Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до Червоненської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею, право власності на житловий будинок № 48 по вул. Шевченка в с. Червоне Фастівського району Київської області та земельні ділянки площею 0,1000 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0500 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.01.2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на житловий будинок та земельні ділянки площею 0,1000 га та 0,0500 га, розташовані в селі Червоне Фастівського району Київської області. Однак державним нотаріусом їй було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Тому вона була змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Представник позивача позов підтримала, просила суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть [PERSON] 1-БК №321765 від 04.01.2015 року [PERSON], помер 04.01.2015 року (а.с.11). Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серія 1-БК №272879 від 17.12.2014 року позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с.10). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є, дружина [PERSON] та син [PERSON] З матеріалів спадкової справи №02-14 померлого 03.01.2015 року [PERSON] вбачається, що 04.03.2015 року позивач [PERSON], звернулася з заявою до Десятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, в свою чергу, син померлого, [PERSON] подав до Десятої Київської державної нотаріальної контори заяву про відмову у прийнятті спадщини (а.с.34-36). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка вчасно звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна та отримала в нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на частину спадкового майна, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,9171 га розташовану на території Дібрівської сільської ради Тетіївського району Київської області. (а.с.12,14). На решту спадкового майна, а саме на житловий будинок № 48 по вул. Шевченка в с. Червоне Фастівського району Київської області та земельні ділянки площею 0,1000 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0500 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, позивач не має можливості отримати право власності, оскільки Державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтв, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с. 18). Оскільки, позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, написала нотаріусу заяву про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], тому вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Даючи юридичну оцінку поясненням, та зібраним по справі доказам, враховуючи те, що позивач у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, довела належними та допустимими доказами наявність свого права власності на житловий будинок та земельні ділянки, суд вважає, що вимога про визнання права власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок за позивачем, як спадкоємцем першої черги, підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved