Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

У вересні 2019 року позивачка[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона являється власницею квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований відповідач по справі, який не проживає за місцем реєстрації з 1995 року. Вказує, що відповідач не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Реєстрація [PERSON] за зазначеною адресою перешкоджає їй, позивачці, повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги. У зв`язку з викладеним, позивач просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Позивачка у судове засідання не з`явилася. Згідно заяви, поданої через канцелярію суду, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розглядати справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено, що у спірній квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач по справі, [PERSON] , що підтверджується довідкою № 070198 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 17 вересня 2019 року. Зазначене також підтверджується довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 10 жовтня 2019 року. Також судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі не проживає з 1995 року, не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в її утриманні. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що на вимогу власника сервітут може бути припинений за рішенням суду, за наявності обставин, що мають істотне значення. З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги, що [PERSON] вселився до спірної квартири як член сім`ї власника цієї квартири, ураховуючи, що право користування житлом має речово-правовий характер, а відповідач не проживає за спірною адресою більш ніж один рік, що являється обставиною, що має істотне значення, суд вважає, що наявні законні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved