Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

У вересні 2020 року позивачка звернулась до\~ суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 7000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 3000 грн до досягнення донькою трирічного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що вона та відповідач працювали в Республіці Польща, де і познайомились. В Польщі у них народилась спільна дитина [PERSON] . Шлюб вони не реєстрували, проживали разом в цивільному шлюбі з червня 2019 року по червень 2020 року. В червні 2020 року позивач з донькою повернулись до України. Відповідач супроводжував позивача з донькою до міста Шостка і декілька днів прожив з ними, потім повернувся до Республіки Польща на роботу. Згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на утримання дитини позивач з відповідачем не досягли. Позивач на даний час перебуває у декретній відпустці, її єдиним джерелом доходу є соціальна допомога. При цьому, дитині необхідно купувати іграшки, одяг, продукти харчування, засоби гігієни, ліки, відвідувати лікаря, розважальні та ігрові дитячі заклади, оскільки дитина росте, розвивається, потребує постійної уваги та догляду. Позивач не має можливості нести всі матеріальні витрати на дитину самостійно, а також сплачувати за комунальні послуги. Відповідач аліменти нікому не сплачує, інших дітей та хронічних захворювань у нього немає, він є особою працездатного віку, працює в Республіці Польща дальнобійником та отримує заробітну плату в розмірі 8000 злотих, що еквівалентно 56000 грн. Тому позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку. У лютому 2021 року відповідач надіслав до суду відзив, де вказав, що позовні вимоги визнає частково, просить стягнути з нього на утримання доньки аліменти в розмірі 3000 грн та 1500 грн на утримання [PERSON] . Мотивуючи часткове визнання позовних вимог, відповідач зазначив, що він бере участь в утриманні дитини, кожного місяця перераховує кошти позивачу, купує речі для дитини, за його рахунок\~ була придбана квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , для придбання якої він брав кредит, та яка зареєстрована на ім`я [PERSON] . Також зазначив, що він не відмовляється від свого обов`язку утримувати доньку. Проте розмір аліментів, який просить стягнути позивач, вважає завищеним, зважаючи на те, що у нього відсутній дохід у вказаному позивачем розмірі та на його утриманні перебуває мати, яка є пенсіонеркою. Крім того, у нього є хронічне невиліковне захворювання - цукровий діабет, що потребує лікування та придбання дороговартісних ліків, він не має власного житла. Тому, враховуючи його матеріальний стан, відсутність постійної роботи, мінливість заробітку, наявність на утриманні інших осіб та стан здоров`я, він не має можливості щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 7000 тисяч гривень та 3000 тисячі гривень на утримання позивача. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову на підставі наступного.\~\~ Згідно з копією свідоцтва про народження та перекладу до нього з польської на українську мову, акт № 3005023/00/AU/2019/288451 від 29 серпня 2019 року, сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про склад сім`ї КП «Укржитлокомфорт» від 07 серпня 2020 року, [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З огляду на викладене суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, оскільки дитина проживає разом з матірю і батько зобовязаний систематично брати участь в її утриманні. Однак, суд не знаходить правових підстав для стягнення аліментів у заявленому розмірі 7000 грн. Позивач стверджує, що відповідач отримує заробітну плату в розмірі 8000 злотих, що еквівалентно 56000 грн, разом з цим, будь-яких доказів таких тверджень суду не надано. Отримана інформація з Державної прикордонної служби України щодо перетину [PERSON] державного кордону засвідчує лише факт систематичного в`їзду та виїзду відповідача з Республіки Польща, проте не доводить розмір доходів, отриманих відповідачем. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач частково бере участь в утриманні дитини, а також має на утриманні непрацездатну матір. З огляду на викладене, суд вважає необхідним пристати на доводи відповідача щодо того, що він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн, оскільки протилежного позивачем жодним чином не доведено. Той факт, що відповідач пересилав певну суму грошей позивачу не свідчить про те, що така можливість для нього є постійною. Без даних про доходи, вартості придбаного майна тощо, такі обставини суд встановити не може. Крім того, згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оцінюючи досліджені та вищенаведені судом докази, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] в сумі 1500 грн до досягнення дитиною трьох років. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі 3000 грн. За таких обставин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial