Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

У грудні 2021 року заявник, [PERSON] ,а звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт смерті свого батька [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Карбалія Кагульського району Республіка Молдова, громадянина України, який помер [INFO] в місті Ровеньки Луганської області у зв`язку з двосторонньою пневмонією. Місце смерті Україна. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є донькою покійного [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Ровеньки Луганської області в зв`язку з двосторонньою пневмонією. Після смерті батька отримано свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті. Однак вказані документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Верховної ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». У зв`язку з чим наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до пп. 1 п. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що підтвердили працівники відділу Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Встановлення факту смерті особи необхідно для здійснення державної реєстрації смерті особи та отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, який розташований на підконтрольній українській владі території, та для реалізації свого спадкового права. Заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Карбалія Кагульського району Республіка Молдова, громадянина України, який помер [INFO] в місті Ровеньки Луганської області у зв`язку з двосторонньою пневмонією. У судове засідання заявник не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наданих доказів, заявлену вимогу підтримує і наполягає на її задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. З`ясувавши позиції заявника та представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 12.04.2012 року, виданого Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Карболія Тараклійського району, Молдова, громадянка України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідці від 09.12.2014 № 6325000177 [PERSON] , взята на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.04.1985 року, батьком [PERSON] , [INFO] , зазначений [PERSON] (зазначено російською мовою). Як вбачається з відомостей, що містяться в довідці про причину смерті № 632 від 13.12.2021, виданої патолого-анатомічним відділенням, що визначені тимчасово окупованими територіями, іна якихзапроваджено особливий порядок місцевого самоврядування, [PERSON] помер [INFO] , причинасмерті: позашпитальна двостороння полісегмінтарна пневмонія (зазначено російською мовою). Згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року (в редакції розпорядження КМУ № 79-р від 07.02.2018 року) місто Ровеньки віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, місце смерті [PERSON] є місто Ровеньки Луганської області, яке є тимчасово окупованою територією України, Україна. Відповідно до пп. 1 п. 1 ст. 17 Закону України «По державну реєстрацію актів цивільного стану» наявні документи про смерть [PERSON] не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті у зв`язку з їх не відповідністю, оскільки документи про смерть [PERSON] видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно роз`ясненням у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 7 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Мінюсту від 18 жовтня 2000 року номер 52/5 державна реєстрація смерті поводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті фізичної особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість здійснити державну реєстрацію факту смерті, отримати заявнику свідоцтво про смерть українського зразку, видане державним органом України, та реалізувати спадкові права.

Outcome: approved