Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу Вимоги обґрунтовує тим, що 15 квітня 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що було складено відповідний актовий запис за №304. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось; вони мають різні погляди на сімейне життя та обов?язки, різні точки зору на сімейні проблеми; протягом останніх років життя між ними часто виникали сварки та конфлікти, через які подружні стосунки значно погіршились; з травня 2019 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. В судовому засіданні представник позивачки на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі з підстав, викладених у позові; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до п.11 ст. 128 ЦПК України; відзив на позов не направив; заяви про оголошення перерви чи розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки, позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухав пояснення представника позивачки, розглянувши подані стороною позивачки документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2005 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо, при цьому вони намагалися зберегти сім`ю, проте збереження шлюбу неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд, заслухав пояснення представника позивачки; дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved