Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті його матері - [PERSON], яка складається з земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва розміром 5.56 га, розташованої на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. Встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини пропущено позивачем у зв'язку з тим, що він вважав, що до нотаріуса необхідно звертатися для подачі заяви про прийняття спадщини після закінчення 6-місячного строку після смерті матері. Почекавши навмисно, коли витече 6-місячний строк після смерті матері, він звернувся до нотаріуса, де взнав, що пропустив строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач прохав визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. У ході слухання справи представник позивача подала позовну заяву у новому викладенні, в якій зазначила, що у кінці липня 2013 року йому стало відомо про необхідність виїзду на роботу за кордон. 7 серпня 2013 року він виїхав до Росії і планував приїхати у кінці жовтня, щоб зайнятися оформленням спадщини. Від товаришів з будівельної бригади стало відомо, що потрібно у нотаріуса залишити заяву про згоду на прийняття спадщини до закінчення 6 місяців після смерті матері. Після приїзду у Росію його паспорт відібрав бригадир для оформлення дозволів на роботу і тримав у себе до закінчення робіт та повернув йому 30 жовтня 2013 року. Внаслідок відсутності паспорту він не міг подати своєчасно заяву у нотаріальну контори та повернутися з Росії. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та прохали суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій прохав слухати справу у відсутність відповідача, заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини у позивача відсутні. Заслухавши пояснення представників позивача, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON], яка складається з земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва розміром 5.56 га, розташованої на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, належної померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 049304, виданого 11 січня 2005 року Арбузинською райдержадміністрацією. Крім позивача, інших спадкоємців за законом, які вчасно звернулися до Арбузинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, немає, про що свідчить відповідь державної нотаріальної контори від 26 грудня 2013 року № 117/01-16. Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, поважними вважаються ті причини, які роблять вчасне звернення до нотаріальної контори неможливим або важким. Разом з тим, 6-місячний строк для прийняття спадщини витік 27 жовтня 2013 року. Як вбачається з позовної заяви позивач з моменту відкриття спадщини до 7 серпня 2013 року перебував за місцем свого проживання у м.Южноукраїнську. Доказів про перебування позивача у Росії з 7 серпня до перших чисел листопада 2013 року та відсутності паспорту громадянина України у цей період внаслідок його утримання іншою особою без згоди позивача позивачем суду не надано. Саме по собі тривале перебування позивача за кордоном не може слугувати поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також поважною причиною не може бути визнано судом юридична необізнаність позивача щодо перебігу строку для прийняття спадщини. За таких умов суд вважає, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та не надано доказів, які свідчать про наявність для нього об'єктивних і непереборних перешкод для подачі такої заяви. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

Outcome: dismissed