Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №53 Індустріального району, Індустріальний районний відділ в м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування поданої позовної заяви позивач зазначив, що згідно виданого виконавчим комітетом Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська його дружині [PERSON] ордеру на жиле приміщення №2838 серія 01 від 03.01.1989 року разом з нею у відповідності із законом вселився в кватиру №74 у будинку №65, розташованому по проспекту Миру у м. Дніпропетровську, в якій мешкає і по цей час. Від шлюбу з квартиронаймачем у позивача народився син [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть помер 04 квітня 2014 року. Квартиронаймач [PERSON] померла 22 лютого 1991 року. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області 21 березня 1995 року між позивачем та [PERSON], яка є відповідачкою по справі був зареєстрований шлюб, актовий запис №499. Від зазначеного шлюбу дітей у сторін немає. Позивач у встановленому законом порядку надав відповідачці у найманій ним квартирі житло з пропискою за її новим місцем проживання. Умови Типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 10 вересня 2002 року, за яким наймачем була дружина позивача [PERSON], яка померла 22.02.1991 року, було змінено, особовий рахунок відкрито на імя позивача, до складу сімї якого на час внесення до договору змін входили, окрім нового наймача дві особи син [PERSON], який помер 04.04.2014 року та дружина - [PERSON] Зазначає, що з листопада 2005 року відповідачка залишила сімю, фактично у такий спосіб припинивши з позивачем сімейні відносини і до цього часу в квартирі не мешкає. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Оскільки реєстрація відповідачки змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі Відповідачка в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №53 Індустріального району в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Індустріального районного відділу в м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, через канцелярію суду надав заяву у якій просить розглядати справу без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії до ордеру №2838 серії 01, виданого 03 січня 1989 року виконавчим комітетом Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, [PERSON] на родину з 2 чоловік ([PERSON] та [PERSON]І.) надана двокімнатна квартира, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.-т. [PERSON][ADDRESS]. Від шлюбу з квартиронаймачем у позивача народився син [PERSON]. Квартиронаймач [PERSON] померла 22 лютого 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №308646 від 11 січня 1995 року. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області 21 березня 1995 року між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб, актовий запис №499. Позивач у встановленому законом порядку надав відповідачці у найманій ним квартирі житло з пропискою за її новим місцем проживання. Умови Типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 10 вересня 2002 року, за яким наймачем була дружина позивача [PERSON], яка померла 22.02.1991 року було змінено, особовий рахунок відкрито на імя позивача, до складу сімї якого на час внесення до договору змін входили, окрім нового наймача дві особи син [PERSON] та дружина - [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ від 20 травня 2014 року [PERSON] помер 04 квітня 2014 року. Відповідно до довідки КП ЖРЕП Індустріального району від 19 травня 2015 року №1427 в квартирі, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.-т. [PERSON][ADDRESS] зареєстрована однак не проживає [PERSON]. Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно заяв від 16 серпня 2011 року та 26 травня 2015 року, складених [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] затверджених майстром КП ЖРЕП Індустріального району та начальником КЖЕП №53, [PERSON] не проживає за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.-т. [PERSON][ADDRESS] з листопада 2005 року. Таким чином відповідач не проживає за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.-т. [PERSON][ADDRESS] без поважних причин одинадцять років. При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно\~до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Вирішуючи позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстраційного обліку проводиться компетентними органами на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням. Таким чином, порядок зняття з реєстрації визначений законом та підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідача, суд не вбачає. Позивач не надав доказів порушення його права, а саме доказів звернення до третьої особи з вимогою про зняття відповідача з реєстраційного обліку та відмови йому.\~\~ Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved