Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

У грудні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока», третя особа - первинна профспілкова організація Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» про скасування дисциплінарного стягнення, посилаючись на наступне. Позивач працює на посаді лікаря офтальмолога відділення № 6 «Реконструктивної хірургії» Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» з 2004 року, де працює у даний час. Наказом відповідача від 13.11.2014 року «Про винесення догани» позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне, на думку відповідача, виконання нею посадових обов'язків; порушення порядку ведення медичної та статистичної документації та порядку ведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги. Позивач вважає Наказ № 132 від 13.11.2014 р. незаконним та безпідставним, і таким, що винесений з надуманих міркувань та особистих мотивів головного лікаря та адміністрації лікарні, оскільки позивач не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та належним чином і в повному об'ємі виконувала всі посадові обов'язки. Позивач вважає, що визначені ст. 147, 148, 149 КЗпП України, строки та порядок застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення Наказом № 132 від 13.11.2014 р. не були дотримані, у зв'язку з чим Наказ № 132 від 13.11.2014 р. підлягає скасуванню. Зокрема відповідно до Наказу № 132 від 13.11.2014 р. позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення, що виявлені комісією лікарні, створеною Наказом № 124 від 27.10.2014 р. по лікарні, та відображені в Акті № 2 від 30.10.2014 року про перевірку історій хвороб. Разом з тим, факти викладені в акті № 2 від 30.10.2014 року не відповідають положенням Наказу Міністерства охорони здоров'я № 110 від 14.02.2012 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування» та положенням Наказу КМКОЛ «ЦМХО» № 35 від 06.02.2013 року «Про удосконалення системи управління та експертизи якості медичної допомоги в КМКОЛ «ЦМХО». Також позивач зазначає, що при веденні історії хвороб нею не було порушено лікарську таємницю та Закону України «Про захист персональних даних», оскільки позивач не передавав, не розголошував та не оброблював конфіденційну інформацію про пацієнтів лікарні. Позивач вважає, що відповідач при застосуванні до неї дисциплінарного стягнення не врахував письмові пояснення працівника щодо порушень, що викладені в Акті № 2 від 30.10.2014 року, чим порушив положення ч. 1 ст. 149 КЗпП України, якою передбачено до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Пояснювальна позивача від 14.11.2014 р. на ім'я головного лікаря КМКОЛ «ЦМХО» була написана позивачем через нетривалий проміжок часу після ознайомлення з Актом № 2 від 30.10.2014 року, проте, надані позивачем письмові пояснення з приводу порушення трудової дисципліна враховані не були, що свідчить про формальність застосування дисциплінарного стягнення до позивача. Також в обґрунтування свого позову позивач посилається на порушення відповідачем положень ч. 1, 3 ст. 241 КЗпП України, тобто не дотримання відповідачем строку ознайомлення з наказом про застосування дисциплінарного стягнення. З наказу № 132 від 13.11.2014 року видно, що позивача було ознайомлено з даним наказом лише 18.11.2014 року, тобто з порушенням строків передбачених п. 31 Постановою Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах № 213 від 20.07.1984 року «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій», що є також підставою для його скасування. Крім того позивач вважає, що при постановленні оскаржуваного наказу відповідач порушив вимоги ч. 2 ст. 149 КЗпП України, якою передбачено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. З змісту акту № 2 від 30.10.2014 року видно, що комісією було встановлено порушення посадових обов'язків не лише позивачем, а й лікарем офтальмологом КМКОЛ «ЦМХО» [PERSON], але чіткого розмежування порушень вчинених позивачем та лікарем [PERSON] даний акт не містить. Крім того позивач зазначив, що вона є членом первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока», яка була утворена у період березня-травня 2014 року, про що було відомо відповідачу. З огляду на те, що позивач є членом профспілки відповідачем, в порушення вимог ч.2 ст. 252 КЗпП України, було накладено дисциплінарне стягнення без попередньої згоди виборного профспілкового органу. З врахуванням вимог ст. 43 Конституції України, ст. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 2-1, 5, 139, 147, 149, 150, 237-1, 252 КЗпП України, ст. 5 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» позивач просить суд визнати наказ Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» № 132 від 13.11.2014 року «Про винесення догани» [PERSON] незаконним та скасувати його. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов у повному обсязі, та просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях поданих до суду 22.12.2014 року. Представник відповідача проти позову заперечив. Вважає, що при прийнятті рішення про накладення дисциплінарного стягнення на позивача були дотримані вимоги КЗпП України, та з врахуванням порушень посадових обов'язків, які були допущені позивачем було застосовано такий вид стягнення, який відповідав тяжкості вчиненого проступку. Також представник відповідача підтвердив факт не дотримання відповідачем строку ознайомлення з наказом про застосування дисциплінарного стягнення. Крім того, представник відповідача показав, що адміністрації лікарні було відомо про утворення первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока», членом якої є позивач. Разом з тим відповідач не отримував попередню згоду виборного профспілкового органу на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Представник третьої особи - первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» показав суду, що дійсно 18 березня 2014 року, на установчих зборах профспілкової організації було прийнято рішення про утворення первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока». Дані про реєстрацію профспілки були внесені державною реєстраційною службою України до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у травні 2014 року. Про вказаний факт було відомо відповідачу, так і про той факт, що позивач є членом профспілки. Відповідач не ставив до відома профспілкову організацію про накладення дисциплінарного стягнення на позивача, та згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у профспілці не отримував. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на посаді лікаря офтальмолога відділення № 6 «Реконструктивної хірургії» Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» з 2004 року, де і працює у даний час. Вказаний факт не заперечується представником відповідача. Судом встановлено, що Наказом Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» № 132 від 13.11.2014 року «Про винесення догани», [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання позивачем посадових обов'язків; порушення порядку ведення медичної та статистичної документації та порядку ведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги (а.с.20). Підставою накладення на позивача дисциплінарного стягнення став акт про перевірку № 2 від 30 жовтня 2014 року, де комісією було встановлено неналежне, на думку відповідача, виконання позивачем посадових обов'язків; порушення порядку ведення медичної та статистичної документації та порядку ведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги. (а.с. 15-19). З пояснень позивача видно, що з даним актом її було ознайомлено приблизно 12-13 листопада 2014 року, та вже 14.11.2014 року нею було складено пояснювальну від 14.11.2014 року, яку було подано головному лікарю у той же день. Представником відповідача у судовому засіданні було надано для огляду оригінал акту № 2 від 30.11.2014 року, де містять дані про ознайомлення позивача з змістом вказаного акту. Разом з тим оригінал вказаного документу не містить дати ознайомлення позивача з актом, а тому суд приймає до уваги пояснення позивача щодо ознайомлення позивача з вказаним актом у період з 12 до 13 листопада 2014 року. Положеннями ч. 1 ст. 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Судом встановлено, що надані позивачем письмові пояснення від 14.11.2014 року з приводу порушення трудової дисципліни відповідачем не були враховані, що свідчить про порушення відповідачем вимог ч.1 ст. 149 КЗпП України, та про формальність застосування дисциплінарного до позивача. Крім того, з наказом від 13.11.2014 року про застосування дисциплінарного стягнення позивач був ознайомлений 18.11.2014 року. Вказаний факт не оспорюється представником відповідача. Відповідно до п. 31 Постанови Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах № 213 від 20.07.1984 року «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій», наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення із зазначенням мотивів його застосування оголошується (повідомляється) працівникові, підданому стягненню, під розписку в триденний термін. Частинами першою та третьою статті 241 КЗпП України встановлено, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день. А отже судом встановлено, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу № 132 від 13.11.2014 року про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, порушено строк ознайомлення із наказом про застосування дисциплінарного стягнення. Крім того, судом встановлено, що позивач є членом профспілкового комітету первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока», яка була утворена 18 березня 2014 року. (а.с. 10-14). Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців первинна профспілкова організація Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» була зареєстрована Державною реєстраційною службою України 07.05.2014 року з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 39207452. (а.с. 63-64). З пояснень представника третьої особи видно, що про утворення профспілкової організації відповідачу було достеменно відомо. Також відповідачу було відомо, що позивач є членом профспілкового комітету профспілки. Вказаний факт було підтверджено у судовому засіданні представником відповідача. Частина перша статті 252 КЗпП України формулює загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов'язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень. Частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частиною другою статті 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є. Згідно із частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови. За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слід застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України, частиною другою статті 41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності. Як установлено судом, відповідач не звертався до профспілкової організації за наданням згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. З огляду на положення частини шостої статті 39, частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частини другої статті 252 КЗпП України суд приходить до висновку про відсутність у позивача права на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності без згоди профспілкової організації. Саме до такого висновку суду зводиться позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-163ц14 від 22 жовтня 2014 року. З огляду на встановлення судом порушень ч. 1 ст. 149, 252 КЗпП України, п. 31 Постанови Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах № 213 від 20.07.1984 року «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій», ст.ст. 39, 41 України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», які були допущені відповідачем при прийнятті рішення про застосування дисциплінарного стягнення до позивача [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення позову, та приймає рішення про визнання незаконним та скасування наказу Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» № 132 від 13 листопада 2014 року «Про винесення догани» [PERSON]. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України суд приймає рішення про стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат у розмірі 243, 60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved