Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про визнання припиненим договору поруки від 04.03.2008, укладеного між нею, ВАТ «Комерційний банк «Експобанк» та [PERSON] В обгрунтування позовних вимог зазначено, що в березні 2008 р. між ВАТ КБ «Експобанк» та позивачем було укладено договір поруки, за умовами якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком за кредитні зобов'язання [PERSON] (надалі - боржника) за договором №56/2008 USD. Зобов'язання за кредитним договором не виконано боржником, а 11.09.2013 останній помер. Таким чином, оскільки у зв'язку зі смертю боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечене договором поруки, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника (спадкоємця померлої особи), а договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов'язанням, і позивач такої згоди не давала, тому вона звернулася до суду з вимогою визнати договір поруки припиненим з дня смерті боржника. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та письмові заперечення на позовну заяву про визнання договору поруки припиненим, проти задоволення позовних вимог заперечував з посиланням на те, що внаслідок невиконання позичальником [PERSON] кредитних зобов'язань у останнього станом на 08.11.2010 р. виникла заборгованість за кредитним договором №56/2008 USD, яка складала 453541,84грн. У зв'язку з цим банк звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом про стягнення боргу за кредитним договором з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у справі 2-2407/11 від 04.02.2011 р. позов було задоволено, та стягнуто солідарно наявну заборгованість за договором з [PERSON] та [PERSON] в сумі 453541,84 грн. Таким чином, сторона відповідача стверджувала, що [PERSON] в силу ст.608 ЦК України не звільняється від виконання зобов'зань щодо погашення заборгованості в межах виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-2407/2011. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 04.03.2008 р. між між ВАТ КБ «Експобанк» - правонаступником якого є ПАТ КБ «Експобанк» (відповідач у справі) та [PERSON], було укладено кредитний договір №56/2008 USD, за умовами якого позичальник [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 35873,00 дол. США. та взяв на себе зобов'язання повернути кошти та сплатити відсотки у розмірі 12% річних. Одночасно, 04.03.2008 р. між ВАТ КБ «Експобанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель [PERSON] зобов'язалася перед кредитором ВАТ КБ «Експобанк» відповідати за виконання усіх боргових зобов'язань позичальника [PERSON], які виникають з кредитного договору №56/2008 USD. Відповідно до положень ст. 546 ЦУ України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Згідно до приписів ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м.Києві. Вказана обставина є достатньою для припинення договору поруки з дня смерті [PERSON], що зумовило звернення до суду з даним позовом. Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпечуваного нею зобов'язання. Згідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку із цим не може бути виконаним іншою особою. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в своїй постанові № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснив, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя суди мають враховувати, що поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору боржника (статті 553-554 ЦК), а також за будь - якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено в договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна сторона не відповідає. Таким чином на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь - якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Судом установлено, що а ні умовами договору поруки, а ні будь яким іншим чином, позивач не надавав своєї згоди поручатися за виконання кредитних зобов'язань третіх осіб, у т.ч. спадкоємців [PERSON] Відповідно до приписів ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки з умов спірного договору не вбачається, що в разі смерті боржника поручитель має самостійно відповідати за зобов'язанням померлого боржника. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved