Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з 01.07.2019 і до 01.07.2020 , дня закінчення навчання доньки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.11.2018 у справі №489/5950/18 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.09.2018 до закінчення терміну навчання 30.06.2019. Проте, зараз донька продовжує навчатись, але відповідач відмовляється сплачувати аліменти, після дати 30.06.2019, мотивуючи тим, що вказана дата визначена у судовому рішенні, як граничний термін. За такого, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання, призначене на 10.06.2020 на 09:40 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзиву на позов не надав, причини неявки суду не повідомив. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.11.2016. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів про народження Виконкому Миколаївської міської Ради народних депутатів Миколаївської області, актовий запис №1903, [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.11.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки, в розмірі ј частки х усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.09.2018 до закінчення терміну навчання 30.06.2019. Згідно копії паспорта позивача серії [NUMBER] та копії паспорта [PERSON] , остання зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Миколаївського базового медичного коледжу №569 від 23.08.2019 [PERSON] 01.09.2019 поступила до зазначеного навчального закладу і в теперішній час навчається на першому курсі медсестринського бакалаврат відділення, на денному відділенні. Дата закінчення коледжу 01.07.2020. Як вбачається з позовної заяви, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу доньці на період навчання, оскільки є працездатним та інші аліментні зобов`язання в нього відсутні. Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є повнолітньою, навчається на денній формі навчання, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Також, відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частини другої статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. При цьому суд враховує, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, від чого останній ухилявся. Враховуючи вищенаведене, а також те, що повнолітня донька сторін навчається на денній формі навчання, за такого, потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає та відсутність доказів його непрацездатності, наявності в нього інших утриманців та неможливості надання матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення терміну навчання - 01.07.2020. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial