Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У вересні 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання сина. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 травня 2017 року та до його повноліття. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального\~утримання сина у зв`язку із зростанням цін на продукти харчування, одяг, потреби сина та його вік. А розмір аліментів, встановлений рішенням суду є значно менший від мінімального розміру визначеного законом. Тому просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина щомісяця в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати без проведення судового засідання, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач надіслав на адресу суду відзив в якому не заперечив проти зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, однак заперечив проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачкою не надано жодного доказу дійсності понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані сторонами матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих міркувань. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 червня 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , про зроблено актовий запис №107. З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 червня 2017 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище позивачки змінено на « [PERSON] ». З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2017 року вбачається, що з [PERSON] стягуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 травня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. З акту депутатського обстеження від 18 вересня 2020 року вбачається, що [PERSON] з травня 2017 року проживає з матір`ю [PERSON] , бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і\~(або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення\~\~здоров`я\~\~когось\~\~із\~\~них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати\~заміни розміру\~аліментів шляхом\~зміни способу\~присудження аліментів\~не може\~заперечуватися,\~адже можливість\~вибору способу\~присудження аліментів\~з огляду\~на мінливість\~життєвих обставин,\~зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд вважає, що виходячи із вимог частини 1\~статті 192 СК України, у системному зв`язку положенням ч. 2\~статті 182 СК України, розмір аліментів, які стягуються із відповідача підлягає збільшенню, оскільки утримання неповнолітнього сина у його віці потребує від батьків додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції тощо, визначений у 2017 році розмір аліментів в сумі по 1000 гривень на сина не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб дитини, зокрема, для належного забезпечення повноцінного харчування, одягу, навчання та розвитку сина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо\~прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. З огляду\~на викладене,\~а також\~того,\~що батьки\~зобов`язані\~забезпечити дітям\~виховання,\~навчання,\~розвиток,\~житло,\~приймаючи до\~уваги існуючі\~життєві витрати,\~вік дитини,\~що обумовлює\~збільшення коштів,\~потрібних на\~його утримання,\~

Outcome: partial