Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору №ZPXRRХ03810022 від 29.03.2007р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 3360,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами станом на 12.09.2013р. обсяг невиконаних зобов'язань відповідача складає 37670,70 грн., в тому числі борг за кредитом - 2800,00 грн., борг за нарахованими відсотками - 15408,13 грн., заборгованість по комісії - 411,60 грн., пеня 16780,94 грн., а також штрафи відповідно до умов Договору: 500,00 грн. - фіксована частина, 1770,03 грн. - процентна складова, які позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №ZPXRRХ03810022 від 29.03.2007р. Відповідно до договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 3360,00 грн. на строк 12 місяців (з 29.03.2007р. по 29.03.2008р. включно) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 45,36 грн. та одноразової винагороди у розмірі 560,00 грн. Позичальник зобов'язався погашати заборгованість, здійснюючи щомісячний платіж в сумі 344,15 грн. в період з 2 по 6 число кожного місяця. Згідно Заяви позичальника, заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами складає укладений між сторонами кредитно-заставний договір. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 12.09.2013р. борг за кредитом становить 2800,00 грн. Заборгованість за нарахованими процентами (проценти за користування кредитом на поточну заборгованість нараховувалися за процентною ставкою 1% на місяць, на суму простроченої заборгованості згідно п. 4.2 Умов - за ставкою 11,83% на місяць, за період з 02.12.2007р. по 27.12.2010р.) - 15408,13 грн., заборгованість по комісії - 411,60 грн. Також позивачем нараховано до стягнення пеню у сумі 16780,94 грн. за період з 02.11.2007р. по 12.09.2013р., а також штрафи у розмірі 500 грн., а також 5% від суми позову): 500,00 грн. - фіксована частина, 1770,03 грн. - процентна складова. Вказані суми підтверджуються розрахунком заборгованості, заявлені поза межами встановленого договором строку позовної давності, однак позовна давність судом не застосовується у зв'язку з відсутністю про це заяви відповідача. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), а саме п.5.1, передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов банк має право нарахувати а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення платежу. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не обмежується. Між тим, згідно п. 5.4 Умов, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 5.1, 5.2, 5.3 цих Умов здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане. Враховуючи, що останнє зобов'язання за цим договором повинне бути виконане до 29.03.2008р. включно, нарахування пені за умовами договору допускається не більше трьох наступних років, тобто до 29.03.2011р. Таким чином, нарахування пені за період з 30.03.2011р. по 12.09.2013р., не відповідає умовам договору, а тому є неправомірним. В межах встановленого умовами договору строку, тобто станом на 29.03.2011р., розмір пені становить 13532,35 грн. (згідно даних розрахунку, станом на 27.12.2010р. нарахована пеня у сумі 13163,54 грн. + пеня за наступні 92 дні, тобто до 29.03.2011р., що становить 368,81 грн., = 13532,35 грн.). В силу ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір пені значно перевищує розмір основної суми боргу (заборгованість за кредитом становить 2800,00 грн.,), суд вважає за необхідне зменшити розмір пені і співмірно до суми основного боргу стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пеню в сумі 2800,00 грн. Також п. 5.3 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. і додатково 5% від суми заборгованості. Вимоги позову про стягнення штрафу у сумі 1770,03 грн. суд вважає необґрунтованими з наступних підстав. Враховуючи зобов'язання позичальника повернути кредит, оплатити проценти, винагороду, комісію в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту строки, з позовної заяви не вбачається, за порушення строків платежів якого саме грошового зобов'язання банк просить стягнути штраф. Розрахунок штрафу у сумі 1770,03 грн. взагалі відсутній, що не дозволяє перевірити наявність певної суми заборгованості на певну дату, 5% від якої становить 1770,03 грн. З урахуванням викладеного з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 21919,73 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у сумі 2800,00 грн., процентам у сумі 15408,13 грн., комісії у сумі 411,60 грн., пені у сумі 2800,00 грн. та штрафу у сумі 500,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору, пропорційно до задоволених вимог, у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved