Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У вересні 2021 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості у розмірі 114 989,74 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та відповідачем 22.08.2019 було укладено Угоду про надання кредиту № 501176924, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 74 999,00 грн. Однак, всупереч вимогам зазначеного договору відповідач порушує зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості в терміни, встановлені кредитним договором, у зв`язку з чим з боку відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 22.07.2020 складає суму в розмірі 114 989,74 грн., з яких: 49 859,40 грн. - строкова заборгованість, 25 139,60 грн. - прострочена заборгованість, 3309,69 грн. - строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях, 33 081,05 грн. - прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях, 3600,00 грн. - штрафи. З огляду на викладене, а також неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ураховуючи викладене, АТ «Альфа-Банк» просило суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 22.08.2019 у розмірі 114 989,74 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2020 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав, тому суд з огляду на викладене, вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи з ухваленням заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Судом встановлено, що 22.08.2019 між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), підписана угода про надання особистого кредиту № 501176924. Оферта та укладення угоди про надання особистого кредиту та акцепт пропозиції на укладення угоди про надання особистого кредиту склали єдиний документ - угоду про надання особистого кредиту, відповідно до умов якої банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання кошти в сумі 74 999,00 грн. строком на 24 місяці. Як зазначено в угоді про надання особистого кредиту, [PERSON] надано кредит, а саме: тип кредиту - кредит готівкою, сума кредиту - 74 999,00 грн., строком на 24 місяців, процента ставка за користування кредитом - 35 %, за період з 12 по 23 місяць користування кредитом - 30 %, за період з 24 по 24 місяць користування кредитом 25 %, тип процентної ставки - фіксована. Позивач вказує, що всупереч вимог зазначеного договору відповідач порушує зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості в терміни, встановлені кредитним договором, у зв`язку з чим з боку відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 22.07.2020 складає суму в розмірі 114 989,74 грн., з яких: 49 859,40 грн. - строкова заборгованість, 25 139,60 грн. - прострочена заборгованість, 3309,69 грн. - строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях, 33 081,05 грн. - прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях, 3600,00 грн. - штрафи. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог позову, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 530, 610 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 Цивільного кодексу України ). За змістом ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У ході розгляду справи встановлено, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого у нього виникла перед позивачем заборгованість по кредиту та нарахованим відсоткам, яка підлягає сплаті. Разом із тим, звертаючись до суду з даною позовною заявою, позивач просить також стягнути з відповідача нарахований штраф у розмірі 3 600,00 грн. При цьому, матеріали справи, а саме оферта на укладання угоди, акцепт пропозиції на укладення угоди не містять умов договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Таким чином, оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом та відсотками у розмірі - 111 389,74 грн., а у задоволенні вимог про стягнення штрафу - відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (111 389,74 грн.), а саме у розмірі 96,87% (111 389,74 х 100 : 114 989,74). А тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі - 2 036,20 грн. слід покласти на відповідача (2102,00:100 х 96,87%).

Outcome: partial