Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору - [PERSON], про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 2008 року. від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. В 2015 році спільний син сторін вступив до Військового інституту Київського національного університету ім. Т.Шевченка на 1 курс денної форми навчання, термін навчання з 03.08.2015 р. по червень 2019 р. У зв'язку з цим необхідні кошти на утримання сина. Відповідач працездатний, працює, відсутні вади із здоров'ям. Враховуючи вище викладене, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що їх спільний з позивачем син вже повнолітній. Між батьком та сином було в добровільному порядку досягнуто згоди щодо надання батьком матеріальної допомоги сину на час навчання, яку відповідач вже почав надавати. Крім того, позивач звернувся до суду, не повідомивши про це ані відповідача, ані третю особу, яку безпосередньо вказаний позов і стосується та не скориставшись можливістю врегулювати вказане питання мирним шляхом. Також позивачем належно не обґрунтовано позов. Відповідач на даний час має іншу сім'ю, на його утриманні перебуває неповнолітня донька. Також відповідач не має власного житла та винаймає квартиру, у зв'язку з чим несе додаткові витрати. Відповідач має проблеми зі здоров'ям. Задоволення вказаного позову значного погіршить матеріальне становище сім'ї відповідача. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що між ним та відповідачем досягнуто згоди щодо надання батьком додаткової матеріальної допомоги в добровільному порядку. На підтвердження вказаної домовленості батько здійснює перерахування грошових коштів на картку сина, що є оптимальним варіантом, оскільки син має змогу самостійно розпоряджатись вказаними коштами. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі до 24 квітня 2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 9). Відповідач є рідним батьком третьої особи - [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 15 квітня 2002 року, з відповідача на користь позивача на утримання їхнього спільного сина стягувались аліменти до досягнення сином повноліття (а.с. 32). За приписами ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Згідно з положеннями статті 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Як вбачається з матеріалів справи, син відповідача та позивача [INFO] року досяг повноліття (а.с. 7-8), а отже має повну цивільну дієздатність, здатен своїми діями набувати для себе цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що третя особа в 2015 році вступила до Військового інституту Київського національного університету ім. Т.Шевченка та по теперішній час є курсантом 1 курсу денної форми навчання. Термін навчання з 03.08.2015 р. по червень 2019р., що підтверджується Довідкою від 26.08.2015 за № 1727, виданою Військовим інститутом Київського національного університету ім. Т.Шевченка (а.с. 2). Як вбачається з матеріалів справи, 16 лютого 2016 року між відповідачем та третьою особою укладено Договір про надання матеріальної допомоги синові, який продовжує навчання, умовами якого визначено розмір, строки та порядок надання матеріальної допомоги синові сторін [PERSON]. Зокрема, вказаним Договором визначено, що відповідач зобов'язується виплачувати третій особі щомісячно грошову суму у розмірі 1/12 частини від свого доходу шляхом перерахування коштів до 10-го числа кожного місяця на відкритий картковий рахунок сина № [NUMBER] в ПАТ «Приватбанк» або ж виплатити матеріальну допомогу готівкою. Крім того, вказаним Договором урегульовано і порядок участі батька в додаткових витратах на сина (лікування, оздоровлення тощо). Як вбачається з Дублікатів квитанцій, наданих відповідачем, останній в добровільному порядку на дає матеріальну допомогу синові шляхом зарахування грошових коштів на його картковий рахунок (а.с. 61,62). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач має проблеми зі здоров'ям, що підтверджується відповідними виписками з історії хвороби, протоколами УЗД, висновками спеціаліста (а.с. 34-45), ЕЕг-обстеженням № 175 від 16.02.2016, наявним в матеріалах справи, висновком та рецептами лікаря, а також відповідними квитанціями на придбання ліків за вказаним рецептом. Також, відповідно до Договору оренди житлового приміщення від 01.10.2015. відповідач винаймає для проживання житлове приміщення в [ADDRESS] (а.с. 47-51, 52). Відповідно до п. 3.1. вказаного Договору, оренда плата за використання житлового приміщення з 01.10.2015 по 31.08.2016 (включно) складає 3500 грн. та до неї не включається плата за житлово-комунальні послуги. На підтвердження вказаних витрат на оренду житлового приміщення відповідач надає копії квитанцій та виписок по рахунку (а.с. 56-60). На даний час відповідач працює в Національному інституті стратегічних досліджень на посаді заступника завідувача відділу та отримує дохід. Як вбачається з Довідок про доходи, виданих вказаною установою від 12.02.2016 та від 11.03.2016, дохід відповідача за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 становив 720, 92 грн., за період з 01.02.2016 по 29.02.2016 відповідно 7200, 92 грн. Крім того, зі змісту ст. 15 та ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити право чи охоронюваний законом інтерес лише у разі їх порушення. Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд вважає, що оскільки син позивача досяг повноліття та заперечує проти стягнення коштів на його утримання у зв»язку з добровільним їх наданням батьком, тому його право на отримання коштів утримання на навчання порушено не було, а тому таке не підлягає захисту в судовому порядку. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 51 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи ту обставину, що син позивача та відповідача досяг повноліття, останній заперечував проти задоволення позовних вимог, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, ту обставину, що відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу сину, та ту обставину, що між останніми укладено відповідний письмовий договір щодо надання такої допомоги, який виконується сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення аліментів з відповідача користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Outcome: dismissed