Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за заборгованістю за аліментами в розмірі 29807 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.12.2016 на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину щомісячно, починаючи з 02.08.2016 до повноліття дитини. Оскільки відповідач не сплачував аліменти, утворилася заборгованість, яка станом на 30.06.2018 склала 29807,23 грн., у зв`язку із чим позивачка має право на стягнення пені за заборгованістю за аліментами в розмірі 29807,23 грн. Ухвалою суду від 11.03.2019 (а.с.21) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані повністю. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористалася, надала заяву про визнання позову. Суд встановлено, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.12.2016 (а.с.3), з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на одну дитину, починаючи з 02.08.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, від 18.07.2018, відповідно до виконавчого листа № 534/1439/16-ц від 26.12.2016 виданого Комсомольським міським судом Полтавської області, який пред`явлено до виконання 26.06.2017, станом на 30.06.2018 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа та становить 29807,23 грн. (а.с.2). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені письмові докази, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. У відповідності до ч.3 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за заборгованістю за аліментами в розмірі 29807 грн. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved