Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м.\~Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що позивач дізнавався про існування виконавчого документа, коли на підприємство, на якому він працює, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках виконавчого провадження №\~63645022 від 27.11.2020. З цієї постанови позивачеві стало відомо, що він, з невідомих йому обставин, є боржником перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» з сумою заборгованості у розмірі 8\~430,00 грн та винагороди приватному виконавцю в розмірі 843,00 грн. Підставою для вчинення виконавчого напису є документ, що нібито підписаний між ним та відповідачем. Проте, договорів на отримання коштів він ніколи не укладав, грошові кошти від відповідача не отримував, онлайн кредитами не користувався. Позивач вважає, що виконавчий напис № 49006 від 25.09.2020 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог. На підставі викладеного, просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи. Ухвалою суду від 28.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та проведення підготовчого судового засідання призначено на 27.01.2021. Ухвалою суду від 28.12.2020 задоволено заяву позивача, забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 63645022. \~ \~ \~ \~Від представника позивача адвоката Левицької Ю.В., надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач та треті особи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомили, відзиву та пояснень суду не подали, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 49006 (а.с. 76), про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором AG7576246 від 19.06.2018, укладеним з ТОВ «Дінеро» заборгованості за вказаним кредитним договором. Як зазначено у виконавчому написі, згідно з Договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 06112018/DG від 06.11.2018 правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Дінеро» є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Строк, за який проводиться стягнення: з 06.11.2018 по 11.03.2020. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника, складає 8\~430,00 грн. Як вже було зазначено, стягнення заборгованості проводиться за період з 06.11.2018 по 11.03.2020 за договором, що був укладений 19.06.2018 між позивачем та ТОВ «Дінеро», однак документів, які б обґрунтовували правильність розрахунку заборгованості та періоду виникнення заборгованості суду з боку відповідача надано не було, а отже у суду відсутні докази наявності безспірності заборгованості. З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі №\~916/3006/17. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано жодних доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань, розміру заборгованості, відсутня жодна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість, а також інформація, яка б підтверджувала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності. Крім того, ухвалою суду від 27.01.2021 було задоволено клопотання представника позивача адвоката Левицької Ю.В., про витребування у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. копій матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 49006 від 25.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості у розмірі 8\~430,00 грн, однак затребувані документи приватним нотаріусом до суду не надано. Ухвалою суду від 10.03.2021 у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було витребувано копії матеріалів виконавчого провадження № 63645022 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. №\~49006 від 25.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості. Вказані документи надійшли до суду. Зокрема, кредитний договір, за яким позивач, начебто є боржником взагалі не підписаний сторонами договору ані кредитодавцем, ані позичальником. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не є безспірною. В той же час, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № AG7576246 від 19.06.2018, укладеним між позивачем та ТОВ «Дінеро», оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на який послався приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у виконавчому написі № 49006 від 25.09.2020. Таким чином, станом на 25.09.2020 у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості, що виникла за кредитним договором № AG7576246 від 19.06.2018. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 49006, вчиненого 25.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості в розмірі 8\~430,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 840,80 грн та за заяву про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; До матеріалів справи долучено: Договір про надання правової допомоги від 01.12.2020, ордер серії АР № 1033641 на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Левицькою Ю.В., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001414, акт прийому-передачі виконаних робіт надання послуг за договором про надання юридичних послуг, укладеного між Адвокатом та [PERSON] від 01.06.2021 на суму 2\~000,00 грн, копія прибуткового касового ордера № б/н від 01.06.2021 на суму 2\~000,00 грн. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума у розмірі 2\~000,00 грн, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved