overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дитини (а.с.1-2). Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить |||суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про судовий розгляд справи повідомлений належним чином, не надав суду заперечення на позовні вимоги|||.| Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом установлені такі|установлені| факти та відповідні їм правовідносини.|правостосунки| Матеріалами справи встановлено, що з 03 квітня 2013 року сторони [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, [INFO] року у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с. 3-6). Довідкою про склад сім'ї підтверджується факт проживання позивачки разом з дитиною (а.с. 7). Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим окремо від позивачки та дитини за адресою: [ADDRESS], не працює, відбуває покарання за вироком суду та знаходиться у місцях позбавлення волі КЮИ-44, Олексіївська АЦК-25, 15 загін, 150 бригада (а.с. 1, 4, 10). У відповідності до|із| ст. 180 СК| України батьки зобов'язані утримувати|утримувати| дитину|дитяти| до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України та роз'ясненням п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. По матеріальному стану|становищу| відповідач має надавати матеріальну допомогу своїй дитині. |дитяті| Зазначеними діями відповідач порушує права дитини. Таким чином, з урахуванням|з врахуванням| інтересів дитини, матеріального становища відповідача, суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір суд компенсує за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Карнаухівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що [INFO] року помер її рідний брат, [PERSON] та після нього залишилась спадщина. Строк для прийняття спадщини нею був пропущений з поважних причин: оскільки з вересня 2007 року її чоловік [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділені міської лікарні № 1 м. Павлограда та потребував постійного догляду. Просить суд визнати поважною причину пропуску нею строку для прийняття спадщини за заповітом, поновити пропущений строк і призначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом терміном шість місяці з дня вступу рішення суду до законної сили. Позивачка в судове засідання не з'явилась, письмово просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились, письмово просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали повністю. Дослідивши матеріали судової справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти. [INFO] року помер [PERSON] - рідний брат позивачки. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з : будинку [ADDRESS] м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори за видачею Свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою завідуючої Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Черновської Л.Г. від 13.12.2013 року їй було відмовлено в зв'язку з пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с. 11). Позивачка своєчасно, впродовж 6 місяців після смерті [PERSON] не звернулася у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що в 2007 року здійснювала догляд за її чоловік [PERSON] який знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділені міської лікарні № 1 м. Павлограда та потребував постійного догляду. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, тому суд вважає необхідним 6надати додатковий строк для прийняття спадщини терміном шість місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 06 лютого 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого [INFO] народилась дочка [PERSON]. [PERSON] пішов з сім'ї, жодної матеріальної допомоги не надавав. Добровільно з відповідачем про сплату аліментів домовитися не вдалося, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку слухання справи подала заяву про розгляд у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи наведене, суд вважає за можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконкомом Городківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, актовий запис № 1 (а.с 4). Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 24 листопада 2010 року, (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що дочка [PERSON] знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою від 09 грудня 2013 року (а.с. 6). Батько [PERSON] матеріальну допомогу дочці [PERSON] не надає. Згідно із вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилено частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати її колишнього чоловіка [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належній їй квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира [ADDRESS] З 2009 року розірвали шлюб з відповідачем. [PERSON] більше року не проживає в належній їй квартирі, тому вважає, що він втратив право користування даною квартирою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі і просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення в пресі, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Вивчивши надані письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.01.2012 року (а.с. 5). 19 листопада 2009 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7). Відповідач [PERSON] більше року не проживає у вказаній квартирі, за цей період жодного разу не з'являвся в вищезазначеній квартирі, [PERSON] одноосібно несе обов'язки з утримання майна, оплати комунальних та інших послуг, здійснює витрати по утриманню квартири і прибудинкової території та проведенню ремонту, що підтверджується поясненнями позивача, актами комісії, затверджених ЖБК «Арсеналець-31» (а.с.8-11). Оскільки вказана квартира повинна використовуватися для проживання позивачки та членів її родини, а відповідач таким не являється, але [PERSON] залишається зареєстрованим у квартирі, чим створює позивачці перешкоди у користуванні та розпорядженням власністю. Відповідно до ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не проживає у квартирі більше ніж один рік він втрачає право на користування цим житлом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати понесені позивачем покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], відділу ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, третя особа, без самостійних вимог: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та її донька [PERSON] постійно проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ф. 3 за № 2135, яка видана комунальним підприємством « Управління міським господарством» Вишневої міської ради від 22.11.2013 року. Крім того вона з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23 вересня 2009 року. 30.03.2006 року вона зареєструвала за вищевказаною адресою [PERSON] Відповідач з моменту розірвання шлюбу не проживає в квартирі, забрав свої особисті речі та виїхав з неї, кошти за житлово-комунальні послуги не сплачує. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Зобов'язати відділ ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою. В судове засідання позивач і третя особа у справі не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом установлено, що позивач та її донька [PERSON] постійно проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ф. 3 за № 2135, яка видана комунальним підприємством « Управління міським господарством» Вишневої міської ради від 22.11.2013 року. Крім того з [PERSON] позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23 вересня 2009 року. 30.03.2006 року позивач зареєструвала за вищевказаною адресою [PERSON] Відповідач з моменту розірвання шлюбу не проживає в квартирі, забрав свої особисті речі та виїхав з неї, кошти за житлово-комунальні послуги не сплачує. Факт того, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин підтверджується актами депутата від 03.06.2013 року, 02.08.2013 року, 12.11.2013 року. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання відповідачем права користування спірним житловим приміщенням. Вимоги позивача щодо зобов'язання ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України у Київській області вчинити певні дії, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено порушення її прав саме цим відповідачем.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Волочиської міської ради про визнання права власності на нерухоме спадкове майно після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, - гараж, що розташований по [ADDRESS] В обгрунтування своїх вимог вказала, що зазначений гараж був збудований її чоловіком. Проте, при житті чоловік не встиг оформити право власності на збудований ним гараж, що є перешкодою у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів для оформлення спадкових прав на зазначене нерухоме майно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] В судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю. Представник відповідача Волочиської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Волочиська міська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та підтверджується: паспортом позивачки та свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO] року; будівельним та технічним паспортом на гараж, висновком КП Волочиське БТІ про технічний стан гаража; рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради № 90 від 24.03.1994 року, яким [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаража по [ADDRESS]; деклараціями про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації, що зареєстровані інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 863251; відмовою державного нотаріуса в оформленні спадкових прав позивачки на гараж та матеріалами спадкової справи № 344/2010, заведеної після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участі третьої особи [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 21 жовтня 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] аліменти для утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 03.12.2013 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] і аліменти у розмірі 1 / 6 частини всіх видів заробітку (доходів), на утримання [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] по досягненню дитиною трирічного віку, а саме до [INFO]. Сторони у судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановлені такі факти та відповідні правовідносини. 21 жовтня 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходів). Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/6 на утримання дружини до трьох річного віку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про вселення у будинок під [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 30 січня 1987 року по 14 листопада 2012 року перебували у шлюбі. З вересня 2012 року відповідач перешкоджає позивача проживати у спірному приміщенні, незважаючи на те, що спірний будинок був побудований за час шлюбу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснив суду, що не буде перешкоджати вселенню позивача. Відповідно до частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Наслідки визнання позову відповідачу судом були роз'ясненні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах позов підлягає задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 16 липня 2006 року, від даного шлюбу у сторін є двоє малолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально. Відновлювати сімейні стосунки позивач наміру не має, а тому вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції 16 липня 2006 року за актовим записом № 66, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків подружжя не має. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх малолітніх дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved