Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У грудні 2016 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області про зняття арешту. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 46, що розташований по вулиці Героїв Сталінграду у м. Бровари Київської області. У ході примусового виконання рішення суду на майно позивача постановою АА № 726026 від 18 березня 2005 року ВДВС Броварського МРУЮ Київської області накладено арешт. Боргові зобовязання у порядку примусового виконання рішення суду позивачем виконанні у повному обсязі, виконавче провадження закінчено і за терміном зберігання знищене. Проте, державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження не виконано обовязок щодо скасування заходів примусового виконання рішення, а саме, не знято накладений арешт. Із питанням про зняття арешту з його майна позивач звернувся до Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, однак листом останнього позивачу відмовлено у вчиненні таких дій та рекомендовано звернутися до суду. З огляду на викладене, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту все його майно та скасувати заборону відчуження житлового будинку за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Героїв Сталінграду, 46, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 726026 від 18 березня 2005 року, реєстраційний номер обтяження 1791785. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок № 46, що розташований по вулиці Героїв Сталінграду у м. Бровари Київської області, про що свідчить копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, яка сформована 03 грудня 2016 року (а.с. 6-11). Також, із вказаної інформаційної довідки вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить [PERSON], реєстраційний номер обтяження 1791785, зареєстрований Броварською міською державною нотаріальною конторою 23.03.2005 року на підставі постанови АА № 726026, 18.03.2005 року, ДВС Броварського МРУЮ. Зі змісту листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області за № 24452 від 23.09.2016 р. вбачається, що у відділі перебувало виконавче провадження по стягненню із [PERSON] на користь ВАТ «Київоблгаз» боргу у розмірі 1096 грн. 35 коп., яке завершено. Дане виконавче провадження знищено за строками його зберігання. З питанням про зняття арешту із квартири позивача останньому рекомендовано звернутися до суду (а.с. 5). Згідно довідки № 80, виданої 16 вересня 2016 року ПАТ «Київоблгаз», заборгованість [PERSON] за використаний природний газ згідно судового наказу 2-5584/2003, виданий 10.02.2004 р., погашена у повному обсязі (а.с. 12). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved