Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.03.2013 року між ним та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», що складає договір банківського обслуговування. Відповідно до договору позичальнику надано кредитний ліміт у розмірі 9000,00 грн. З метою створення сприятливих умов\~ для виконання зобовязань за договором № б/н від 28.03.2013 року між позивачем і відповідачем укладено генеральну угоду від 01.12.2015 року про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов і правил надання продукту кредитних карт. У порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконувала, у звязку з чим загальна сума заборгованості станом на 27.11.2016 року становить 26896,25 грн., яка складається з: 16038,83 грн. заборгованість за кредитом, 1221,49 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 5796,37 грн. - штрафи згідно угоди; 3839,56 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом. Оскільки боржником умови договору не виконані, тому позивач просить суд стягнути з неї заборгованість у розмірі 26896,25 грн. та судовий збір. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, \~судова повістка, направлена відповідачу повернулась на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.03.2013 року між ним та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», що складає договір банківського обслуговування. Відповідно до договору позичальнику надано кредитний ліміт у розмірі 9000,00 грн. З метою створення сприятливих умов\~ для виконання зобовязань за договором № б/н від 28.03.2013 року між позивачем і відповідачем укладено генеральну угоду від 01.12.2015 року про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов і правил надання продукту кредитних карт. У порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконувала, у звязку з чим загальна сума заборгованості станом на 27.11.2016 року становить 26896,25 грн., яка складається з: 16038,83 грн. заборгованість за кредитом, 1221,49 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 5796,37 грн. - штрафи згідно угоди; 3839,56 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до умов кредитування передбачено відповідальність за несвоєчасне внесення платежів у виді пені та штрафу. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те сааме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1460,80 грн. На підставі ст. ст. 3, 6, 11, 253, 256, 257, 261, 267, 525, 526, 530, 549, 610, 623, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 1054, Цивільного кодексу України,

Outcome: partial