Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

У вересні 2020 року позивачка звернулась до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 3 жовтня 2015 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Шлюб зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2923 від 3 жовтня 2015 року. Сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вже тривалий час стосунки між сторонами погіршились, шлюбні стосунки припинено, сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем, близько півроку проживають окремо. Позивачка вважає, що шлюб є лише формальним, подальше збереження сім`ї та примирення неможливе. Позивачка просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 3 жовтня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2923. У судове засідання позивачка не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи в силу ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, шляхом надсилання повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття провадження отримав 9 жовтня 2020 року (а.с. 22), про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, судом встановлено таке. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер. Позивачка на примирення не згодна, наполягала на розірванні шлюбу. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.8) позивачка та відповідач 3 жовтня 2015 року уклали шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2923. Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд виходив з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, та те що сторони проживають окремо, сторони не подавали клопотань про надання строку для примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновків щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути кошти на відшкодування судового збору в розмірі 840 грн 80 коп. Факт сплати позивачкою судового збору в сумі 840 грн 80 коп. підтверджується квитанцією № N0R8T5783M від 20 серпня 2020 року (а.с.2). За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved