Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр судових експертиз «Альтернатива» (далі - відповідач) у якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, спричинену невиконанням взятих на себе зобов`язань, обумовлених правочином, в розмірі 9 593,34 грн., з них незаконно отримана сума коштів 8 000,00 грн., 3% річних 446,00 грн. та розмір компенсації матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів 1 147,34 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач взяв на себе обов`язок проведення почеркознавчої експертизи та надання висновку експерта за заявою позивача від 15 січня 2018 року у справі №365/787/17, яка знаходилася на розгляді у Згурівському районному суді Київської області. Після перерахування позивачем коштів у сумі 8 000,00 грн. за почеркознавчу експертизу на розрахунковий рахунок ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива», останніми було видано [PERSON] . Висновок №09/18 почеркознавчої експертизи від 26 січня 2018 року, який було виконано [PERSON] . Однак, ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» не було проведено почеркознавчу експертизу і не надано [PERSON] висновок експерта саме в розумінні цього значення. Так, Висновок №09/18 почеркознавчої експертизи від 26 січня 2018 року наданий [PERSON] , як експертом ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» не був прийнятий судом як належний доказ, оскільки свідоцтво [PERSON] анульовано рішенням ЕКК КНДІСЕ від 31.10.2016 року №9 та [PERSON] звільнена 01.11.2016 року, а витрати на проведення почеркознавчої експертизи на замовлення [PERSON] від 26.01.2018 № 09/18 у розмірі 8 000,00 грн. суд визнав необґрунтованими. Висновок зроблений [PERSON] не був взятий судом як належний доказ через його складання неуповноваженою для виконання такого виду робіт особою. Зазначене призвело до негативних наслідків для [PERSON] , таких як затягування розгляду справи на 9 місяців та додаткових затрат у розмірі 3289 грн. за проведення експертизи у КНДІСЕ. 28 грудня 2018 року позивач направила відповідачу письмову вимогу про повернення коштів у розмірі 8 000,00 грн., на яку отримано відмову листом від 29 січня 2019 року. На думку позивача, ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» в повному обсязі взятих на себе зобов`язань щодо видання висновку експерта, який би відповідав вимогам чинного ЦПК України, не виконав, а отримані кошти в розмірі 8 000,00 грн. підлягають поверненню [PERSON] . Крім того, в порядку ст. 625 ЦК України, позивач просила також стягнути з відповідача у судовому порядку 3% річних та інфляційні витрати, нарахованих на суму спричинених збитків. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» виконало свої зобов`язання перед [PERSON] за укладеним Договором, та надало позивачу Висновок почеркознавчої експертизи № 09/18 від 26.01.2018 р., який було складено експертом [PERSON]. Зазначений Висновок почеркознавчого дослідження був прийнятий позивачем без зауважень та в подальшому поданий нею до Згурівського районного суду Київської області, на розгляді якого перебувала справа № 365/787/17. Експерт ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» [PERSON] має вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшла відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, була атестована як судовий експерт з правом проведення почеркознавчих і авторознавчих експертиз за спеціальністю 1.1. (дослідження почерку і підписів) згідно із рішенням Експертно-кваліфікаційної комісії КНДІСЕ від 27.04.2011 р. та в подальшому їй було підтверджено кваліфікацію судового експерта за цим видом експертиз до 20.03.2021 р. Анулювання Свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта [PERSON]. як судового експерта було здійснено у зв`язку з її звільненням з КНДІСЕ. Анулювання Свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експертиз з цієї підстави не свідчить про неможливість [PERSON] проводити почеркознавчі експертизи. Звільнення судового експерта з НДУСЕ не свідчить про втрату ним спеціальних знань та кваліфікації судового експерта. Як вбачається з ухвали Згурівського районного суду Київської області від 22.02.2018 р., призначення судової експертизи до КНДІСЕ суд обґрунтував тим, що висновок спеціаліста Судової незалежної експертизи України від 24.10.2017 р. та Висновок почеркознавчої експертизи № 09/18 від 26.01.2018 р. були протилежними за змістом. Більше того, висновок судової почеркознавчої експертизи КНДІСЕ підтвердив ті висновки, які були зроблені експертом [PERSON] . Вина відповідача у тому, що Згурівський районний суд Київської області не відшкодував позивачу витрати, сплачені нею за проведення почеркознавчої експертизи відсутня. Звернувшись до суду із вимогою про повернення коштів у зв`язку з неякісним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач не ставить питання про розірвання укладеного Договору, що, на думку відповідача, унеможливлює задоволення вимог про повернення сплачених коштів. Крім того, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних витрат не ґрунтується на вимогах закону. Відтак, представник просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відповіді на відзив позивач зазначила, що відсутність на момент складання висновку в особи, яка його складала, свідоцтва атестованого експерта призводить до порушення прав позивача, що дає підстави для задоволення позову. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та просили суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 27.12.2019 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 27.02.2020 року до матеріалів справи долучено відзив з додатками та відповідь на відзив з додатками. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.01.2018 року [PERSON] звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр судових експертиз «Альтернатива» із заявою про проведення експертного дослідження та надання висновку експерта (а.с. 7). Як вбачається із рахунку за послуги № 01/07/18-23012018 від 23.01.2018 року ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива», вартість почеркознавчої експертизи становила 8 000,00 грн. (а.с. 8). Вказану суму коштів позивач сплати 25.01.2018 року, що підтверджується відповідним дублікатом чеку (а.с. 9). Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. 1 ст. 640, ч. 2 ст. 642 ЦК України). Таким чином, після сплати позивачем рахунку відповідача № 01/07/18-23012018 від 23.01.2018 р., між сторонами був укладений договір про надання послуг з проведення почеркознавчої експертизи. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. На виконання умов укладеного договору, ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» видано [PERSON] . Висновок №09/18 почеркознавчої експертизи за заявою [PERSON] , складений 26 січня 2018 року, який було виконано експертом [PERSON] . Як на підставу для задоволення даного позову позивач вказувала, що Висновок №09/18 почеркознавчої експертизи від 26 січня 2018 року наданий [PERSON] , як експертом ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» не був прийнятий Згурівським районним судом Київської області як належний доказ, оскільки свідоцтво [PERSON] анульовано рішенням ЕКК КНДІСЕ від 31.10.2016 року №9 та [PERSON] звільнена 01.11.2016 року, а витрати на проведення почеркознавчої експертизи на замовлення [PERSON] від 26.01.2018 № 09/18 у розмірі 8 000,00 грн. суд визнав необґрунтованими. Як вбачається із ухвали Згурівського районного суду Київської області від 13.11.2018 року у справі №365/787/17, витрати на проведення почеркознавчої експертизи на замовлення відповідача від 26.01.2018 № 09/18 у розмірі 8000,00 грн. суд визнав необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки цей висновок, наданий [PERSON] як експертом ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива», свідоцтво якої як експерта анульовано рішенням ЕКК КНДІСЕ від 31.10.2016 № 9 та [PERSON] звільнена 01.11.2016, що підтверджується карткою атестованого судового експерта (а.с. 10-11). Крім того, позивач зазначала, що наданий висновок, який виконаний не уповноваженою на це особою [PERSON] призвів до затягування розгляду справи №365/787/17 на 9 місяців та додаткових затрат у розмірі 3 289,00 грн. на проведення аналогічної експертизи у КНІСЕ. Між тим, як вбачається із ухвали Згурівського районного суду Київської області від 22.02.2018 року у справі №365/787/17, оскільки [PERSON] не визнавав факт підписання ним Договору від 01.10.2015 № 2, суд його клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи задовольнив з тих підстав, що сторони надали докази у вигляді письмового висновку спеціаліста Судової незалежної експертизи України від 24.10.2017 та висновок почеркознавчої експертизи від 26.01.2018 № 09/18, висновки яких є абсолютно протилежними. Відтак суд призначив комісійну експертизу, проведення якої доручив КНІСЕ (а.с. 12). На думку позивача, ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» в повному обсязі взятих на себе зобов`язань щодо видання висновку експерта, який би відповідав вимогам чинного ЦПК України, не виконав, а отримані кошти в розмірі 8 000,00 грн. підлягають поверненню [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 ЦПК України, експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Згідно із ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до ч. 6 ст. 102 ЦПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. Атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом (ст. 9 Закону України «Про судову експертизу»). Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про судову експертизу», судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про судову експертизу», не може залучатися до проведення судової експертизи та виконання обов`язків судового експерта особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною, а також та, яка має не зняту або не погашену судимість, або на яку протягом останнього року накладалося адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення або дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення кваліфікації судового експерта. Інші обставини, що забороняють участь особи як експерта в судочинстві, передбачаються процесуальним законодавством. Експерту Фраймович Л.B. рішенням Експертно-кваліфікаційної комісії КНДІСЕ від 27.04.2011 р. підтверджено кваліфікацію судового експерта з правом проведення почеркознавчих і авторознавчих експертиз за спеціальністю 1.1. (дослідження почерку і підписів) та в подальшому їй було підтверджено кваліфікацію судового експерта за цим видом експертиз до 29.03.2021 р. Як вбачається із Наказу №216к (Розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), [PERSON] звільнено з 01 листопада 2016 року з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до п. 6 розділу VI Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 р. № 301/5 (в редакції, чинній станом на 01.11.2016 року), у разі звільнення працівника НДУСЕ у Свідоцтві робиться відмітка про його анулювання і до структурного підрозділу Міністерства юстиції України, на який покладено експертне забезпечення правосуддя, направляється подання про внесення відповідної інформації до державного Реєстру атестованих судових експертів. Свідоцтво підлягає анулюванню у разі звільнення працівника з НДУСЕ (пп. 5 п. 14 вказаного Положення (в редакції, чинній станом на 01.11.2016 року). Таким чином, анулювання Свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта [PERSON]. як судового експерта було здійснено у зв`язку з її звільненням з КНДІСЕ. Скасування та визнання недійсним свідоцтва експерта не позбавляє останнього кваліфікації. Фахівці, які працюють у науково-дослідних установах судових експертиз Мін`юсту на підставі договорів і залучаються до проведення інших видів експертиз, проходять атестацію в ЦЕКК. Тобто за наявності трудових відносин кваліфікація періодично підтверджується та видається свідоцтво про підтвердження або подовжується дія старого свідоцтва (ухвала Вищого адміністративного суду від 07.11.2012 року №К/9991/54050/12). Отже, станом на час проведення експертного дослідження [PERSON] , як того вимагає ст. 72 ЦПК України, володіла спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Таким чином, суд не може погодитись з думкою позивача про те, що витрати на проведення експертизи відносяться до майнової шкоди і такі кошти були незаконно отримані відповідачем з огляду на наступне. Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Між тим, як було встановлено у ході розгляду даної справи, кошти у сумі 8 000,00 грн. сплачені за проведення експертного дослідження, яке у повному обсязі було виконане уповноваженою на це особою, що не являється шкодою у розумінні ст. 22 ЦК України. Твердження позивача про те, що Згурівським районним судом Київської області не було стягнуто на користь позивача витрати на проведення експертного дослідження у сумі 8 000,00 грн. у зв`язку з неналежністю висновку експерта від 26.01.2018 року суд до уваги не приймає, адже надані ухвали таких висновків не містять. При цьому, варто зазначити, що у відповідності до приписів цивільного судочинства, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до положень статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Проте, підстави вважати грошові кошти у сумі 8 000,00 грн., які позивач сплатила на користь відповідача, незаконно отриманими останнім відсутні, оскільки їх було перераховано за умовами договору про надання послуг з проведення почеркознавчої експертизи. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наявних у справі матеріалів, в яких відсутні докази завдання шкоди [PERSON] діями ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива», позов в частині стягнення майнової шкоди не підлягає задоволенню. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. До спірних правовідносин, що виникли у даній справі, не застосовуються норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні даного позову, підстави стягувати з відповідача на користь позивача понесені витрати у цій справі відсутні. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed