Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

У вересні 2019 року до суду звернулось ТОВ «Споживчий центр» та просили ухвалити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість та штраф за кредитним договором № 22.05.2019-100002842 у розмірі 7120 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 22.05.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено вищезазначений договір, відповідно до п. 1.1 якого за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Даний договір укладений на строк до одного місяця, на будь-які законні цілі, тому цей договір не є договором про споживчий кредит і на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до заявки 22.05.2019 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 4000 грн. на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 04.06.2019 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно і у повному обсязі. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів до 04.06.2019 року та сплатити штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов`язань. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, як наслідок, станом на 27.08.2019 року виникла заборгованість у розмірі 7120 грн., яка складається з 4000 грн. - заборгованості за кредитом, 1120 грн. заборгованості за процентами та 2000 грн. - штрафу. В добровільному порядку [PERSON] заборгованість не погасила. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Встановлено, що 22.05.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 22.05.2019-100002842, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 4000 грн. строком на 14 календарних днів зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 1120 грн., що становить 28% у процентному значенні, до 04.06.2019 року включно, а відповідач зобов`язалася вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Відповідно до п. 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Позивачем надано кредитні кошти відповідно до заявки, проте відповідач зобов`язання своєчасно не виконала та не повернула позикодавцю грошові кошти для погашення існуючої заборгованості. Згідно наданого розрахунку заборгованості станом на 27.08.2019 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 7120 грн., яка складається з 4000 грн. - заборгованості за кредитом, 1120 грн. заборгованості за процентами та 2000 грн. - штрафу (а.с. 4). У позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до п. 5.4 договору має право на стягнення штрафу станом на 27.08.2019 року у розмірі 8601,60 грн., проте просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 2000 грн. Отже, між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно-правових угод, а саме: договору позики. Так, згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 525, 530 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення позики в строки, у розмірі та в валюті, визначеними договором. У встановлений договором та законом термін відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, заходів, направлених на погашення позики, відсотків не приймала. Таким чином, безпідставне невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Відтак встановлені підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також наявні підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved