Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У грудні 2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є рідною тіткою [PERSON], [INFO], та встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], яка померла в м. Олександрівськ м. Луганська внаслідок атеросклерозу судин головного мозку, [INFO] Заяву обґрунтувала тим, що [INFO] у м. Олександрівськ померла її тітка - [PERSON], [INFO]. [INFO] вона отримала Лікарське свідоцтво про смерть № 109 від 14.09.2018 року. Звернувшись до виконавчого комітету Олександрівської міської ради м. Луганська, вона отримала 17 вересня 2018 року свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. В органі реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній території їй було роз'яснено, що Лікарське свідоцтво про смерть не має юридичної сили та не створює правових наслідків, так як видане установою, що не має повноважень для видачі легітимних документів. Окрім іншого, прізвище її матері в паспорті зазначено як [PERSON], а згідно Свідоцтва про народження - як [PERSON], що унеможливлює встановлення родинних в'язків між заявницею та її тіткою. Розбіжності у написанні прізвищ виникли під час складання документів, а саме - спочатку у Свідоцтвах про народження її матері та її тітки, а потім уже в паспорті. Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутність учасників справи та їх представників, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заявник в судовому засіданні участі не брала, її представником вказано в заяві про розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні участі не брав, надавши заяву про розгляд справи на розсуд суду та у відсутність представника. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] у м. Олександрівськ м. Луганськ померла [PERSON], [INFO], уродженка с. Ровеньки Ровеньського району Білгородської області, про що виконавчим комітетом Олександрівської міської ради м.Луганська 17 вересня 2018 року видане свідоцтво про смерть за серією [NUMBER] (а.с. 12) та [INFO] медичним закладом видане Лікарське свідоцтво про смерть № 109 від [INFO] (а.с. 10), довідка про причину смерті, з якої вбачається що смерть настала через атеросклероз сосудів головного мозку (а.с. 11). [PERSON] звернулась до органу реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній території, їй було роз'яснено, що лікарське Свідоцтво про смерть не має юридичної сили та не створює правових наслідків, так як видане установою, що не має повноважень для видачі легітимних документів (а.с. 28). Окрім іншого у паспорті померлої прізвище зазначене як [PERSON] (а.с. 8), а прізвище матері [PERSON] згідно свідоцтва про народження, зазначене як [PERSON] (мовою оригіналу) (а.с. 16), що унеможливлює встановлення родинних в'язків між заявницею та її тіткою. [PERSON] зверталась до Сватівського РВ ДРАЦ Головного ТУЮ у Луганській області стосовно отримання повторного свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим Сватівським ДРАЦС було направлено клопотання до ВЗАГС Ровенського району Білгородської області Російської Федерації щодо надання правової допомоги з питання отримання документів про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. До цього часу відповідь не отримано на жодне клопотання (а.с. 29). Таким чином, встановлення фактів можливе лише в судовому порядку. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05 листопада 2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Свідоцтво про смерть, медичне свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті видані на території тимчасово неконтрольованій українською владою не створюють правових наслідків, але в той же час містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення фактів смерті та родинних відносин необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та реалізації спадкових прав. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON], [INFO], є рідною тіткою [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], померла в м. Олександрівськ м. Луганська внаслідок атеросклерозу судин головного мозку, [INFO], підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved