Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] , в інтересах якого діяв адвокат Авдєєнко В.В., звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради, Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького» (далі- музична школа), який до закриття підготовчого провадження уточнив, та просив скасувати розпорядження міського голови Тернопільської міської ради за №227-к від 24 травня 2019 року щодо звільнення позивача з посади директора Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького» і розірвання трудового контракту з 23 листопада 2018 року, за одноразова грубе порушення трудових обов`язків, п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, поновити на роботі та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 13 листопада 2018 року розпорядженням міського голови за №388-к [PERSON] було звільнено із займаної посади та розірвано трудовий контракт за одноразове грубе порушення трудових обов`язків на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпПУ. Вважає, що вказане розпорядження підлягає скасуванню, оскільки позивачем не було вчинено одноразового грубого порушення трудових обов`язків. Крім того, відповідачами при звільненні було істотно порушено трудове законодавство, оскільки на час звільнення 13 листопада 2018 року позивач був тимчасово непрацездатний, що підтверджується листом непрацездатності. Посилаючись на наведене, просив скасувати розпорядження від 13.11.2018 року, поновити [PERSON] на роботі та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. 12 червня 2019 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, зазначивши, що під час підготовчого судового засідання, розпорядженням Тернопільського міського голови від 24 травня 2019 року за №227-К «Про внесення змін до розпорядження міського голови» вирішено вважати таким, що втратило чинність розпорядження міського голови «Про звільнення [PERSON] від 13.11.2018 року за №388-К»; звільнено [PERSON] з посади директора з 23 листопада 2018 року, за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, п.1.ч. 1 ст. 41 КЗпПУ. Крім того, зазначив, що розпорядження від 24 травня 2019 року прийняте за межами строку для застосування дисциплінарного стягнення до позивача. Посилаючись на наведене та те, що звільнення проведено з порушенням закону, представник позивача просив скасувати розпорядження від 24 травня 2019 року, поновити [PERSON] на роботі та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 15 лютого 2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі за № 607/23311/18 за позовом [PERSON] до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за №2 від 22 жовтня 2018 року. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25 квітня 2019 року поновлено провадження у справі у зв`язку з набранням законної сили судовим рішення у справі за № 607/23311/18. У судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали зіславшись на доводи викладені у ньому. Представник Тернопільської міської ради позов не визнав. Вказав, що 13 листопада 2018 року згідно розпорядження міського голови позивача звільнено з займаної посади та розірвано трудовий контракт за одноразове грубе порушення трудових обов`язків. Підставою звільнення визначено акт відділу державного архітектурно-будівельного контролю за №105/194, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 22.10.2018 року за №23, постанова про накладення штрафу за № 13-380/27 від 22.10.2018 року. Згідно акту відділу державного архітектурно-будівельного контролю за №105/194 встановлено проведення будівельних робіт щодо ремонту покрівлі музичної школи, керівником якої був позивач, без дозвільних документів та затвердженої проектної документації. Постановою за № 13-380/27 від 22 жовтня 2018 року Комунальну установу початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького» визнано винною у вчиненні правопорушення та накладено штраф у розмірі 66 276грн. З врахуванням долученого до матеріалів справи позивачем копії лікарняного листа, міською радою здійснено запит в установу, яка його видавала. Листом від 10 травня 2019 року, остання повідомила, що позивач перебував на лікарняному з 13.11.2018 року по 23.11.2018 року. У зв`язку з чим, розпорядження міського голови від 24 травня 2019 року за №227-к внесено зміни та вирішено звільнити [PERSON] з 23 листопада 2018 року. Посилаючись на наведене та те, що постанова за № 13-380/27 від 22.10.2018 року, яка була підставою звільнення позивача, на даний час є чинною, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Присутній в судовому засіданні представник музичної школи зазначив, що позов [PERSON] визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді директора Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького», що визнається сторонами спору та підтверджується контрактом укладеним між Тернопільською міською радою та [PERSON] на строк з 25 липня 2017 року по 24 липня 2022 року. З акту відділу державного архітектурно-будівельного контролю за №105-194 складеного за результатами проведеної позапланової перевірки щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт на об`єкті «Виконання будівельних робіт з капітального ремонту покрівлі музичної школи №2 імені М. Вербицького за адресою вулиця Пушкіна,4, Тернопіль» встановлено, що: - Комунальною установою початковий спеціалізований мистецький навчальних заклад «Тернопільська музична школа № 2 ім. Михайла Вербицького» - замовник, проводяться будівельні роботи з капітального ремонту покрівлі музичної школи № 2 ім. М. Вербицького за адресою вулиця Пушкіна, 4, м. Тернопіль без відповідних дозвільних документів виданих органом держархбудконтролю та без затвердженої у встановленому законодавством порядку проектної документації; - TOB «ТОМ-ІнвестБуд» - генпідрядник проводяться будівельні роботи з капітального ремонту покрівлі музичної школи № 2 ім. М. Вербицького за адресою вулиця Пушкіна, 4, м. Тернопіль без відповідних дозвільних документів виданих органом держархбудконтролю та без затвердженої у встановленому законодавством порядку проектної документації. 22 жовтня 2018 року начальником відділу державного архітектурного-будівельного контролю Тернопільської міської ради прийнято постанову №23 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП . Відповідно до вказаної постанови, під час проведення позапланової перевірки встановлено, що Комунальною установою початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа № 2 ім. Михайла Вербицького» - замовник, проводяться будівельні роботи з капітального ремонту покрівлі музичної школи № 2 ім. М. Вербицького за адресою вулиця Пушкіна, 4, м. Тернопіль без відповідних дозвільних документів виданих органом держархбудконтролю та без затвердженої у встановленому законодавством порядку проектної документації, чим порушено п. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 1 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт». [PERSON] , як директора Комунальної установи початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Тернопільська музична школа № 2 ім. Михайла Вербицького» визнано винним за встановлені правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. Крім того, 22 жовтня 2018 року винесено постанову за № 13-380/27 аналогічного змісту за вчинення аналогічного правопорушення і щодо Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 М. Вербицького» із накладенням штрафу у розмірі 66 276грн. Розпорядженням міського голови Тернопільської міської ради за №388-К від 13 листопада 2018 року [PERSON] звільнено з посади директора Комунальної установи початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Тернопільська музична школа № 2 ім. Михайла Вербицького» і розірвано трудовий контракт з 13 листопада 2018 року, за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Як підстави звільнення зазначено акт відділу державного архітектурно-будівельного контролю за №105-1984, постанова відділу державного архітектурно-будівельного контролю ( далі - відділ ДАБК) по справі про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2018 року за №23, постанова відділу ДАБК про накладення штрафу за правопорушення від 22 жовтня 2018 року за №13-380/27, пояснення [PERSON] . Згідно листка непрацездатності серії АДР № 198885 встановлено, що [PERSON] у період з 13 листопада 2018 року по 22 листопада 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні. Розпорядженням Тернопільського міського голови від 24 травня 2019 року за №227-К «Про внесення змін до розпорядження міського голови» вирішено вважати таким, що втратило чинність розпорядження міського голови «Про звільнення [PERSON] від 13.11.2018 року за №388-К»; звільнити [PERSON] з посади директора з 23 листопада 2018 року, за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, п.1.ч. 1 ст. 41 КЗпПУ. Підстава звільнення: акт відділу ДАБК за №105-1984, постанова відділу ДАБК по справі про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2018 року за №23, постанова відділу ДАБК про накладення штрафу за правопорушення від 22 жовтня 2018 року за №13-380/27, пояснення [PERSON] Встановлено, що згідно договору за №81-18 від 15 серпня 2018 року укладеного між ПМП «Нортон» та Управлінням культури і мистецтв Тернопільської міської ради, замовником щодо виготовлення проектно-кошторисної документації по об`єкту «Капітальний ремонт даху в Тернопільській музичній школі №2 в м.М. Вербицького по вул.Пушкіна,4 в м.Тернополі» є Управління культури і мистецтв Тернопільської міської ради. Згідно договору від 31.08.2018 року за №45-18 про виконання робіт з Капітального ремонту даху в Тернопільській музичній школі №2 ім. М.Вербицького за адресою вул. Пушкіна, 4 в м. Тернопіль, замовником по виконанню зазначених робіт є Управління культури мистецтв ТМР, а виконавцем - ТОВ «ТОМ ІнвестБуд». 10 жовтня 2018 року між Управлінням культури і мистецтв ТМР(Замовник) та КП «Фірма «Тернопільбудінвестзамовник» (Технагляд) укладено договір за №154 про проведення технічного нагляду, згідно умов якого Замовник доручає, а Технагляд приймає на себе зобов`язання щодо здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по капітальному ремонту покрівельних робіт даху в Тернопільській музичній школі за №2. З платіжних доручень за № 1769 від 17 серпня 2018 року, за № 1770 від 17 серпня 2018 року та за № 1915 від 04 вересня 2018 вбачається, що оплату за виготовлення проектно-кошторисної документації щодо робіт по капітальному ремонту даху музичної школи, за проведення експертизи, придбання матеріалів для виконання таких робіт здійснювало Управління культури і мистецтв Тернопільської міської ради. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26 лютого 2019 року у задоволенні позову [PERSON] про скасування постанови за №23 від 22 жовтня 2018 року щодо притягнення останнього до адмінвідповідальності відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2019 року та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Скасовано постанову Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради від 22.10.2018 року №23 у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито. Задовольняючи позов та скасовуючи постанову від 22.10.2018 року №23 у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що саме Управління культури і мистецтв ТМР несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення. Згідно довідок централізованої бухгалтерії закладів культури Управління культури і мистецтв Тернопільської міської ради за №81 від 20 травня 2019 року та за № 185 від 23 листопада 2018 року вставлено, що заробітна плата [PERSON] за два останні місяці роботи перед звільнення становить 19 541,87грн. -за вересень та 19 189,27грн. - за жовтень, середньомісячна заробітна плата за цей період складає 19 365,57грн. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положення ч. 6 статтi 43 Конституцiї України гарантує громадянам захист вiд незаконного звiльнення. Пiдстави розiрвання трудового договору з ініціативи власника передбачено у статтях 40, 41 КЗпП України Згідно з вимогами п. 1 ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу). У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами. У цій же постанові ВСУ роз`яснив, що вирішуючи питання про законність звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, та, з`ясовуючи, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано (могло бути завдано) шкоду. Таким чином, однією з умов застосування п. 1 ст. 41 КЗпП України є встановлення не тільки самого факту одноразового порушення трудових обов`язків, а й вини працівника у такому порушенні. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотних наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому, суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14, яка є обов`язковою для усіх судів. Важливим елементом застосування п.1 ч.1 ст.41 КзпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Так, рішення компетентного органу про звільнення має містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника. Зокрема, у п. 1 ст. 41 КЗпП України йдеться про одноразове грубе порушення трудових обов`язків, а не про тривале, системне, що могло бути підставою для звільнення за інших підстав. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що звільнення позивача за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником відбулось за те, що Комунальною установою початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа № 2 ім. Михайла Вербицького» - замовник, проводяться будівельні роботи з капітального ремонту покрівлі музичної школи № 2 ім. М. Вербицького за адресою вулиця Пушкіна, 4, м. Тернопіль без відповідних дозвільних документів виданих органом держархбудконтролю та без затвердженої у встановленому законодавством порядку проектної документації, чим порушено п. 1ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 1 п. 5постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт». Як підстави звільнення позивача у розпорядженні міського голови зазначено: акт відділу ДАБК за №105-1984, постанова відділу ДАБК по справі про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2018 року за №23, постанова відділу ДАБК про накладення штрафу за правопорушення від 22 жовтня 2018 року за №13-380/27. За змістом ч. 1 ст. 41 КЗпП України необхідно, щоб працівник вчинив порушення трудових обов`язків, яке мало б одноразовий і грубий характер, тобто йдеться, по-перше, про одиничне порушення працівником своїх трудових обов`язків, по-друге, ознакою грубості є факт, який характеризує дію або бездіяльність працівника і суттєві наслідки порушення трудових обов`язків. При цьому, наказ про звільнення має містити чітке формулювання грубого порушення, яке стало підставою для звільнення керівника за п.1 ст. 41 КЗпП України Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що у наказі № 227-К від 24 травня 2019 року про звільнення позивача з посади відсутнє чітке формулювання в чому ж полягає грубе одноразове порушення позивачем трудових обов`язків. Матеріалами справи підтверджено, що замовником будівельних робіт щодо ремонту даху Музичної школи та виготовлення проектної документації є Управління культури та мистецтв Тернопільської міської ради, яке і здійснювало оплату коштів за надані послуги. Вказаний факт підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: договором за №81-18 від 15.08.2018 року щодо виготовлення проектно-кошторисної документації (а.с. 51), договором за №_2000553-18 від 15 серпня 2018 року на виконання експертизи проекту будівництва (а.с. 52), протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт щодо експертизи проекту (а.с. 53), експертним звітом від 15.08.2018 ( а.с. 54), договором за №45-18 від 31.08.2018 (а.с. 56), договором про проведення технічного нагляду за №154 від 10.10.2018 року ( а.с. 58), платіжними дорученнями ( а.с. 59-60) з яких вбачається, що Замовником будівельних робіт щодо ремонту покрівлі музичної шкоди є Управління культури та мистецтв Тернопільської міської ради. Згідно положень п. 1.4 Статуту музичної школи, засновником закладу є Тернопільська міська рада, Управління закладом здійснює безпосередньо управління культури та мистецтв Тернопільської міської ради. Крім того, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року скасовано постанову Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради від 22.10.2018 року №23 у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі - закрито. Судом встановлено, що саме Управління культури і мистецтв ТМР, а не Музична школа та її директор, несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення. Вказана постанова суду набрала законної сили. Тернопільською міською радою не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення [PERSON] грубого одноразового порушення трудових обов`язків. Сам по собі той факт, що позивач є директором комунальної установи, де здійснювались вказані ремонтно-будівельні роботи не підтверджує даних обставин, відтак не може вважатись одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків. Крім того, приймаючи до уваги те, що Замовником таких будівельних робіт було Управління, у позивача була відсутня можливість вчинити такі дії у відповідності до вимог чинного законодавства. Аналізуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні судом обставини, приймаючи до уваги характер правопорушення, дійсні обставини справи та те, що вказані обов`язки не входили до трудових обов`язків позивача, відсутність його вини щодо здійснення робіт з капітального ремонту покрівлі музичної школи без відповідних дозвільних документів виданих органом держархбудконтролю та без затвердженої у встановленому законодавством порядку проектної документації, суд приходить до висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та негативними наслідками, які настали . Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відповідача були відсутні передбачені законом, а саме п.1 ст.41 КЗпП України, підстави для звільнення позивача за одноразове грубе порушення трудових обов`язків. Крім того, звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, викладених у ст. ст. 148, 149 КЗпП України. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з`ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень Відповідно до вимог ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Однак, розпорядження від 24 травня 2019 року прийняте за межами такого строку. Таким чином, суд, аналізуючи вищенаведене, прийшов до висновку, що позов [PERSON] про поновлення на роботі є обґрунтованим, оскільки позивача було безпідставно звільнено з займаної посади та з пропущенням строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбаченого ст.148 КЗпП України. Вiдповiдно до частини першої статтi 235 КЗпП України у разi звiльнення без законної пiдстави працiвник повинен бути поновлений на попереднiй роботi органом, який розглядає трудовий спiр. Звiльнення працiвника з пiдстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свiдчить про незаконнiсть такого звiльнення та тягне за собою поновлення порушених прав працiвника. Відповідно до вимог ч. 2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Згідно з вимогами п. 8 даного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідок централізованої бухгалтерії закладів культури Управління культури і мистецтв Тернопільської міської ради за №81 від 20 травня 2019 року та за № 185 від 23 листопада 2018 року вставлено, що середньоденна заробітна плата позивача за останні повні два місяці роботи перед звільнення становить 922.17 грн., виходячи зі наступного розрахунку: 19365.57грн. середня заробітна плата за останні два повні місяці роботи перед звільненням (19541,87 за вересень+19189,27. за жовтень/2=19365,57.), середня кількість відпрацьованих днів за два місяці перед звільненням 21 (20 днів у вересні- +22 дні у жовтні /2=21), відповідно 19365,57/21=922,17грн. Тому беручи до уваги кількість робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком за період з 23 листопада 2018 року по 18 липня 2019 року включно та середньоденний заробіток позивача перед звільненням, шляхом множення отримуємо суму за час затримки розрахунку, а саме, 148 469грн. 37коп.( 922,17*161), за вирахуванням відповідних податків та зборів. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом скасування розпорядження міського голови Тернопільської міської ради за №227-к від 24 травня 2019 року в частині звільнення [PERSON] з посади директора Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького» і розірвання трудового контракту з 23 листопада 2018 року, за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України; поновлення [PERSON] на посаді директора Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького» та стягнення з Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького» на користь позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 23 листопада 2018 року по 18 липня 2019 року включно, у сумі 148 469 грн. 37 коп., за вирахуванням відповідних податків та зборів. Суд не приймає до уваги доводи представника Тернопільської міської ради про те, що Восьмим апеляційним адміністративним судом скасовано постанову за №23 від 22 жовтня 2019 року, яка будь-якого відношення до даної справи не має як безпідставні. Із змісту долученого позивачем копії позову, копії рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду встановлено, що предметом розгляду у суді була саме постанова за №23 від 22.10.2018 року. Сам по собі факт помилкового зазначення судом дати постанови від 22 жовтня 2019 року не впливає на обставини встановленні судовим рішення. Безпідставними також є твердження представника проте, що на даний час залишається чинною та не скасованою постанова відділу ДАБК від 22.10.2018 року за №13-380/27, яка винесена щодо музичної шкоди, що свідчить про законність звільнення позивача, оскільки суть викладеного правопорушення у даних постановах ідентична. Відтак, обставини встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду та у даному судовому засіданні спростовують зазначені у ній висновки. Згідно з вимогами ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах щодо поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. З врахуванням наведеного, рішення суду слід допустити до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за 1 місяць у розмірі 18 558,67 грн., за вирахуванням відповідних податків та зборів. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий у розмірі по 352 грн. 40 коп. з кожного .

Outcome: approved