Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У грудні 2013 р. МТСБУ звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача в порядку регресу 5016,58 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування, 1500 грн. витрат на оплату правової допомоги, 200 грн. витрат на послуги аварійного комісару. Вимоги обґрунтовані тим, що 09 лютого 2010 р. з вини відповідача, який керував незастрахованим транспортним засобом трапилася дорожньо-транспортна пригода, в якій отримав механічні пошкодження автомобіль, власник якого мав поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ виплатило потерпілому страхове відшкодування з фондів захисту потерпілих на умовах Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які підлягають стягненню в порядку регресу. Крім того були понесені витрати на оплату послуг аварійного комісару та 1500 грн. витрат на правові послуги адвоката пов'язані з підготовкою позову до суду. Ухвалою суду від 11 березня 2014 р., занесеною до журналу судового засідання до участі залучено ФОП [PERSON] і ПАТ «Страхова група «ТАС» В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про її розгляд за її відсутності (а.с.35). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав Третя особа ФОП [PERSON], в судове засідання в не з'явився. Представник ПАТ «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення щодо позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі №3-1178/2010 встановлено вину [PERSON] у скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за таких обставин. 09 лютого 2010 р. [PERSON], водій ПП «[PERSON]» керував автомобілем «Renault Magnum» реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «Gray Adams» реєстраційний номер [NUMBER] і порушуючи п. 13.1. Правил дорожнього руху України скоїв наїзд на автомобіль ЗАЗ реєстраційний номер [NUMBER], заподіявши тому механічні ушкодження (а.с.6) На день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] була забезпечена діючим полісом обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, що був виданий СТЗТ «Дніпроінмед» (а.с.5). 28 жовтня 2010 р. [PERSON] звернувся д МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди на підставі ст. 35 та п.п. «а» ст. 41.1. Закону України ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), посилаючись на те, що відповідач керував транспортним засобом, який не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності чинного на дату ДТП (а.с.4). Крім того, 02 листопада 2010 р. МТСБУ прийняло від аварійного комісара послуги вартістю 200 грн. за справою №12570 за вказаною ДТП і оплатило їх 08 листопада 2010 р. (а.с.15 зворот, 16,17). 30 жовтня 2013 р. МТСБУ сплатило по справі №12570 адвокату 750 грн. передплати за договором від 04 жовтня 2012 р. про надання правової допомоги за даним ДТП (п.8.1.3) (а.с.19-23). Наказом МТСБУ №3415 від 30 листопада 2010 р. вирішено сплатити [PERSON] 5016,58 грн. компенсації шкоди заподіяної в результаті ДТП (а.с.15). 02 грудня 2010 р. на рахунок [PERSON] було перарахованіо 5016,58 грн. страхового відшкодування згідно наказу №3515 (а.с.17). Відповідно до довідки УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 27 березня 2014 р. автомобіль «Renault Magnum» реєстраційний номер [NUMBER], на час скоєння ДТП був зареєстрований за [PERSON] (а.с.70). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час скоєння ДТП була забезпечена відносно напівпричепу «Gray Adams» реєстраційний номер [NUMBER] полісом (договір I типу) обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів ВАТ «Страхова група «ТАС» серії ВЕ/0175007 від 25 серпня 2009 р.(а.с.74). ФОП [PERSON] звертався до ПАТ «Страхова група «ТАС» з повідомленням про настання страхової події - вказаного ДТП, зазначаючи себе застрахованою особою на підставі полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів ВАТ «Страхова група «ТАС» серії ВЕ/0175007 від 25 серпня 2009 р. (а.с.44-46). Цивільно - правова відповідальність власника тягача «Renault Magnum» реєстраційний номер [NUMBER] відповідно до письмових пояснень ПАТ «Страхова група «ТАС», цим страховиком забезпечена не була, а тому обов'язок здійснити регламенту виплату покладено відповідно до ст. 36.3 Закону на МТСБУ (а.с.72-74). Письмові пояснення ПАТ «Страхова група «ТАС» спростовують письмові заперечення відповідача про те, що тягач «Renault Magnum» реєстраційний номер [NUMBER] також був застрахований цим страховиком (а.с.39). 25 січня 2010 р. ФОП [PERSON] уклав із [PERSON] трудовий строковий договір на 3 місяці за яким останній зобов'язався виконувати роботу водія. Договір всупереч Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260 державним центром зайнятості зареєстрований не був. Згідно пояснень відповідача, три місяці зазначені в трудовому договорі були іспитовим строком. Відповідно до п. 41.1. «а» Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п. 36.3. Закону, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з'єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ. У відповідності до п. 1.10. Правил дорожнього руху, причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з'єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски. Згідно п. 38.2.1. Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов:до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; Відповідно до п. 11 постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 р. № 4, регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). 02 грудня 2010 р. МТСБУ виконало зобов'язання про відшкодування власнику забезпеченого транспортного засобу ЗАЗ реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] (а.с.17), а даний позов пред'явлено до суду поштою згідно відбитку поштового штемпелю лише 13 грудня 2013 р. Щодо покладання відповідальності за спричинену шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки, то суд виходить з того, [PERSON] виконував та фактично був допущений до роботи водієм ФОП [PERSON] і на належному тому транспорті, мав трудовий договір в письмовій формі, на час скоєння ДТП мав як підставу керування подорожнього листа, про що зазначив сам ФОП [PERSON] при зверненні до страховика (а.с.44). А подорожній лист згідно п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14 жовтня 97 р. N 363 є первинним документом про облік вантажних автомобільних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство, визначив маршрут слідування та час здійснення перевезень. Також в подорожньому листі є відмітки про належний стан здоров'я водія, дозвіл на виїзд механіка, підпис про ознайомлення з мірами безпеки, ПДР, режимом роботи та відпочинку. Вказане свідчить про те що [PERSON] виконував роботу за завданням ФОП [PERSON] за трудовим договором, оскільки для цього позивач надав йому транспортні засоби, визначив напрямок слідування, термін перевезення, роз'яснив правила безпеки. У відповідності до п. 6 Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 р. № 4 не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Отже [PERSON] не є належним відповідачем у справі, а тому у задоволенні позову до нього слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed