Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

у жовтні 2013 року позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], третя особа: КП «ЖЕК 109» про визначення порядку користування квартирою та розподіл особового рахунку. Свої вимоги обґрунтували тим, що є власниками 1/2 частини квартири [ADDRESS]. У вказаній вище квартирі зареєстровані та проживають також відповідач [PERSON] та її син [PERSON], які є також співвласниками квартири, яким належить 1/2 частина зазначеної квартири. Сторони не можуть самостійно дійти згоди щодо встановлення порядку користування житлом. За таких обставин просять визнати за собою право користування кімнатами № 5, площею 12,3 кв. м., та № 6, площею 12,2 кв. м з балконом площею 4,0 кв. м. в квартирі [ADDRESS], закріпити у користуванні відповідача [PERSON] та її сина [PERSON] кімнату № 7, площею 17,2 кв. м з балконом площею 4,0 кв. м, залишивши коридор, кухню, ванну кімнату та вбиральню у спільному користуванні, розподілити особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до встановленого судом рішення порядку користування квартирою, зобов'язати КП «ЖЕК 109» розділити між ними рахунки відповідно до займаних житлових приміщень, а також стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті комунальних послуг за період з травня 2013 року по вересень 2013 року в сумі 606,31 грн. Позивачі у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала проти зазначеного позивачами варіанту визначення порядку користування квартирою. В задоволенні решти позовних вимог просила суд відмовити за їх недоведеністю та необґрунтованістю. Третя особа КП «ЖЕК 109» явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлялось належним чином, про причини неявки не повідомила. Заслухавши пояснення позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 липня 2006 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 22). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 11). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08 серпня 2009 року до позивача [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] перейшло право власності на 1/4 частину вказаної вище квартири (а.с. 7). Відповідно до технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат, житловою площею 41,7 кв. м.: кімната № 5 - 12,3 кв. м, кімната № 6 - 12,2 кв. м, кімната № 7 - 17,2 кв. м , кухні № 4 - 8,3 кв. м, вбиральні - 1,2 кв. м, ванної кімнати - 2,6 кв. м, коридору - 13,7 кв. м. Також квартири обладнана лоджіями по 4,0 кв. м. (а.с. 8-10). Згідно довідки КП «ЖЕО-109» № 1790 від 23 жовтня 2013 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (власник особового рахунку), [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). За приписами ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згоди про порядок володіння та користування квартирою [ADDRESS] між її співвласниками не досягнуто. За правилами ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, житлова площа спірної квартири складає 41,7 кв. м., що становить 10,4 кв. м. на одну особу. Позивачі просять виділити їм у користування кімнати площами 12,3 кв. м та 12,2 кв. м, а також балкон площею 4,0 кв. м, залишивши у користуванні відповідача та її сина кімнату площею 17,2 кв. м та балкон 4,0 кв. м. Житлові приміщення, які просять виділити позивачі у користування не відповідають їх ідеальним часткам у спільній власності, однак, враховуючи те, що позивачі у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в цій частині, а відповідач останні визнала, суд погоджується із запропонованим позивачами порядком користування спірною квартирою та вважає за можливе виділити в користування [PERSON] з її донькою [PERSON], яка проживає також у квартирі [ADDRESS], що встановлено в ході розгляду справи та не заперечно жодною із сторін, та [PERSON] кімнату №5, площею 12,3 кв. м, кімнату №6, площею 12,2 кв.м, балкон площею 4 кв.м; [PERSON] та [PERSON] кімнату №7, площею 17,2 кв. м, балкон площею 4 кв. м, залишивши в спільному користуванні коридор, кухню, ванну кімнату та вбиральню. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Суд, об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги те, що відповідачі не взмозі дійти згоди у розподілі витрат по сплаті комунальних послуг, дійшов до висновку про те, що розподіл особового рахунку в інтересах обох сторін, у зв'язку із чим вважає позов [PERSON] та [PERSON] в цій частині законним та обґрунтованим, а отже таким, що підлягає задоволенню. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання КП «ЖЕО-109» розподілити між сторонами особові рахунки відповідно до займаних ними житлових приміщень у квартирі ; [ADDRESS], то суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. КП «ЖЕО-109» залучено позивачем до участі у справі в якості третьої особи, з цих підстав позивач не може заявляти до нього позовні вимоги з приводу відкриття окремого особового рахунку та укладення окремого договору. Аналогічно, на думку суду, не підлягає й задоволенню вимога позивачів щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по оплаті комунальних послуг за період з травня 2013 року по вересень 2013 року в сумі 606,31 грн. В ході розгляду справи відповідач, заперечуючи проти зазначеної вимоги, посилалась на те, що за весь час проживання у спірній квартирі вона сумлінно виконувала свій обов'язок по оплаті витрат на утримання квартири. Проте, за вказаний період кошти нею за житлово-комунальні послуги не сплачувались з огляду, по-перше, на її відсутність протягом вказаного часу за адресою місця реєстрації, а, по-друге, про це була досягнута усна домовленість з позивачем [PERSON] В судовому засіданні позивачі не спростували та не заперечили проти вказаної позиції відповідача в будь-якій спосіб, визначений цивільно-процесуальним законодавством. Тому, на думку суду, вказана вимога позивачів не підлягає задоволенню з огляду на її необґрунтованість. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial