Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

У грудні 2016 року позивач ПАТ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків, посилаючись на те, що 09 січня 2015 року між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] шляхом подання заяви на приєднання (акцептування публічної пропозиції банку) було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків та видано платіжну картку. У відповідності до вимог ст. 634 ЦК України договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників карткового продукту «Ощадний» є договором приєднання. Згідно заяви-анкети № AYT-9373-15-PRO на приєднання до договору банк відкрив клієнту «Ощадний» рахунок № 26251001469264. Банк, діючи на підставі вимог ст. ст. 641, 644 ЦК України взяв на себе зобовязання перед фізичними особами, які її приймуть (акцептують), надавати банківські послуги в порядку та на умовах, передбачених договором. Банк виконав взяті на себе зобовязання за заявою на приєднання, відкрив клієнту «Ощадний» рахунок, виконав розрахунково-касове обслуговування клієнта за кредитною схемою та надав клієнту кредитні кошти у встановленому заявою на приєднання лімітом, підтвердженням чого є виписка з особового рахунку клієнта за період з 9 січня 2015 року по 24 жовтня 2016 року. [PERSON] зобовязання за заявою на приєднання належним чином не виконує та систематично порушує умови заяви на приєднання, що підтверджується розрахунком заборгованості. Внаслідок порушення взятих на себе зобовязання за заявою на приєднання станом на 27 жовтня 2016 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 4\~889,87 грн., а саме: заборгованість за овердрафтом 3\~015,51 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом 1\~874,36 грн.. Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Укргазбанк» просив стягнути із [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 4\~889,87 грн. та понесені судові витрати. У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Укргазбанк» про визнання недійсними умов договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що оскільки банк вважає, що на підставі вимог ст. 634 ЦК України укладений нею з банком договір є договором про приєднання, тому вона, як клієнт за вказаним договором не може запропонувати свої умови, у звязку з чим на підставі вимог Закону України «Про захист прав споживачів» окремі положення даного договору підлягають визнанню недійсними та такими, що порушують права споживача і суперечать нормам чинного Цивільного кодексу України. [PERSON] вважає, що умови п. п. 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7 договору підлягають визнанню недійсними, оскільки вони не відповідають нормам чинного законодавства та порушують її права, як споживача. Включаючи у договір п. п. 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків банк порушив вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та ввів клієнта в оману, намагаючись під виглядом обслуговування рахунку у майбутньому заволодіти особистими коштами клієнта. На підставі вимог ст. 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 202, 203, 207, 229, 230, 627, 632, 1047, 1055 ЦК України позивач [PERSON] просила визнати недійсними пункти 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7 розділу 6 договору про комплексне банківське обслуговування фізичнихосіб власників «ощадних» рахунків за № 26251001469264, відкритого згідно заяви-анкети № AYT-9373-15-PRO від 09 січня 2015 року. У судовому засіданні представник позивача, відповідача за зустрічним позовом ПАТ «Укргазбанк» первісний позов підтримав та просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав та заперечував проти його задоволення. У судовому засіданні представник відповідача, позивача за зустрічним позовом, [PERSON] первісний позов не визнав та заперечував проти його задоволення, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. Суд, вислухавши думку учасників процесу, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] на підставі поданої клієнтом [PERSON] заяви-анкети № AYT-9373-15-PRO на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків від 09 січня 2015 року був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків. На підставі заяви на приєднання, яка є акцептом публічної пропозиції від 09 січня 2015 року банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № 26251001469264, щомісячний оборот за «Ощадним» рахунком складатиме до 50000 грн.. Згідно вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до наявної заяви-анкети від 09 січня 2015 року [PERSON], підписанням цієї заяви-анкети на приєднання акцептувала публічну пропозицію АБ «Укргазбанк» на укладення цього договору, яка була опублікована в газеті «Урядовий курєр» та розміщена на сайті банку і беззастережно приєдналась до цього договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної нею заяви-анкети на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків. Відповідно до умов п. 2.3 договору банк відкриває клієнту «ощадний» рахунок, номер та валюта якого вказана у підписаній клієнтом заяві на приєднання, здійснює видачу клієнту платіжної картки та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки, що видані клієнту. Згідно п. 2.4 договору у порядку та на умовах цього договору банк зобовязується надати клієнту комплекс послуг, визначених цим договором та тарифами, замовлених клієнтом шляхом підписання заяви на приєднання, а клієнт зобовязується здійснювати оплату за надані банком послуги та виконувати інші зобовязання відповідно до цього договору. Відповідно до умов п. 2.5 договору підписанням заяви на приєднання клієнт беззастережно приєднується до умов цього договору. Згідно умов п. 2.7 договору банк здійснює всі операції по «ощадному» рахунку клієнта з використанням платіжних карток та/або їх реквізитів згідно із чинним законодавством, нормативно-правовими актами Національного Банку України, правилами МПС та цим договором. Згідно умов п. 3.6 договору банк нараховує проценти за користування залишками коштів на «ощадному» рахунку не пізніше останнього банківського дня кожного календарного місяця, а також в день розірвання цього договору, у валюті рахунку в розмірі стандартної/або підвищеної процентної ставки згідно з Тарифами банку за фактичну кількість днів користування грошовими коштами клієнта (враховуючи вихідні та святкові дні) в розрахунковому місяці. Відповідно до умов п. 4.1.6 договору банк нараховує проценти, застосовуючи метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366 днів). Як вбачається з умов п. 6.5 договору в разі непогашення овердрафту (кредиту) в день його виникнення сума непогашеної заборгованості за овердрафтом (кредитом) визнається простроченою та наступного банківського дня переноситься на рахунки простроченої заборгованості. Згідно п. 6.6 договору на суму простроченої заборгованості за овердрафтом (кредитом) банк нараховує проценти у валюті за овердрафтом (кредиту) за фактичний строк використання клієнтом кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на «ощадному» рахунку. Проценти нараховуються щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця та в день розірвання цього договору, виходячи з Тарифів даного договору, починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366). День повернення заборгованості не враховується в період, за який нараховуються проценти. Як вбачається згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором овердрафту № AYT-9373-15-PRO від 09 січня 2015 року станом на 27 жовтня 2016 року [PERSON] нараховано заборгованість у розмірі 4\~889,87 грн., яка складається із заборгованості за овердрафтом 3\~015,51 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом 1\~874,36 грн.. Також наявна заборгованість станом на 27 жовтня 2016 року підтверджується випискою по рахунку за договором № AYT-9373-15-PRO від 09 січня 2015 року, сформована за період 09 січня 2015 року по 24 жовтня 2016 року, яка міститься в матеріалах справи. Судом встановлено, що банк виконав взяті на себе зобовязання за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб власників «ощадних» рахунків та надав клієнту [PERSON] кредитні кошти згідно поданої нею заяви на приєднання. Однак відповідач [PERSON] зобовязання за заявою на приєднання належним чином не виконує та систематично порушує умови заяви-анкети на приєднання, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 24 жовтня 2016 року. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За таких обставин, суд вважає, що первісний позов ПАТ «Укргазбанк» підлягає задоволенню і тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків від 09 січня 2015 року в сумі 4889 грн. 87 коп.. Щодо заявлених зустрічних вимог [PERSON] до ПАТ «Укргазбанк» про визнання недійсними умов договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків, то суд відмовляє у його задоволенні, виходячи з наступного. Як вже встановлено судом, 09 січня 2015 між [PERSON] та Акціонерним банком «Укргазбанк» було підписано заяву-анкету № AYT-9373-15-PRO від 09 січня 2015 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків. На підставі вказаної заяви ПАТ «Укргазбанк» відкрив [PERSON] «щадний» рахунок за номером 26251001469264. Відповідно до вимог п. 6.6 договору на суму простроченої заборгованості за овердрафтом (кредитом) банк нараховує проценти у валюті за овердрафтом (кредиту) за фактичний строк використання клієнтом кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на «ощадному» рахунку. Проценти нараховуються щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця та в день розірвання цього договору, виходячи з тарифів даного договору (36 % річних відповідно до п. 3.5 тарифів), починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366). Як встановлено у судовому засіданні та цього не заперечували сторони, що [PERSON], підписуючи заяву-анкету на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків, приєдналася до вказаного договору приєднання та погодилася з його умовами. У відповідності до умов п. 6.2 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків, встановлено, що клієнт підтверджує, що він ознайомлений та згоден з правилами платіжної системи, умовами одержання та використання платіжної картки. У своїй позовній заяві [PERSON] просила визнати недійсними умови п. п. 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7 розділу 6 договору, з тих підстав, що вказані пункти договору не відповідають нормам чинного законодавства та порушують права клієнта, як споживача послуги. Як вбачається з наданих у судовому засіданні пояснень представника ПАТ «Укргазбанк», та підтверджено наявними матеріалами справи, а саме випискою по рахунку, що згідно проведених операцій клієнта 14-15 січня 2015 року за межами України, фактичне списання коштів з карткового рахунку відбулося 19 та 20 січня 2015 року. У звязку з відсутністю власних коштів на рахунку клієнта для здійснення платежу в повному обсязі списання з рахунку відбулося, в тому числі, за рахунок овердрафту в сумі 3\~052,76 грн., яку клієнт не погасив. Крім того за рахунок овердрафту було списано комісію в розмірі 0,15 грн. за смс-повідомлення в системі М-банкінг. Загальна сума заборгованості за нестандартним/несанкціонованим кредитом становить 3\~052,91 грн., на яку були нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 36,13 грн.. На залишок заборгованості за нестандартним/несанкціонованим овердрафтом в сумі 3\~015,51 грн. щомісячно нараховувались проценти в розмірі 36 % річних, які станом на 24 жовтня 2016 склали 1\~874,36 грн.. Згідно зазначеної заяви-анкети, картковий продукт «Pro-запас+», банк відкриває позивачу поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки, емітованої банком, у національній валюті, за тарифом «Pro-запас+», здійснює видачу позивачу платіжної картки та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки. Відповідно до діючих тарифів за тарифним планом «Рго-запас+», станом на 19 січня 2015 року дати операцій із платіжними картками, який, як вбачається з Договорів, поширюється на платіжні картки, за здійснення безготівкової оплати товарів чи послуг за допомогою платіжних карток за кожний випадок використання картки стягується комісія у розмірі 1,00 грн. (розділ 2 тарифного плану). Згідно ст. 6 ЦК України,\~\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до пункту 7 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляд) цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. З матеріалів пропозиції вбачається, що [PERSON], підписанням заяви-анкети на приєднання підтвердила своє беззастережне приєднання до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків. Також підписанням заяви на приєднання [PERSON], підтвердила, що всі умови договору їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, свій примірник заяви вона отримала в день укладення договору. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. На підставі вищезазначеного вбачається, що правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Крім того, відповідні обставини наявності умислу, істотність значення обставин, щодо яких введено в оману, і сам факт обману, повинна довести сторона, яку введено в оману. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, а саме те що позивачем не доведено, що договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків містить несправедливі умови, а також, що при укладанні договору банк ввів в оману клієнта стосовно встановлених умов договору 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7 розділу 6. Твердження позивача (відповідача за первісним позовом) [PERSON] та її представника у судовому засіданні, що банк в односторонньому порядку наділив себе правом в будь-який час вимагати від клієнта будь-яку суму коштів під виглядом кредиту, який виник без згоди клієнта, та узгодження умов договору, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до ПАТ «Укргазбанк» про визнання недійсними умов договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків не підлягає задоволенню. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача ПАТ «Укргазбанк».

Outcome: approved