійно заробляти кошти на своє утримання та потребує допомоги з боку своїх батьків. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року. Зараз він знаходиться на повному утриманні матері, а батько такої допомоги на його утримання не надає, у звязку з чим він змушений звернутись до суду. Сторони у судове засідання не зявились, надавши кожен окремо заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов, а відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Жовтоводського міського суду від 17 жовтня 2014 року з [PERSON], батька позивача, на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання, на той час ще неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що також підтверджує батьківство відповідача [PERSON] відносно до позивача [PERSON] /а.с.7-8/. Відповідно до довідки №2366 від 07.09.2018 року [PERSON] є студентом групи МП-171 ІІ курсу денного відділення Олександрійського політехнічного коледжу І рівня акредитації. Початок навчання 01.09.2017 року кінець навчання 30.06.2021 року, стипендії не отримує /а.с.10, 12/. На даний час позивач зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Заводська, б. 16 кв. 140 /а.с.16/. Відповідно до довідки про доходи, мати позивача [PERSON] офіційно працевлаштована у Жовтоводській центральній бібліотеці та її дохід за 6 місяців становить 33213,76 грн. /а.с.18/ Відповідач, являючись батьком повнолітнього [PERSON], належної матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча може і повинен надавати таку допомогу, а його потреба у допомозі з боку батька знайшла своє підтвердження дослідженими судом доказами. Так із письмової заяви відповідача вбачається, що він є здоровою працездатною особою, офіційно працевлаштований у ПрАТ «ЕлектромашПромсервіс» м. Кривого Рогу, його середньомісячний заробіток складає 6500 грн., інших утриманців не має. Відповідно до\~ст. 199 СК України, \~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно\~від форми\~навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, суд враховуючи всі обставини справи та надані сторонами докази з урахуванням можливості батька надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, вважає за доцільне стягнути аліменти на його утримання в частці від заробітку (доходу) батька в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на час навчання сина, без врахування часу канікул, оскільки у нього є можливість надавати таку допомогу на час його навчання. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно ст. 430 ЦПК України\~ рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого позивача за законом звільнено. На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

Outcome: approved