Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт [PERSON], посвідчений 17 вересня 2014 року, секретарем виконавчого комітету Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області на користь [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] В обґрунтування вимог зазначається про те, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] Внаслідок смерті спадкодавця відкрилася спадщина до її майна. При житті померла розпорядилася належним їй майном, склавши 17 вересня 2014 року заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповіла [PERSON] Позивач вважає, що заповіт не відповідає внутрішній волі спадкодавця, при цьому напис і підпис у заповіті значно відрізняється від дійсного підпису спадкодавця, що свідчить про його підробку. Оскаржуваний заповіт був посвідчений 17 вересня 2014 року, однак зареєстрований 15 листопада 2017 року. Крім того, посадова особа, яка посвідчувала заповіт, на той момент не працювала у сільській раді. З наведених підстав, позивач змушений звернутися до суду із позовом про визнання заповіту недійсним. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просить позов задовольнити. Представник відповідача (законний) [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що померла [PERSON] у 2014 році за своїм власним бажанням склала заповіт, яким все своє майно заповіла онуці [PERSON] Про існування заповіту [PERSON] своїх дітей не повідомляла, оскільки між ними б виник конфлікт. Просить у позові відмовити. Судом до участі у даній справі залучено третіх осіб: Броварську районну державну нотаріальну контору Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON], [PERSON] Третя особа Броварська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання свого представника не направила. 21 вересня 2018 року від завідувача нотаріальною конторою Юхти Л.М. надійшов лист про розгляд даної справи без присутності представника нотаріальної контори. Треті особи [PERSON] й [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у визначеному законом порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане повторно 05 жовтня 2016 року, Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Позивач у справі є сином померлої [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його народження. Як вбачається зі свідоцтва про народження [INFO] у селі Світильня Броварського району народилася [PERSON]. Її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] Відповідно до заповіту від 17 вересня 2014 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області Вовком Ю.А., зареєстрованого у реєстрі № 42, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким все майно, рухоме і нерухоме, яке належить їй на праві власності, а також все те, що буде належати їй на час смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], яка народилася [INFO]. Зі спадкової справи № 720/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON], вбачається, що спадкова справа відкрита 26 жовтня 2016 року на підставі заяви [PERSON] До того ж із заявами про прийняття спадщини 29 жовтня 2016 року й 17 листопада 2017 року звернулися спадкоємці [PERSON] й [PERSON] від імені дочки [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи також вбачається, що 20 жовтня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрований у реєстрі № 325, за яким все своє майно заповіла дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] Листом від 25 листопада 2017 року № 4056-4057/02-14 Броварська районна державна нотаріальна контора роз'яснила [PERSON] й [PERSON] про існування заповіту від 17 вересня 2014 року, посвідченого на користь [PERSON], а також ті обставини, що новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. 25 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав визнання заповіту недійсним. Заявляючи вимог у про визнання заповіту недійсним позивач посилається на ті обставини, що підпис та напис на заповіті вчинений не [PERSON], а отже волевиявлення спадкодавця на час складання заповіту не було вільним та не відповідало його внутрішній волі. Крім того, посадова особа, яка посвідчувала заповіт на той момент у сільській раді не працювала, а також ті обставини, що заповіт був зареєстрований лише 15 листопада 2017 року, що є порушенням. Як вбачається із рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 27 липня 2012 року № 25 на секретаря Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області Вовка Ю.А. покладено функції секретаря виконавчого комітету, уповноважено секретаря виконавчого комітету Вовка Ю.А. на вчинення нотаріальних дій, передбачених Законом України «Про нотаріат». Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21 листопада 2017 року, виданого філією міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» заповіт [PERSON] зареєстрований, номер у Спадковому реєстрі 61597719, номер у реєстрі нотаріальних дій 42; дата реєстрації 21 листопада 2017 року. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дала пояснення, що вона перебувала у дружніх стосунках із [PERSON] Остання говорила їй, що все своє майно залишить трьом дітям. Позивач проживав із матір'ю та допомагав їй. Свідок [PERSON] дала пояснення, що останні три роки проживала спільно із померлою [PERSON] Про заповіт, що був складений на користь трьох дітей їй було відомо. У померлої та позивача були нормальні стосунки, останній із нею проживав та допомагав. Відносини між [PERSON] та [PERSON] були неприязні. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов'язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Згідно зі статтею 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Статтею 1247 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми заповіту, за якими заповіт повинен складатися у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, має бути особисто підписаний заповідачем (якщо особа не може підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина друга статті 1257 ЦК України). Аналізуючи оскаржуваний заповіт, суд приходить до висновку, що підстави для визнання його недійсним відсутні. Так, при розгляді даної справи по суті не знайшов свого підтвердження факт того, що заповіт не був особисто підписаний [PERSON] Доказів, які б підтверджували зазначені обставини позивачем у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України надано не було. При цьому суд звертає увагу на частину другу статті 78 ЦПК України відповідно до якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оригінал заяви про призначення пенсії та оригінал виписки із трудової книжки не можуть бути доказом того, що підпис та напис на заповіті вчинено не [PERSON] Покази допитаних у судовому засіданні свідків, фактично будь-якої інформації щодо предмету доказування у даній справі не містять. Відповідно до статті 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Порядок посвідчення заповітів посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначений Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1298/20036. Спірний правочин посвідчений відповідальною посадовою особою, зареєстрований у Книзі обліку та реєстрації заповітів сільської ради за № 42, про що свідчить витяг із вказаної Книги. Державна реєстрація заповіту у Спадковому реєстрі, передбачена частиною четвертою статті 1247 ЦК України й пунктом 1.10 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, та здійснюється у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 491 Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі. Оскаржуваний правочин зареєстрований із дотриманням вказаного вище порядку. Решта доводів позивача щодо недійсності заповіту від 17 вересня 2014 року свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову з підстав його необґрунтованості та недоведеності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed