Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

У грудні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 22 вересня 2010 року № б/н у розмірі 37 273,31 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22 вересня 2010 року відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у банку. Підписавши заяву, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до умов укладеного договору відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість у встановлені в ньому терміни і порядку та сплачувати банку нараховані проценти та комісію в розмірах, визначених у договорі. На підставі договору про надання банківських послуг банк відкрив на ім`я відповідачки картковий рахунок з початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та видав відповідачці у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8 000,00 грн. Проте відповідачка не виконувала належним чином умов укладеного договору, що призвело до утворення заборгованості за кредитом, розмір якої станом на 28 жовтня 2020 року становить 37 273,31 грн, з яких: 26 935,71 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10 337,60 грн - заборгованість за простроченими процентами. Посилаючись на вказане, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитом та судовий збір за подання позову до суду. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 09-00 год. 10 лютого 2021 року, яке в подальшому відкладено на 11-00 год. 10 березня 2021 року за клопотанням відповідачки. У відзиві на позов [PERSON] повністю заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зокрема, посилання банку на підписану нею анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 22 вересня 2010 року вважала такими, що суперечать іншим твердженням позивача, а саме тому факту, що відповідачкою було отримано дві кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття - 13 червня 2012 року, термін дії - по березень 2016 року; № [NUMBER] , дата відкриття - 13 лютого 2015 року, термін дії - по серпень 2017 року. Убачається неспівпадіння дати підписання анкети-заяви та дат видання карток. Крім того, відповідачка заперечила факт підписання нею документа, датованого 10 серпня 2018 року, зазначаючи, що підпис на ньому сформовано за допомогою комп`ютерної техніки, а не виконано нею власноруч, тому просила не визнавати указаний документ належним доказом. Також зазначила, що за банківськими кредитними картками № [NUMBER] та [NUMBER] сплинула позовна давність. Просила застосувати позовну давність та наслідки її спливу, передбачені ст. 256, 257, 267 ЦК України, відмовивши у задоволенні вимог позивача за межами трирічного строку, та не брати до уваги зобов`язання що виникли до 11 січня 2018 року - дати, на яку не поширюється позовна давність. Копії наданих позивачем документів на підтвердження наявності заборгованості не містять підписів уповноважених осіб, а підписано представником банку, який не має на це повноважень. У зв`язку з чим також просила не брати їх до уваги, оскільки вони є неналежними доказами. Вважає що наданий банком розрахунок боргу не є достовірним доказом відповідно ст. 79 ЦПК України. Відповідачка визнала факт отримання нею у 2010 році розрахункової картки - зарплатна картка, але повністю заперечила отримання кредитних карток та отримання кредитних коштів для своїх потреб. Звернула увагу на відсутність в анкеті-заяві строку повернення кредиту, а витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить підпису відповідачки як позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка також не містить положень щодо розміру процентів. Крім анкети-заяви [PERSON] не підписувала жодного документа, який банк зазначає частиною кредитного договору. На її думку, позивачем не доведено наявності в неї заборгованості у вказаному розмірі. Так, позивач не надав суду жодного доказу, який би свідчив про отримання відповідачкою кредиту чи перерахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] , а саме по собі підписання заяви у 2010 році не підтверджує отримання кредиту в банку. 10 березня 2021 року ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області задоволено клопотання відповідачки та витребувано в АТ КБ «Приватбанк» документи, указані у клопотанні; судове засідання відкладено на 11-00 год. 15 квітня 2021 року. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що довіреність надана банком [PERSON] з правом підписувати документи та засвідчувати їх своїм підписом на виконання наданих йому повноважень. Стосовно нарахованих процентів за користування кредитом, то відповідачка мала доступ до інформації про зміну умов кредитування, але за 10 років користування кредитними картками на зверталася до банку з питань неправильного нарахування відсотків. Випискою з рахунку підтверджується, що [PERSON] користувалася кредитними коштами, знімаючи їх у банкоматі, розраховуючись за товари та послуги, тощо, що було б неможливим без отримання нею у користування кредитної картки. Стосовно заперечення [PERSON] підписання паспорта споживчого кредиту, то він виконаний відповідачкою стилусом на планшеті - цифровий власноручний підпис, що є аналогом власноручного підпису. Стосовно позовної давності, яку просить застосувати відповідачка, то відповідно довідки про видачу кредитних карт, строк дії кредитної карти спливає 31 серпня 2017 року, банком подано позов 15 грудня 2020 року, тобто в межах позовної давності у три роки. [PERSON] певний час належним чином виконувала свої зобов`язання перед банком, що свідчить про її ознайомлення з умовами надання кредиту та визнання зобов`язань. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з викладених у ньому обставин. Надав суду для огляду в судовому засіданні оригінал анкети-заяви, підписаної відповідачкою 22 вересня 2010 року. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник відповідачки - адвокат Литовченко Д. М. подав до суду заяву про розгляд справи в його та відповідачки відсутність, підтримав відзив проти позову та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: dismissed