Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.06.2018 року скасовано судовий наказ про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, що зумовило звернення до суду з даним позовом. Вказував на те, що позивач надає відповідачам послуги централізованого опалення за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 251/145 та відповідачі користуються такими послугами, у звязку з чим між ними виникли фактичні договірні відносини та відповідачам відкрито особовий рахунок №33501. Разом з тим, відповідачі, користуючись послугами позивача, зобовязані оплачувати такі послуги не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, проте таких вимог вони не виконали, у звязку з чим у них за період з 01.01.2014 року по 31.08.2018 року утворилась заборгованість в сумі 19752,91 грн. Також, вважає, що за порушення вказаного зобовязання до відповідача підлягають застосуванню положення ст. 625 ЦК України. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість в сумі 19752,91 грн., інфляційні в розмірі 2370,93 грн., 3 % річних в сумі 719,94 грн. та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні своїми поясненнями підтвердила наявність у неї та членів її родини, які проживають за вказаною вище адресою, зазначеної у позовній заяві заборгованості. Позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, при цьому зазначила, що підстави з яких позивачу було відмовлено у видачі судового наказу їй відомі. Крім того, повідомила суд про те, що відповідач [PERSON] помер 13.04.2009 року на підтвердження чого долучила до матеріалів справи копію свідоцтва про смерть. Справа слухалась у відсутності відповідача [PERSON], який в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. За змістом п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Так, з системного аналізу положень ст.ст. 46-48 ЦПК України в сукупності з положеннями ст.ст. 25, 30 ЦК України вбачається, що відповідачем у справі може бути особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність та правоздатність, що передбачає здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді. \~ Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, відповідач [PERSON] помер 13 квітня 2009 року. Таким чином,\~у звязку\~із смертю\~відповідача [PERSON]\~ його цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припинилась, у звязку з чим такий позов не може бути предявлений до нього, при цьому матеріали справи не містять доказів щодо наявності його правонаступників, які прийняли спадщину, а тому провадження у справі в частині вимог до [PERSON] слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Суд,\~ заслухавши\~ пояснення\~ представника\~позивача та\~ відповідача\~[PERSON],\~ \~дослідивши письмові\~ докази\~по справі,\~вважає,\~що позов\~обґрунтований \~та підлягає\~задоволенню,\~при цьому\~суд \~також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб , та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] з 22.02.2005 року та [PERSON] з 30.07.2004 року зареєстровані за адресою [INFO] та проживають за вказаною адресою (а/с 13). Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів які б спростовували той факт, що відповідачі, будучи зареєстрованими за адресою [INFO]\~ не\~користувався наданими\~ МКП\~«Чернівцітеплокомуненерго» \~ послугами\~централізованого опалення,\~ крім\~того,\~[PERSON]\~ \~особисто \~визнала в\~судовому засіданні\~ факт\~надання їй\~послуг відповідачем,\~у звязку\~з чим\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідачі є споживачами послуг які надаються позивачем. Таким чином, надання позивачем послуг та їх споживання відповідачем є діями осіб, з якими закон, зокрема ст.11 ЦК України, повязує підстави виникнення цивільних прав та обовязків, а тому відсутність між сторонами договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача від оплати комунальних послуг. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено,\~що відповідачі\~ не\~виконали \~покладених на\~ них\~ \~зобовязань та\~у встановлені\~строки не\~ оплатили\~ наданні\~ їм\~ позивачем\~ послуги\~відповідно до\~встановлених тарифів.\~Згідно \~розрахунку \~заборгованості \~за період\~з 01.01.2014 року по 31.08.2018 року утворилась заборгованість в сумі 19752,91 грн. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку складеного МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на підставі ст. 625 ЦК України за вище вказаний період витрати від інфляційних процесів становлять 2370,93 грн. та три відсотки річних від простроченої суми становить 719,94 грн. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню вище вказана заборгованість з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, при цьому згідно розяснень, які містяться в п. в п.\~35\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~№10\~від 17.10.2014\~року «Про\~застосування судами\~законодавства про\~судові \~витрати у\~цивільних справах»,\~солідарне \~стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в загальній сумі 1762 грн., у звязку з чим вказані судові витрати в рівних частках підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved