Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач 20.11.2010 року отримав від нього у борг 60000,00 грн. Вказані грошові кошти зобов'язався повернути не пізніше 20.11.2011 року, проте, до теперішнього часу не повернув. В зв'язку з викладеним просив стягнути з відповідача суму у розмірі 77701,64 грн., з яких: сума боргу в розмірі 60000,00 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 3841,64 грн., індекс інфляції у розмірі 13860,00 грн., а також судові витрати в розмірі 777,02 грн. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, заявами просили справу розглянути у їх відсутність. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив в зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що останній не з'являється без поважних причин. За відсутності заперечень з боку позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч.1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Як вбачається з Розписки від 20 листопада 2010 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 60000,00 грн., які зобов'язався повернути 20.11.2011 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі викладеного суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До теперішнього часу відповідач не повернув борг позивачу. Згідно з правилом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню і з відповідача має бути стягнуто на користь позивача заборгованість за договором позики від 20.11.2010 року у сумі 60000,00 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим суд не погоджується з розрахунками інфляції та 3% річних зробленими позивачем в зв'язку з їх неправильністю. Розмір 3% річних в межах заявлених позовних вимог з 21.11.2011 року (перший день прострочки) по 06.11.2014 року становить (60000,00 грн. (сума боргу за договором позики) х (0,03 (3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання ) х (2 повні роки по 20.11.2013 року) = 3600 грн. + (60000,00 грн. (сума боргу за договором позики) х (0,03 (3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання ) х (351 день прострочення з 20.11.2013 року по 06.11.2014 року) / (365 днів у році) = 1726,03 грн. 3600 грн. + 1726,03 грн. = 5326,03 грн. загальний розмір 3% річних з 21.11.2011 року по 06.11.2014 року. Розмір заборгованості з урахуванням індексу інфляції має обчислюватись не з дати укладення договору позики, а з першого дня прострочення виконання грошового зобов'язання, тобто з 21.11.2011 року. Індекс інфляції за вказаний період склав 1,196, а розмір заборгованості з урахування індексу інфляції складає (60000,00 грн. (сума боргу за договором позики) х (1,196 (індекс інфляції) = 71760 грн., тобто розмір втрат в зв'язку з інфляцією складає 11760 грн. Таким чином розмір боргу відповідача перед позивачем складає 60000,00 грн. (розмір боргу) + 5326,03 грн. (розмір відсотків) + 11760 грн. (розмір інфляційних витрат) = 77086,03 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог має бути стягнуто 770,86 грн. судового збору.

Outcome: approved