Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У вересні 2021 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про поділ спільного сумісного майна подружжя. Посилаючись на те, що під час шлюбу з відповідачем було придбано автомобіль DAEWOO LANOS TF69Y 1498(2005) року випуску, вартістю 85 425 грн., позивач просить здійснити його поділ шляхом виділення автомобіля відповідачу та стягнення на її користь компенсації половини його вартості в сумі 42 712,50 грн. Ухвалою суду від 25.10.2021 відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та письмового відзиву на позов. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 06.08.2005 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 10). За час шлюбу подружжя придбало автомобіль DAEWOO LANOS TF69Y 1498(2005) року випуску, який зареєстрований за відповідачем (а.с. 19). Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у статті 60 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Оскільки сторони не домовилися про поділ майна за взаємною згодою, що передбачено частиною 2 цієї статті, даний спір повинен вирішуватися судом. При визначенні часток майна сторін суд виходить із загального правила, визначеного частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України, за яким частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 цього Кодексу, згідно приписів якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Автомобіль є неподільною річчю і не може бути поділений в натурі, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги позову про виділення його відповідачу та стягнення з останнього на користь позивача за її згодою грошової компенсації половини його вартості, що не суперечить вимогам частин 2, 4 статті 71 Сімейного кодексу України. Вартість спірного майна позивач визначила на рівні середньої ринкової вартості аналогічних автомобілів, схожих за технічними та іншими характеристиками, оголошення про продаж яких розміщені в мережі Інтернет (на сайті AUTO.RIA, а.с. 14-17). Жодних заперечень проти позову та доказів на спростування визначеної позивачем вартості спірного майна відповідач не надав, а тому суд вважає доведеним, що вартість автомобіля становить 85 425 грн. Отже на підставі досліджених судом доказів і оцінки наведених аргументів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог [PERSON] та задовольняє їх. У зв`язку з розглядом цієї справи позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5 000 грн., що підтверджується попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відтак, з огляду на результат розгляду справи, суд покладає на відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5 000 грн. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved