Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 17.10.2016 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки квартири, яка розташована в [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, після смерті матері. Зазначив, що звернувся до нотаріальної контори за консультацією завчасно, однак йому було відмовлено через відсутність документів, а саме свого паспорта громадянина України, свідоцтво про смерть матері [PERSON] та його свідоцтва про народження. Позивач вирішив шукати вищезазначені документи в квартирі його померлої мати. В листопаді 2017 року [PERSON] в квартирі покійної матері знайшов свій паспорт та свідоцтво про народження, після чого одразу звернувся до нотаріуса, однак у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено через пропуск встановленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини. Вважав, що строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин та просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ХЕ №5788895 від 11.06.1969 року, матірю позивача по справі є [PERSON]. 17 жовтня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №964563, виданим 17.10.2016 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Згідно інформації, наданої 01.12.2017 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб вбачається, що [PERSON] був зареєстрований в [INFO] в період з 09.11.1994 року по 22.10.2015 року. З відповіді приватного нотаріуса Маріупольського міського округу Донецької області від 27.12.2017 року вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру інформація щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №39630/н від 28.04.2007 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся з поважних причин. Так, позивач протягом тривалого часу збирав, необхідні для оформлення спадщини документи. Пропущений строк складає сім місяців, тому суд вважає, що підстави на які посилається [PERSON] на поважність причин пропуску строку є обґрунтованими та поважнми. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Із ч.ч.1, 3 ст.1268 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З роз'яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], у звязку з чим його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved