Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

у грудні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Жданівської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер [PERSON], народжений [INFO] , який доводиться їй чоловіком. А відтак вона є спадкоємцем за законом першої черги. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина , до спадкового майна входить житловий будинок [ADDRESS]. Зазначений жилий будинок її чоловік [PERSON]., нині померлий, придбав у власність на підставі рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради №206 від 14 вересня 1983 року ( протокол №17 ). На підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради йому було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 06.10.1983 року Однак на тепер свідоцтво про право власності на жилий будинок втрачено, збереглися лише архівні дані, які підтверджують, що таке свідоцтво про право власності на жилий будинок [ADDRESS] дійсно видавалося на ім.*я [PERSON], що саме він є власником зазначеного будинку. Зазначена обставина є перешкодою для оформлення спадкових прав на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS]. За життя , [PERSON] заповіт не склав, має повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який відмовився від прийняття спадщини. Тому просить суд визнати саме за нею право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування. Під час судового розгляду справи, позивачка надала уточнення до позовної заяви ( а.с. 62 ). В уточненій позовній заяві свої вимоги виклала наступним чином : просила суд визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS], зазначений у плані літерою «А», сіні (літер а) , тамбур (літер а1) з надвірними будівлями і спорудами: підвал ( літер пд), вбиральня (літер «В»), гараж літер («Г»), сарай літер («Д»), кухня (літер Е), сарай (літер Ж), колодязь №1, ворота №2, огородження №3, №4, №5, що розташовані на земельній ділянці [ADDRESS] у порядку спадкування ( а.с. 62). В обґрунтування позову посилається на ті ж підстави, що і при первісному звернені до суду ( а.с. 2-3 ). В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов, з урахуванням останніх уточнень до нього, підтримала, в його обґрунтування послалась на ті ж підстави і просила суд його задовольнити. Відповідач - представник територіальної громади Жданівської міської ради в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував заяву щодо розгляду справи в його відсутність, а рішення ухвалити на розсуд суду ( а.с. 66-68 ). 3 - особа без самостійних вимог на стороні відповідача, [PERSON] залучений до участі у справі за ініціативою суду ( а.с.33 ), в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи ( а.с.48-49, 69). Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали цивільної справи встановив , що [PERSON] народився [INFO], його дружиною є [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження ( а.с. 53 ), а [PERSON] є його сином , що зазначено у свідоцтві про його народження ( а.с. 51 ). Із свідоцтва про смерть ( а.с. 13 ) вбачається , що [PERSON] помер [INFO]. Крім того, з матеріалів цивільної справи вбачається, що за життя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради №206 від 14 вересня 1983 року ( протокол №17 ), придбав у власність жилий будинок [ADDRESS] ( а.с. 14-15 ). З довідки БТІ міста Кіровське вбачається , що на підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради йому було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] ( а.с. 6 ). За повідомленням державного нотаріуса Жданівської державної нотаріальної контори ( а.с. 22-25), у Жданівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справ за заявою [PERSON] від 05 вересня 2013 року, а 09 вересня 2013 року від [PERSON] - сина померлого отримано заяву про відмову від спадщини. Частиною 2 статті 1299 ЦК України передбачено, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації нерухомого майна. Виходячи із змісту наведеної норми, до складу спадщини входить нерухоме майно за умови , що спадкоємець зареєстрував право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до встановлених судом обставин , спадкоємець [PERSON] звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини ( а.с. 22-25 ), однак , зі слів позивачки, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] відсутність свідоцтва про власність на житловий будинок [ADDRESS] та надвірних прибудов до нього, яке було зареєстровано, у діючому на той час порядку, у Бюро технічної інвентаризації міста Кіровське Донецької області. Матеріалами справи підтверджено, що за життя , нині спадкодавець [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради №206 від 14 вересня 1983 року ( протокол №17 ), придбав у особисту власність жилий будинок [ADDRESS] ( а.с.6,15). З довідки БТІ міста Кіровське вбачається , що на підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради йому було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] ( а.с. 15 ), тобто рішення виконавчого комітету зареєстровано у діючому на той час порядку, у Бюро технічної інвентаризації міста Кіровське Донецької області. Правовідносини щодо набуття права власності на спірний жилий будинок [PERSON], за життя, виникли до набрання чинності новим ЦК України, то до них слід застосовувати положення ЦК України в редакції 1963 року. Згідно статті 128 ЦК України в редакції 1963 року право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Із рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради №206 від 14 вересня 1983 року ( протокол №17 ) вбачається, що [PERSON] придбав у особисту власність жилий будинок [ADDRESS] ( а.с. 15 ). З довідки БТІ міста Кіровське вбачається , що зазначене рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради зареєстровано у діючому на той час порядку, у Бюро технічної інвентаризації міста Кіровське Донецької області та йому було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] ( а.с.6 ). Спору щодо набуття права особистої власності за [PERSON] не існувало, свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] не було оспорено. Відповідно до ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов*язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. За даними технічного паспорту ( а.с. 54-58), жилий будинок [ADDRESS], зазначений у плані літерою «А», має прибудови сіні (літер а) , тамбур (літер а1), в тому числі і надвірні, а саме : підвал ( літер пд), вбиральня (літер «В»), гараж літер («Г»), сарай літер («Д»), кухня (літер Е), сарай (літер Ж), колодязь №1, ворота №2, огородження №3, №4, №5, які за життя збудував саме [PERSON], які не є самовільними, про що також зазначено у технічному паспорті ( а.с. 54-58 ). Відповідно до ст..1269 ЦК України [PERSON]., будучи спадкоємцем за законом першої черги, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а інші спадкоємці за законом першої черги , а саме син [PERSON] від права на спадщину відмовився ( а.с. 22-25 ). Враховуючи, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на нерухоме майно, яке за ч.2 ст.1229 ЦК України переходить до спадкоємця з часу державної реєстрації прав на нього, є всі підстави для задоволення позову спадкоємиці [PERSON] про визнання за нею права власності на це майно у порядку спадкування, згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, за якою прийнята спадкоємцем спадщина належить йому з часу її відкриття. На підставі викладеного,

Outcome: approved