Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини). Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у шлюбі з 2001 року. Шлюбні відносини тривали до 2008 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука з відповідача на користь позивача на утримання сина стягуються аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що син має танцювальні здібності та бажає їх розвивати, як наслідок укладено договір № 29104 про підготовку фахівця з вищою освітою із Київським національним університетом культури і мистецтв, напрям підготовки - хореографія, освітній рівень «БАКАЛАВР», за денною формою навчання, відповідно до умов якого [PERSON] сплачено 39550 грн. та банківські збори на загальну сумі 815 грн. 72 коп. Також позивачем понесені витрати у суму 2160 грн. на придбання чоловічих чобіт, балеток та тапочок. Загальна сума понесених витрат становить 42525 грн. 72 коп. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила стягнути зі [PERSON] половину понесених нею додаткових витрат на сина у сумі 21262 грн. 86 коп. Ухвалою суду від 18.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 01.02.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив суд врахувати, що витрати з придбання чобіт чоловічих, балеток та тапочок не відносяться до додаткових витрат. Також зазначив, що ним неодноразово здійснено поповнення карткового рахунку сина, що підтверджується копіями квитанцій, доданих до відзиву, на загальну суму 5172 грн., у зв`язку з чим не заперечував проти стягнення з нього 16570 грн. Позивач скористалась своїм правом для подання відповіді на відзив та відповідач, у свою чергу, надав заперечення на відповідь на відзив. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, просив врахувати заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). 10 грудня 2011 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). [PERSON] зазначає, що з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії договору № 29104 про підготовку фахівця з вищою освітою (дата на копії договору відсутня) [PERSON] навчається в Київському національному університеті культури і мистецтв за спеціальністю хореографія, освітній рівень бакалавр на денній формі навчання. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України від10.01.2002№ 2947-III(далі СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі -Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2018 року у справі № 761/6933/17. При вирішенні даного спору, суд бере до уваги той факт, що неповнолітній [PERSON] має хореографічні здібності, що підтверджується копією свідоцтва про позашкільну освіту № 218/20, яке видане «Кременчуцьким міським будинком дитячої та юнацької творчості» 02.06.2020 року. Згідно копії квитанцій, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, загальна сума витрат, які позивач понесла, складає 42525 грн. 72 коп. Як вбачається з матеріалів справи, окрім аліментів, відповідачем на картку [PERSON] було перераховано грошові кошти у розмірі 5172 грн., які останнім було використано на свої потреби. Отже, враховуючи вказану суму сплачених [PERSON] коштів, що не заперечується позивачем, та часткове визнання позовних вимог відповідачем, а саме в частині стягнення з нього додаткових витрат на суму 16570 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути додаткові витрати на дитину у розмірі 16570 грн. Позивач у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 54 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial