Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Виконавчого комітету Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про скасування рішення, визнання права користування житлом та визнання права на приватизацію житла. В позові зазначили, що вони у трьох проживають та зареєстровані в [ADDRESS]. Зазначений будинок було надано для проживання голові родини [PERSON] на підставі договору оренди нерухомого майна, що перебуває в комунальній власності від 02.01.2006 року, який було укладено між ним та Беленківською сільською радою. З метою приватизації вказаного житлового будинку позивачі звернулись із відповідною заявою про приватизацію до Біленківської сільської ради, однак рішенням Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 10.10.2013 року за № 76 позивачам було відмовлено у безоплатній приватизації вказаного житлового будинку. Не погоджуючись із вказаним рішенням сільської ради позивачі, посилаючись на те, що спірні правовідносини сторін повинні регулюватися нормами житлового, а не цивільного права, просять суд визнати незаконним рішення Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 10.10.2013 року № 76, визнати за позивачами право користування житловим будинком, та визнати право позивачів на приватизацію спірного житлового будинку. Також просять стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник просили позов задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідача в особі голови Біленківської сільської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, наполягала на тому, що спірні правовідносини повинні регулюватися нормами саме цивільного законодавства. Крім того зазначила, що на сьогоднішній день позивач [PERSON] та його родина повинні звільнити займаний житловий будинок, оскільки він надавався позивачу як службове житло дільничному інспектору, а на теперішній час позивач [PERSON] звільнився із органів МВС України, та існує потреба надати спірне житло новому дільничному інспектору. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору оренди нерухомого майна від 02.01.2006 року який було укладено між Біленківською сільською радою Запорізького району Запорізької області та [PERSON] як дільничним інспектором, останньому було надано в строкове, платне користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], яке складалось із житлового приміщення площею 132 кв.м. та кабінету дільничного інспектора площею 28 кв.м., а загалом 160 кв.м., договір укладено строком до 31.12.2055 року (а.с. 14-16). Згідно із наказом ГУ МВС України в Запорізькій області № 223о/с від 14.07.2010 року [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ (а.с. 29) Відповідно до рішення Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 10.10.2013 року за № 76 [PERSON] було відмовлено у безоплатній приватизації будинку за адресою: [ADDRESS]. Зобовязано [PERSON] в термін до 15.01.203 року разом зі своєю сім'єю звільнити спірний житловий будинок. (а.с. 17-18) Згідно до відповіді Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 01-30/841 від 29.08.2013 року вбачається. що спірне житловий будинок до числа службових не включався, ордер на житло [PERSON] не видавався. (а.с. 23) Відповідно до ст.. 61 ЖК України договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Як було встановлено в судовому засіданні позивач ордеру на житлове приміщення не отримував, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про те, що на дані правовідносини сторін норми Житлового Кодексу не розповсюджуються, а при вирішенні спору слід керуватись саме Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Як вбачається з копії договору оренди нерухомого майна, його було укладено на 49 років, однак нотаріально посвідчено не було, державну реєстрацію вказаний договір не пройшов. Крім того як було встановлено в судовому засіданні, наміру на нотаріальне посвідчення вказаного договору сторони не мали, а відтак в розумінні ст. 220 ЦК України такий договір є нікчемним. Аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги діючого законодавства, а також приймаючи до увагу ту обставину, що дія ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» на правовідносини сторін які регулюються нормами ЦК України не розповсюджується, суд приходить до висновку про те, що рішення Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 10.10.2013 року за № 76 є законним та таким, що не підлягає скасуванню, та навпаки вважає необхідність відмовити у задоволенні позову повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed