Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У грудні 2013 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області звернулося Комунальне підприємство «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» з вказаним позовом до [PERSON], [PERSON], Малого колективного підприємства «Візит», треті особи: Кременчуцька міська рада Полтавської області та Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] Під час розгляду справи Автозаводським районним судом м. Кременчука до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Приватне підприємство «Приватна Телекомпанія «Візит». Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.02.2015 року у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.116 ЦПК України у звязку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи, справу за зазначеним позовом Комунального підприємства «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» до [PERSON], [PERSON], Малого колективного підприємства «Візит», Приватного підприємства «Приватна Телекомпанія «Візит», треті особи: Кременчуцька міська рада Полтавської області та Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] передано на розгляд Кременчуцького районного суду Полтавської області. В своєму позові позивач зазначив, а його представник у суді пояснив, що 30 липня 2013 року Кременчуцька міська рада Полтавської області прийняла рішення «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука частки в спільній частковій власності», яким прийняла безоплатно від ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» до комунальної власності в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області частки вартістю 2302246,00 грн. (розмір частки - 50%) у праві спільної часткової власності, яка належить ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» і була набута відповідно до договору від 12.07.1995 року про спільну діяльність з Приватним підприємством «Приватна Телекомпанія «Візит» із проектування, будівництва та експлуатації телевізійної вежі висотою 219,6 метрів. Інші 50 % на підставі договору про спільну діяльність від 12.07.1995 року були власністю Приватного підприємством «Приватна Телекомпанія «Візит». 27 жовтня 2013 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та ПАТ «Укртранснафта» було підписано акт приймання - передачі всіх прав та обовязків власника частки у праві спільної часткової власності, а також прав та обовязків учасника спільної діяльності по договору від 12.07.1995 року про спільну діяльність з Приватним підприємством «Приватна Телекомпанія «Візит» в сумі 2302246,00 гривень, що складає 50%. Позивач посилався на те, що 29 жовтня 2013 року Кременчуцька міська рада Полтавської області прийняла рішення «Про затвердження акта приймання - передачі до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука частки у праві спільної часткової власності та передачу її на баланс Комунального підприємства «Кременчуцька міська телерадіокомпанія», яким затвердила вказаний акт приймання передачі. Цим же рішенням зазначену частку передано на баланс КП «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» на праві повного господарського відання. 29 жовтня 2013 року за актом приймання передачі, права та обовязки учасника спільної діяльності по договору від 12.07.1995 року про спільну діяльність з Приватним підприємством «Приватна Телекомпанія «Візит» в сумі 2302246,00 гривень були передані КП «Кременчуцька міська телерадіокомпанія». За таких обставин позивач - комунальне підприємство «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» вважає, що є власником прав та обовязків по договору про спільну діяльність від 12.07.1995 року, а також самої телевежі в 3-му планувальному районі м. Кременчука, що розташована по вул. Керченській, 7 А в м. Кременчуці, будівництво якої розпочалось відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт № 8Г-97 від 08.04.1997 року. Позивач також стверджує, що з документів спільної діяльності, а також інших документів, що маються в його розпорядженні, виходить, що Приватне підприємство «Приватна Телекомпанія «Візит» незаконно, без згоди на те іншого співвласника, шляхом укладення договору купівлі-продажу переоформило частину обєкту, що є предметом договору від 12.07.1995 року про спільну діяльність, на відповідача [PERSON] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.07.1995 року філією ПДМН (головне підприємство ВАТ «Укртранснафта», на сьогоднішній день ПАТ «Укртранснафта») з Приватним підприємством «Приватна Телекомпанія «Візит» було укладено договір про спільну діяльність, предметом якого стало проектування, будівництво та експлуатація телевізійної вежі висотою 219,6 метрів в третьому планувальному районі м. Кременчука та площадки радіоліній на чотири напрями для потреб Укртранснафти. Виходячи з умов цього договору, ПАТ «Укртранснафта» забезпечує фінансування, а ПП «ПТК «Візит» забезпечує проектування, будівництво, утримання, керівництво спільною діяльністю з подальшим розподілом прибутку між учасниками в залежності від вкладів у спільну діяльність. 29 березня 1999 року складений [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту - телевежі, який цього ж дня був затверджений рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука. 07 травня 1999 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради рішенням за № 676 передало в постійне користування земельну ділянку для експлуатації і обслуговування телевежі РПС в 3-му планувальному районі м. Кременчука площею 36618 кв.м. Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія-Марконі», та в тимчасове користування площею 188 кв.м., що загалом складає 36806 кв.м. 19 листопада 1999 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради рішенням за № 1659 дозволив ПП «ПТК «Візит» ввести в експлуатацію будівлю радіопередавальної станції в третьому планувальному районі м. Кременчука. 23 червня 2000 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради прийняв рішення № 1190, за яким функції замовника будівництва передані від ТОВ «Компанія-Марконі» ПП «ПТК «Візит», і після чого останнє перереєструвало дозвіл на виконання будівельних робіт з ТОВ «Компанія-Марконі» на себе. Рішенням № 904 від 25.05.2001р. виконавчий комітет Кременчуцької міської ради скасував постійне землекористування ТОВ «Компанія-Марконі» та передав в оренду зазначену земельну ділянку площею 36806 кв.м. у користування ПП «ПТК «Візит» до 01.06.2003 року. 20 лютого 2004 року між ПП «ПТК «Візит» та Кременчуцькою міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки площею 36806 кв. м. для експлуатації та обслуговування телевежі в 3-му планувальному районі строком до 01.02.2014 року. Підсумовуючи вищезазначені дії відповідача - ПП «ПТК «Візит», позивач приходить до висновку про те, що за результатами виконання умов договору про спільну діяльність за рахунок ПАТ «Укртранснафта» створено обєкт нерухомого майна - телевежу (радіотелевізійну передаючу станцію) у 3-му планувальному районі, що розташована по вул. Керченській, 7А в м. Кременчуці. Позивач також вказує, що ПАТ «Укртранснафта» на виконання умов договору було перераховано у вигляді внеску у спільну діяльність 2302246 грн. Стверджує, що ПП «ПТК «Візит» грошових коштів у спільну діяльність не вносило, а виконувало виключно організаційні функції та ведення спільної діяльності. Зазначає, що 04.04.2006 року між ПП «ПТК «Візит» та [PERSON] був укладений та посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] договір купівлі-продажу наступних обєктів нерухомого майна: будівлі телевежі - радіо передавальної станції; будівлі боксу пересувної телевізійної станції; будівлі трансформаторної підстанції; огорожі металевої; замощення асфальтобетонного. Позивач стверджує, що для оформлення права власності за обєктом на [PERSON] вищезазначені дії з продажу майна проводяться під виглядом продажу обєкту незавершеного будівництва, незважаючи на те, що на момент укладення правочину вже існував акт введення в експлуатацію телевежі від 1999 року, а також рішення виконавчого комітету цього ж року, яким дозволено ПП «ПТК «Візит» введення в експлуатацію будівлі радіопередавальної станції, як готового обєкту. 29 березня 2007 року будівлі та споруди радіопередавальної станції були зареєстровані у БТІ, як обєкти незавершеного будівництва за [PERSON] 03 жовтня 2007 року [PERSON] оформила договір оренди земельної ділянки під будівлями придбаної радіопередавальної станції по вул. Керченській,7А для завершення їх будівництва. Позивач вказує, що зазначена земельна ділянка входить у межі земельної ділянки, переданої у користування ПП «ПТК «Візит». 24 грудня 2007 року рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 1301 функції замовника будівництва були переведені з ПП «ПТК «Візит» на [PERSON] Зазначене рішення, свідчить, що [PERSON] діє стосовно одного і того ж обєкту, який був предметом спільного договору між ПП «ПТК «Візит» та ПАТ «Укртранснафта». 04 липня 2008 року рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 695 затверджується акт приймальної комісії про прийняття в експлуатацію будівлі радіопередавальної станції з боксами для пересувної телевізійної станції по вул. Керченській, 7А в м. Кременчуці. Відповідно до затвердженого акту державної приймальної комісії будівництво здійснено на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 1190, виданого у 2001 році ПП «ПТК «Візит» та перереєстрованого на [PERSON] 24.12.2007 року. Позивач стверджує, що зазначена в акті інформація про період будівництва з січня 2001 року по 2007 рік не відповідає дійсності, оскільки вежа була введена в експлуатацію у 1999 році, а відповідно до рішення виконкому № 1659 від 19.11.1999 року ПП «ПТК «Візит» клопотало про здачу в експлуатацію будівлі радіопередавальної станції у третьому планувальному районі у 4 кварталі 1999 року. Наголошує, що в [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва обєкта зазначено, що за характером будівництва - це закінчене будівництво телевежі в 3-му планувальному районі м. Кременчука. 10 листопада 2008 року рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №1081 оформлено право власності на будівлю радіотелевізійної передавальної станції з боксами для пересувної телевізійної станції по вул. Керченській, буд. 7-А за [PERSON] у звязку з введенням зазначеного обєкту в експлуатацію. В обґрунтування наявності спору та порушення своїх прав позивач посилається на порушення умов договору про спільну діяльність та зазначає, що в результаті спільної діяльності сторонами договору про спільну діяльність був створений комплекс будівель та споруд за адресою: м. Кременчук, вул. Керченська, 7А, який почав працювати з 29.03.1999 року відповідно до [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту. Незважаючи на умови договору про спільну діяльність від 12.07.1995 року, грошовий вклад Підприємства придніпровських магістральних нафтопроводів у спільну діяльність у розмірі 2302246 гривень., закріплення у Договорі про спільну діяльність права власності на будівлі та споруди комплексу «Телевежа у третьому планувальному районі міста Кременчука» за сторонами цього Договору, користуючись статусом того, що будівлі телевежі ще не введені в експлуатацію, [PERSON] 04.04.2006 року без дозволу співвласника, діючи спільно з ПП «ПТК «Візит» уклали та нотаріально посвідчили договір купівлі-продажу відповідно до умов якого ПП «ПТК «Візит» продало [PERSON] за 120 тисяч гривень будівлі телевежі, бокс пересувної телевізійної станції, будівлю трансформаторної підстанції, огорожу та замощення асфальтобетонне. Позивач зазначає, що укладаючи вищевказаний договір купівлі-продажу, [PERSON] та ПП «ПТК «Візит» достовірно знали про те, що будівлі телевежі та сама телевежа висотою 219,6 метрів є єдиним комплексом та одним цілим, а спірне нерухоме майно є його складовою частиною. Оскільки, у відповідності до договору від 12.07.1995 року про спільну діяльність із проектування, будівництва та експлуатації телевізійної вежі висотою 219,6 метрів, все створене (збудоване) за результатом спільної діяльності сторін за договором майно, в тому числі і нерухоме, є результатом такої діяльності та обєктом спільної власності вказаних осіб, то позивач вважає, що здійснюючи одноособово без погодження з ПАТ «Укртранснафта» відчуження спірного майна шляхом укладення оспорюваного правочину ПП «ПТК «Візит» без належних правових підстав, порушуючи права та інтереси ПАТ «Укртранснафта» здійснило відчуження майна вказаного підприємства розпорядившись часткою в спільній власності, що не належала ПП «ПТК Візит». Позивач вказує, що телевежа в 3-му планувальному районі (комплекс будівель та споруд), розташований по вул. Керченська, 7А в м. Кременчуці, яка була запроектована, збудована та експлуатувалась за договором про спільну діяльність від 12.07.1995 року є власністю учасника по договору і на сьогоднішній день є власністю Кременчуцької міської ради, права якої реалізує КП «КТРК» на підставі рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29.10.2013 року. Зазначає, що у звязку з недійсністю договору купівлі-продажу, право власності КП «КТРК» на майно - комплекс будівель та споруд телевежі у 3-му планувальному районі міста Кременчука, що розташований по вул. Керченській, 7А в м. Кременчуці - має бути захищене судом шляхом визнання права власності на нього та витребування його з незаконного володіння [PERSON] Позивач також вказує, що [PERSON] неправомірно набула права на дане майно, безпідставно його використовувала з метою отримання прибутку, тому стягненню з неї підлягають всі доходи від використання отриманого нею майна з моменту укладення оскарженого договору по день звернення до суду з позовом в сумі 4000000 гривень. Позивач також зазначає, що фактично між сторонами у справі - позивачем та ПП «ПТК «Візит» встановлено преюдиційний факт - у власності двох сторін по одній другій знаходиться одна телевежа. При цьому посилається на постанову Харківського апеляційного господарського суду по справі № 18/1530/11 від 15.03.2012 року. З врахуванням викладеного Комунальне підприємство «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» просить суд: - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 04.04.2006 року (посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] 04.04.2006 року за №1006 в реєстрі), укладений між приватним підприємством «Приватна телекомпанія «Візит» (в даний час МКП «Візит») та [PERSON]; - визнати за Комунальним підприємством «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» право власності на 1/2 частину обєкту нерухомого майна: телевежу у 3-му планувальному районі м. Кременчука, що розташована по вул. Керченській, 7А в м. Кременчуці та складається з будівлі телевежі-радіопередавальної станції літ «А-2, а,аг, аг1» з цокольними приміщеннями та ганками загальною площею 895 кв.м. та телевізійної вежі, яка є невідємною частиною будівлі телевежі-радіопередавальної станції, будівлі боксу пересувної телевізійної станції літ «Б» загальною площею 277,5 кв.м., будівлі трансформаторної підстанції літ «В» загальною площею 59,9 кв.м., огорожі металевої в металевих стовпах площею 1381,3 кв.м., замощення асфальтобетонне площею 1620 кв.м., а також усіх приналежностей до вказаного майна та їх складових частин, що знаходяться всередині будівель та на земельній ділянці по вул. Керченській, 7А в м. Кременчуці; - витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь Комунального підприємства «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» 1/2 частину обєкту нерухомого майна: телевежу у 3-му планувальному районі м. Кременчука, що розташована по вул. Керченській, 7А в м.Кременчуці та складається з будівлі телевежі-радіопередавальної станції літ «А-2, а,аг, аг1» з цокольними приміщеннями та ганками загальною площею 895,0 кв.м. та телевізійної вежі, яка є невідємною частиною будівлі телевежі-радіопередавальної станції, будівлі боксу пересувної телевізійної станції літ «Б» загальною площею 277,5 кв.м., будівлі трансформаторної підстанції літ «В» загальною площею 59,9 кв.м., огорожі металевої в металевих стовпах площею 1381,3 кв.м., замощення асфальтобетонне площею 1620 кв.м., а також усіх приналежностей до вказаного майна та їх складових частин, що знаходяться всередині будівель та на земельній ділянці по вул. Керченській, 7А в м. Кременчуці; - зобовязати [PERSON] передати Комунальному підприємству «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» 1/2 частину обєкту нерухомого майна: телевежу у 3-му планувальному районі м. Кременчука, що розташована по вул. Керченській, 7 А в м. Кременчуці та складається з будівлі телевежі-радіопередавальної станції літ «А-2, а,аг, аг1» з цокольними приміщеннями та ганками загальною площею 895,0 кв.м. та телевізійної вежі, яка є невідємною частиною будівлі телевежі-радіопередавальної станції, будівлі боксу пересувної телевізійної станції літ «Б» загальною площею 277,5 кв.м., будівлі трансформаторної підстанції літ «В» загальною площею 59,9 кв.м., огорожі металевої в металевих стовпах площею 1381,3 кв.м., замощення асфальтобетонне площею 1620 кв.м., а також усіх приналежностей до вказаного майна та їх складових частин, що знаходяться всередині будівель та на земельній ділянці по вул. Керченській, 7 А в м. Кременчуці; - стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» 4000000,00 гривень (чотири мільйони гривень) доходу, отриманого від використання телевежі у 3-му планувальному районі м. Кременчука; - стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» судовий збір, сплачений за подання позовної заяви. Відповідач [PERSON] позов не визнала, надала до суду свої заперечення, а її представник у суді пояснив, що позов Комунального підприємства «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, при цьому відсутній предмет спору. Вимоги позивача порушують право приватної власності відповідача, гарантоване йому ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року та ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, у тому числі суперечать практиці Європейського Суду з прав людини. Відповідач [PERSON] зазначає, що з позовної заяви та долучених сторонами матеріалів справи вбачається, що спір між нею та позивачем взагалі відсутній, оскільки вона ніколи не використовувала телевежу, через те, що телевежа знаходилась у власності інших осіб - ПП «ПТК «Візит» і ВАТ «Укртранснафта», а тому [PERSON] ніяким чином не могла утримувати будь-які прибутки з неї. Зазначає, що вказані обставини підтверджуються рішеннями судів, що набрали законної сили. Зазначає, що 29 березня 1999 року телевежа, яку було побудовано згідно договору про спільну діяльність від 12.07.1995 року між ПП «ПТК «Візит» і ВАТ «Укртранснафта», прийнята та здана в експлуатацію в третьому планувальному районі у м. Кременчуці згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Також, в ході спільної діяльності згідно договору від 12.07.1995 року було створене майно, а саме: стійки в кількості 2 шт., вентиляція в кількості 1 шт., фідера в кількості 1 шт., антенно-фідерний пристрій в кількості 1 шт., регістратор EDR- 9200 в кількості 1 шт., усорізна пилка в кількості 1 шт., вимірювальний рольчанг в кількості 1 шт., пульт управління світлом в кількості 1 шт., газонокосилка в кількості 1 шт., дегідратор в кількості 1 шт. та компютер в кількості 1 шт. Відповідачу відомо, що 05 грудня 2006 року ПП «ПТК «Візит» на адресу ВАТ «Укртранснафта» було направлено заяву про відмову від подальшої участі у договорі про спільну діяльність. Вважає, що в силу п. 4 ч. 1 ст. 1141, ч. 1 ст. 1142 ЦК України, даний договір є припиненим з 05.03.2007 року, права та обовязки ПП «ПТК «Візит» і ВАТ «Укртранснафта» за даним договором припинилися, а сторони є співвласниками створеного в ході спільної діяльності майна. Рішенням господарського суду Полтавської області від 02.11.2006 року, яке набрало законної сили, встановлена вартість вкладу ПП «ПТК «Візит» нарівні з вкладом ВАТ «Укртранснафта» в розмірі 2302246,00 гривень. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2012 року, яка набрала законної сили, встановлено, що частки співвласників у праві спільної часткової власності на створене згідно договору про спільну діяльність від 12.07.1995 року майно є рівними та становлять по одній другій у кожного. Стверджує, що телевежа весь час належала на праві власності ПП «ПТК «Візит» і ВАТ «Укртранснафта», які і здійснювали її експлуатацію та використовували її за призначенням. При цьому посилається на те, що телевежа не є невідємною частиною будівлі радіотелевізійної станції з боксами для пересувної телевізійної станції. Тому вважає, що у позивача не могло утворитися збитків в 4000000 гривень, починаючи з 04.04.2006 року, що є неправдою та не ґрунтується на доказах. Відповідач [PERSON], з посиланням на долучені позивачем документи, зазначила про те, що згідно договору купівлі-продажу від 04.04.2006 року нею було придбане майно - незавершене будівництво, серед якого телевежі не було, про що свідчить предмет договору. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 1301 від 24.12.2007 року їй передані функції замовника на завершення будівництва будівель і споруд радіопередавальної станції на вул. Керченській № 7А у м. Кременчуці. Вона закінчила будівництво вищевказаного нерухомого майна та здала в експлуатацію як закінчений будівництвом обєкт: нежитлове приміщення будівля радіотелевізійної станції з боксами для пересувної телевізійної станції, отримала свідоцтво про право власності на будівлю радіотелевізійної станції з боксами для пересувної телевізійної станції, яка складається із: будівлі радіотелевізійної передаючої станції; будівлі боксу для пересувної телевізійної станції; будівлі трансформаторної станції; огорожі; замощення. Відповідач [PERSON] зазначає, що договір купівлі-продажу від 04.04.2006 року після закінчення будівництва і прийняття обєкту в експлуатацію фактично втратив чинність, оскільки нею був створений новий обєкт нерухомого майна, а тому не може бути предметом спору. Зазначає, що в подальшому приміщення в будівлі радіотелевізійної передаючої станції надавались в оренду ВАТ «Укртранснафта» за плату, ніяких спорів з приводу цього майна ні у неї, ні у ПП «ПТК «Візит» з ВАТ «Укртранснафта» не було. Вважає, що оскільки позивач не є стороною договору, то не може ставити питання про визнання цього договору недійсним, при цьому ніяким чином не обґрунтував порушення своїх прав укладеним договором. Посилаючись на наведене, просила суд в позові відмовити в повному обсязі і скасувати заходи забезпечення позову. Відповідач [PERSON] позов не визнав, а його представник пояснив у суді, що права позивача не були порушені відповідачами, позивач не є стороною оспорюваного договору. Стверджує, що 29.10.2013 року позивач міг набути права та обовязки від ПАТ «Укртранснафта» на частину спільного майна, але за іншим договором, який взагалі не стосується предмету заявленого позову - договором про спільну діяльність від 12.07.1995 року між ПП «ПТК «Візит» та «Підприємством придніпровських магістральних нафтопроводів». Представник відповідача [PERSON] зазначає, що майно, частку на яке отримав позивач у повне господарське відання 29 жовтня 2013 року, є рухомим та відмінним від того майна, на яке набула право власності за договором купівлі-продажу від 04.04.2006 року відповідач [PERSON] Представник [PERSON] наголошував на тому, що функції первинного замовника будівництва обєкту з назвою «телевежі у 3-му планувальному мікрорайоні Кременчука» належали ТОВ «Компанія - Марконі», тобто юридичній особі, яка не була учасником договору спільної діяльності та ще у 1997 році самостійно замовляло розроблення документації і отримувало погоджувальні висновки. Після придбання обєкту недобудови в 2006 році [PERSON] його добудувала, ввела в експлуатацію та отримала свідоцтво про право власності на будівлю радіотелевізійної передаючої станції з боксами для пересувної телевізійної станції. Посилається на те, що під час дії договору про спільну діяльність від 12.07.1995 року впродовж до березня 2007 року, коли він був припинений, а також і в подальшому ПАТ «Укртранснафта» не предявляло вимог до ПП «ПТК «Візит» з цього приводу. Вважає, що ПАТ «Укртранснафта» не могло передати свої права за договором про спільну діяльність позивачу через припинення цього договору в 2007 році через: відсутність такої можливості раніше без згоди іншого учасника спільної діяльності, згідно умов договору від 12.05.1999 року; відсутність з цього приводу будь-яких домовленостей сторін під час дії відповідного договору. Вважає помилковими твердження позивача про набуття ним прав власності на частку у спільній частковій власності за договором про спільну діяльність оскільки в рішенні міськради йшлося лише про право його повного господарського відання. Вказує, що позивач не є правонаступником прав ППДМН або ПАТ «Укртранснафта» та обовязків за договором про спільну діяльність, а всі майнові питання колишніх учасників спільної діяльності вже врегульовані відповідними рішеннями господарських судів. Зазначив, що саме територіальна громада м. Кременчука, а не позивач, отримало право власності на частку майна у праві спільної власності колишнього учасника спільної діяльності - ППДМН. Дане майно має вартісні та майнові характеристики. Позивач не має повноважень для оспорювання підстав його набуття, відчуження, зміни якісних та кількісних характеристик, що відбулися за час володіння колишнього власника. Представник відповідача ПП «ПТК «Візит» вважає заявлений позов безпідставним, просить в його задоволенні відмовити з тих же підстав, що й відповідачі [PERSON] та [PERSON] Наголошує на тому, що договір про спільну діяльність між ПП «ПТК «Візит» та філією ПДМН від 12.07.1995 року є припиненим з 05.03.2007 року, в звязку з чим припинилися права та обовязки сторін за даним договором, а колишні його сторони, згідно договору, є співвласниками створеного в ході спільної діяльності майна. Вказує, що права та обовязки, згідно договору про спільну діяльність від 12.07.1995 року у Кременчуцької міської ради Полтавської області відсутні, а відтак, твердження позивача про передані права та обовязки за припиненим договором про спільну діяльність є безпідставним. Зазначав, що рішення господарського суду Полтавської області від 02.11.2006 року, яким було визначено вартість вкладу у спільну діяльність ПП «ПТК «Візит» та ВАТ «Укртранснафта», було в 2013 році оскаржене КП «КТРК». Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.11.2013 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги також з тих підстав, що оскаржуваним рішенням суду було вирішено питання про спір у правовідносинах, учасником яких не було на момент розгляду справи комунальне підприємство і в рішенні не міститься судження про права та обовязки останнього у відповідних правовідносинах, а тому права цього позивача не могли бути порушені. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2012 року, якою визначено розмір часток, було встановлено, що згідно [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 29.03.1999 року телевізійна вежа, що побудована згідно договору про спільну діяльність, була прийнята та здана в експлуатацію, а рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 29.03.1999 року №172 затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію телевежі у м. Кременчуці. Представник ПП «ПТК «Візит» зазначив про те, що з моменту введення телевежі в експлуатацію на ній було розміщено обладнання Придніпровських магістральних нафтопроводів (в подальшому ВАТ та ПАТ «Укртранснафта»), яке використовувалось останнім в ході господарської діяльності, і ПП «ПТК «Візит» не ставило питання щодо розподілу прибутків від використання телевежі іншим учасником у своїй господарській діяльності. ПП «ПТК «Візит» вважає, що підставою для відмови у позові є також відсутність обставин порушення прав позивача. Зазначає, що власником комунального майна є відповідна територіальна громада міста в особі органу місцевого самоврядування, уповноваженого управляти цим майном, а не позивач. Вважає, що також відсутні будь-які правові підстави для визнання договору купівлі - продажу недійсним, оскільки позивач не є стороною цього договору, його права укладенням спірного договору не порушені; предметом спірного договору телевежа не була, а незавершене будівництво, яке було предметом договору купівлі-продажу, належало на праві власності ПП «ПТК «Візит». Представник третьої особи Кременчуцької міської ради вимоги позивача підтримала, просила їх задовольнити. Представник третьої особи Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] пояснила, що при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу від 04.04.2006 року ПП «ПТК «Візит» за оплату передав у власність [PERSON] будівлю телевежі-радіопередавальної станції літ «А-2, а, аг, аг1» з цокольними приміщеннями та ганками загальною площею 895 кв.м.; будівлю боксу пересувної телевізійної станції літ. «Б» загальною площею 277,5 кв.м.; будівлю трансформаторної підстанції літ.«В» загальною площею 59,9 кв.м.; огорожу металеву в металевих стовпах площею 1381,3 кв.м.; замощення асфальтобетонне площею 1620 кв.м. Майно за договором знаходилось у м. Кременчуці по вул.Керченський 7А і розташоване на земельній ділянці площею 36806 кв.м., згідно з договором оренди земельної ділянки від 20.02.2004 року. Будівництво здійснюється на підставі рішення Кременчуцької міської ради №1190 від 23.06.2000 року; дозволу на виконання будівельних робіт, виданого інспекцією ДАБК м.Кременчука №8Г-97 від 08.04.1997 року, перереєстрованого 30.01.2001 року. Вартість майна визначалась на підставі висновку експерта. Майно не було здане в експлуатацію. Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб та дослідивши надані сторонами докази судом встановлено наступне. 12.07.1995 року між Малим колективним підприємством «Візит» (правонаступником якого є Приватне підприємство «Приватна Телекомпанія «Візит») та Підприємством придніпровських магістральних нафтопроводів (в даний час філія ПДМН ПАТ «Укртранснафта») був укладений договір про спільну діяльність, предметом якого було проектування, будівництво та експлуатація телевізійної вежі висотою 219,6 метрів в третьому планувальному районі м. Кременчука та площадки радіоліній на чотири напрями для потреб ППДМН. [PERSON] п.5.6. Договору, він укладався на період будівництва обєкту (т.1., а.с.22-23). Виходячи з умов п.п.1.2.,2.1.,3.1. та 3.2. цього Договору, ПДМН забезпечувало фінансування, а МКП «Візит» здійснювало проектування, будівництво і експлуатацію телевежі, а також здійснювало керівництво спільною діяльністю та виконувало низку господарських функцій з подальшим розподілом прибутку між учасниками в залежності від вкладів у спільну діяльність. Відповідно до п. 4.2. Договору про спільну діяльність від 12.07.1995 року, майно, створене та придбане за рахунок внесків чи в процесі спільної виробничої діяльності належить учасникам договору на праві спільної дольової власності. Кожна із сторін має право розпоряджатись своєю долею (продати чи іншим шляхом розпорядитись) тільки за згодою іншої сторони. За час дії договору його сторони укладали до нього Доповнення та Додаткові угоди від 03.01.1996 року, № 1 від 28.08.1996 року, №2 від 12.05.1998 року, №3 від 19.12.2006 року з протоколом заперечень ПП «ПТК «Візит».(т.1.,а.с.24-27). Як виходить з акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту, 29 березня 1999 року державна приймальна комісія, яка була призначена рішенням виконкому Автозаводської райради №34-р від 01.03.1999 року, прийняла в експлуатацію від ПП «ПТК «Візит» телевежу висотою 220 м. за адресою м. Кременчук ІІІ планувальний район. (т.1.,а.с.29-30), Рішенням виконкому Автозаводської райради м. Кременчука №172 від 29.03.1999 року відповідний акт був затверджений. (т.1., а.с.28). Зі змісту акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію телевежі у м. Кременчуці вбачається, що телевежею є металева конструкцію і не містить будь-яких посилань на те, що вона є обєктом нерухомого майна. У відповідності до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, суд вважає такими, що не підлягають доказуванню у звязку з їх доведеністю, обставини встановлені судовими рішеннями у господарських справах. Так, за рішенням господарського суду Полтавської області від 02.11.2006 року, яке набрало законної сили, визнавалася рівність вкладів учасників спільної діяльності: внесок ВАТ «Укртранснафта в особі філії ПДМН у формі фінансування на загальну суму 2302246,00 грн. та вартість вкладу у спільну діяльність ПП «ПТК «Візит» в розмірі 2302246,00 гривень.(т.2.,а.с.158-159). Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2012 року, яка набрала законної сили, встановлено, що частки співвласників у праві спільної часткової власності на створене згідно договору про спільну діяльність від 12.07.1995 року майно, яке складається: з телевежі в кількості 1 шт., стійки в кількості 1 шт., стійки в кількості 1 шт., вентиляції в кількості 1 шт., фідера в кількості 1 шт., антенно-фідерного пристрою в кількості 1 шт., регістратора EDR - 9200 в кількості 1 шт., усорізної пилки в кількості 1 шт., вимірювального рольчанга в кількості 1 шт., пульта управління світлом в кількості 1 шт., газонокосилки в кількості 1 шт., дегідратора в кількості 1 шт. та компютера в кількості 1 шт. становлять: приватного підприємства «Приватна телекомпанія «Візит», ідентифікаційний код 13932372, - одна друга; відкритого акціонерного товариства «Укртранснафта», ідентифікаційний код 31570412, - одна друга (т.1., а.с.63-65). Таким чином, відповідними рішеннями господарських судів встановлені факти рівності вкладів учасників спільної діяльності, визначена вартість їх вкладів та встановлено обсяг і склад майна, яке було створене за договором про спільну діяльність від 12.07.1995 року. У відповідності до вимог ч.2 ст.598 ЦК України, припинення зобовязань на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.615 ЦК України, внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. [PERSON] п. 4 ч. 1 ст. 1141 ЦК України, договір простого товариства припиняється зокрема, у разі відмови учасника від подальшої участі у договорі простого товариства або розірвання договору на вимогу одного з учасників, якщо домовленістю між учасниками не передбачено збереження договору щодо інших учасників. За правилами норми ч. 1 ст. 1142 ЦК України заява про відмову від подальшої участі у безстроковому договорі простого товариства має бути зроблена не пізніше як за три місяці до виходу з договору. Як виходить із заяви від 05 грудня 2006 року за вих.№188 на адресу ВАТ «Укртранснафта» та філії ПМН ВАТ «Укртранснафта», ПП «ПТК «Візит» повідомило адресатів про досягнення мети спільної діяльності в звязку з прийняттям до експлуатації телевізійної вежі у третьому планувальному районі м. Кременчука 29.03.1999 року та завчасно заявило про свою відмову від подальшої участі у безстроковому договорі про спільну діяльність від 12.07.1995 року з 09.03.2007 року (т.2.,а.с154). За таких обставин суд приходить до висновку про те, що за час спільної діяльності за договором від 12.07.1995 року між Малим колективним підприємством «Візит» (правонаступником якого є Приватне підприємство «Приватна Телекомпанія «Візит») та Підприємством придніпровських магістральних нафтопроводів (в даний час філія ПДМН ПАТ «Укртранснафта») було створене майно, яке складається з телевежі в кількості 1 шт., стійки в кількості 1 шт., стійки в кількості 1 шт., вентиляції в кількості 1 шт., фідера в кількості 1 шт., антенно-фідерного пристрою в кількості 1 шт., регістратора EDR - 9200 в кількості 1 шт., усорізної пилки в кількості 1 шт., вимірювального рольчанга в кількості 1 шт., пульта управління світлом в кількості 1 шт., газонокосилки в кількості 1 шт., дегідратора в кількості 1 шт. та компютера в кількості 1 шт. Частки у спільному майні становлять: приватного підприємства «Приватна телекомпанія «Візит», - одна друга; відкритого акціонерного товариства «Укртранснафта - одна друга. Вартість вкладу кожного з учасників спільної діяльності - 2302246,00 грн. Цей договір спільної діяльності від 12.07.1995 року припинений 09.03.2007 року. Відповідно до рішення виконкому Кременчуцької міської ради від 07.05.1999р. №676 ТОВ «Компанія-Марконі» для експлуатації та обслуговування будівель та споруд телевежі РПС в 3-му планувальному районі було виділено в постійне користування земельну ділянку площею 36618 кв.м. та 188 кв.м. в оренду на 5 років (всього 36806 кв.м.). З п.3. цього рішення виходить, що ТОВ «Компанія-Марконі» і раніше надавалася в користування земельна ділянка у 3-му планувальному районі згідно рішення Кременчуцької міської ради №303 від 07.03.1998 року (т.1.,а.с.31). Як виходить з висновку №129 Кременчуцької СЕС від 10.10.1997р., ТОВ «Компанія Марконі» самостійно замовляло розроблення документації та зокрема отримувало висновок, із якого виходить, що проект «радіотелевізійна передаюча станція» у 3-му планувальному районі м. Кременчука був розроблений малим колективним науково-технічним підприємством «Мисль» та наданий ТОВ «Компанія-Марконі» до СЕС 03.10.1997 року за вх.№1148 задля одержанням відповідного висновку, за яким цей робочий проект будівництва радіотелевізійної передаючої станції і був погоджений Кременчуцькою СЕС(т.2.,а.с.153). 23 червня 2000 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради прийняв рішення №1190 про передачу функцій замовника будівництва в 3-му планувальному районі м. Кременчука від ТОВ «Компанія-Марконі» до ПП «ПТК «Візит» (т.1.,а.с.33). 25 травня 2001 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради рішенням №904 скасував своє попереднє рішення № 676 від 07.05.1999р. щодо постійного землекористування зазначеною ділянкою ТОВ «Компанія Марконі» та передав зазначену земельну ділянку площею 36806 кв.м. в тимчасове короткострокове користування ПП «ПТК «Візит» строком до 01.06.2003 року(т.1.,а.с.34). 20 лютого 2004 року між ПП «ПТК «Візит» та Кременчуцькою міською радою Полтавської області був укладений договір оренди земельної ділянки площею 36806 кв. м. для експлуатації та обслуговування телевежі в 3-му планувальному районі. Договір було укладено до 01.02.2014 року (т.1.,а.с.35-37). За спірним договором купівлі-продажу від 04.04.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], ПП «ПТК «Візит» за оплату передав у власність [PERSON] наступне майно: будівлю телевежі-радіопередавальної станції літ «А-2, а, аг, аг1» з цокольними приміщеннями та ганками загальною площею 895 кв.м.; будівлю боксу пересувної телевізійної станції літ. «Б» загальною площею 277,5 кв.м.; будівлю трансформаторної підстанції літ.«В» загальною площею 59,9 кв.м.; огорожу металеву в металевих стовпах площею 1381,3 кв.м.; замощення асфальтобетонне площею 1620 кв.м. Майно, що відчужувалось, знаходилось у м. Кременчуці по вул.. Керченський 7А і розташоване на земельній ділянці площею 36806 кв.м., згідно з договором оренди земельної ділянки від 20.02.2004 року. Будівництво здійснюється на підставі рішення Кременчуцької міської ради №1190 від 23.06.2000 року; дозволу на виконання будівельних робіт, виданого інспекцією ДАБК м.Кременчука №8Г-97 від 08.04.1997 року, перереєстрованого 30.01.2001 року (т.1.,а.с.38). У відповідності до п.7 Договору, зазначене в ньому майно не було здане в експлуатацію. Всі права та обовязки по здачі майна в експлуатацію перешли до покупця [PERSON] Право власності на обєкт незавершеного будівництва, будівлі та споруди радіопередавальної станції було зареєстровано за [PERSON] 29.03.2007 року КП «Кременчуцьке міжміське БТІ». Номер витягу 14067921 (т.1.,а.с.39). Таким чином, ПП «ПТК «Візит» продав, а [PERSON] придбала обєкт незавершеного будівництва, який в наступному нею був добудований з отриманням функцій замовника на завершення будівництва згідно рішення виконкому Кременчуцької міської ради №1301 від 24.12.2007р. (т.1.,а.с.51). [PERSON] державної приймальної комісії від 04.07.2008 року та рішення №695 виконкому Кременчуцької міської ради 04.07.2008р., в експлуатацію був введений новий обєкт нерухомості - будівля радіотелевізійної передаючої станції з боксами для пересувної телевізійної станції по вул. Керченська, 7А в м. Кременчуці (т.1., а.с.55-61). Відповідно рішення виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10.11.2008 року №1081 [PERSON] було оформлено право власності на будівлю радіотелевізійної передаючої станції з боксами для пересувної телевізійної станції по вул. Керченська, 7А в м. Кременчуці. (т.1., а.с.62). [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.11.2008 року, виданого на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10.11.2008 року №1081 опис обєкта складається з: будівля радіотелевізійної передаючої станції; будівля боксу для пересувної телевізійної станції; будівля трансформаторної підстанції; огорожа; замощення. (т.1 а.с.149). У відповідності до положень ч.2.ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає після завершення будівництва (створення майна), здачі його в експлуатацію та з моменту його державної реєстрації. За таких обставин суд вважає встановленим той факт, що будівля радіотелевізійної передаючої станції з боксами для пересувної телевізійної станції по вул. Керченська, 7А в м. Кременчуці, право власності на яку [PERSON] отримала 31.11.2008 року, є новоствореним нерухомим майном та відмінним від обєкту незавершеного будівництва і яке виникло у результаті добудови обєкта незавершеного будівництва, отриманого [PERSON] від ПП «ПТК «Візит» за умовами договору купівлі-продажу від 04.04.2006 року і відповідно не може бути тотожним телевежі висотою 220 м., введеному в експлуатацію 01.03.1999 року. Судом встановлено, що у відповідності до рішень Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.09.2013 року та Апеляційного суду Полтавської області від 25.11.2013 року реєстраційною службою Кременчуцького міського управління юстиції 26.11.2013 року були скасовані реєстраційні дії, повязані з перереєстрацію Малого колективного підприємства «Візит» в Приватне підприємство «Приватна Телекомпанія «Візит» та стосовно наступних змін до статуту ПП «ПТК «Візит», вчинені реєстраційні зміни щодо складу засновників МКП «Візит» у звязку із визнанням Комунального підприємства «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» єдиним засновником (учасником) Малого колективного підприємства «Візит». Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014 року вказані рішення були скасовані, постановлено нове рішення, яким в задоволенні позову КП «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» було відмовлено. На виконання рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014 року та ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08.05.2014 року про поворот виконання, яка набрала чинності згідно ухвали апеляційного суду Полтавської області від 31.07.2014 року, відповідні реєстраційні дії від 26.11.2013 року також були скасовані 04.08.2014 року (т.1., а с.79-85.,т.2., а.с.57-67,94-99). Таким чином, у відповідності до положень ст.ст. 16-18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року на час розгляду справи судом відомості про реєстрацію МКП «Візит» в Єдиному державному реєстрі відсутні. [PERSON] з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 29.09.2014 року за кодом ЄДРПОУ 13932372 в ЄДР зареєстроване Приватне підприємство «Приватна Телекомпанія «Візит», а не МКП «Візит». Обєктивних відомостей з ЄДР про існування на час прийняття рішення в якості юридичної особи МКП «Візит» суду надано не було. 30 липня 2013 року рішенням XXXIV сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука частки в спільній частковій власності» було вирішене прийняти безоплатно від ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» до комунальної власності територіальної громади м. Кременчука в особі Кременчуцької міської ради частку вартістю 2302246,00 грн. (розмір частки 50%) у праві спільної часткової власності, яка належить ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» була набута відповідно до договору від 12.07.1995 року про спільну діяльність з приватним підприємством «Приватна телерадіокомпанія «Візит» із проектування, будівництва та експлуатації телевізійної вежі висотою 219,6 метрів (т.1., а.с.16). 27 жовтня 2013 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та Публічним акціонерним товариством «Укртранснафта» було підписано акт приймання - передачі всіх прав та обовязків власника частки у праві спільної часткової власності, а також прав та обовязків учасника спільної діяльності по договору від 12.07.1995 року про спільну діяльність з приватним підприємством Приватна телекомпанія Візит в сумі 2302246,00 гривень, що складає 50%.(т.1.,а.с.17-18). 29 жовтня 2013 року рішенням XXXVII сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання Кременчуцька міська рада Полтавської області «Про затвердження акта приймання - передачі до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука частки у праві спільної часткової власності та передачу її на баланс комунального підприємства «Кременчуцька міська телерадіокомпанія», затвердила акт приймання - передачі до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука частки у праві спільної часткової власності на майно, створене за договором про спільну діяльність з Приватним підприємством «Приватна телекомпанія «Візит» від 12.07.1995 року, в сумі 2302246 гривень, що складає 50%, а також всіх майнових прав за зазначеним договором від ПАТ «Укртранснафта». Пунктом 2 вказаного рішення зазначену частку передано на баланс комунального підприємства «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» на праві повного господарського відання ( т.1.,а.с.19). Таким чином з викладеного вбачається, що на даний час власником 50% частки у праві спільної часткової власності на майно, створене за договором про спільну діяльність між ПАТ «Укртранснафта» та Приватним підприємством «Приватна Телекомпанія «Візит» від 12.07.1995 року, в сумі 2302246 гривень є територіальна громада м.Кременчука в особі Кременчуцької міської ради. При цьому комунальне підприємство «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» прийняло комунальну власність зазначену частку у спільному майні - на свій баланс на праві повного господарського відання, починаючи з 29 жовтня 2013 року ( т.1.,а.с.19-21). У відповідності до правил, визначених ч.1 ст. 1134 ЦК України, майно, яке отримано сторонами під час спільної діяльності, належить їм на праві спільної часткової власності. [PERSON] зі ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. У відповідності до ст.327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч.3 ст.78 Господарського кодексу України, майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Організаційно-установчі повноваження власника майна та режим права господарського відання визначені ст.ст. 135,136 ГК України. У відповідності до вимог ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. [PERSON] ст.329 ЦК України, юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність та на майно, набуто нею у власність на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передавання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з цього, право на захист цивільних прав і інтересів судом, у відповідності до вимог ст.ст.11,15,16 ЦК України, повязане з моментом його виникнення. [PERSON] з рішенням XXXVII сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання, право власності на 50% частку у спільному майні ПП «ПТК «Візит» та ПАТ «Укртранснафта» виникло у територіальної громади м. Кременчука в особі Кременчуцької міської ради внаслідок прийняття її до комунальної власності та затвердження відповідного акту приймання-передачі. З позовом про захист порушеного права Кременчуцька міська рада до суду не зверталася, а Комунальне підприємство «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» не довело у суді те, яким чином його право господарського відання на майно, що виникло 29.10.2013 року, могло бути порушено відповідачами значно раніше цього часу, в тому числі, у звязку з укладанням 04.04.2006 року договору купівлі-продажу між ПП «ПТК «Візит» та [PERSON] При цьому ПАТ «Укртранснафта» не уповноважувало позивача на захист своїх прав. Оскільки судом встановлено, що належне відповідачу [PERSON] майно не є частиною телевежі у 3-му планувальному районі м. Кременчука, а відповідачем [PERSON] надані докази належності їй нерухомого майна, то вимоги КП «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» про визнання права власності на належне відповідачу [PERSON] майно, витребування його із чужого незаконного володіння та зобов'язання передати позивачу не ґрунтуються на законі та суперечать принципу непорушності права власності. Позивачем також не доведено підстав недійсності правочину договору купівлі-продажу від 04.04.2006 року, за яким ПП «ПТК «Візит» за оплату передав у власність [PERSON] належне цьому підприємству майно: будівлю телевежі-радіопередавальної станції літ.«А-2, а, аг, аг1» з цокольними приміщеннями та ганками загальною площею 895,0 кв.м.;будівлю боксу пересувної телевізійної станції літ «Б» загальною площею 277,5 кв.м.;будівлю трансформаторної підстанції літ «В» загальною площею 59,9 кв.м.;огорожу металеву в металевих стовпах площею 1381,3 кв.м.;замощення асфальтобетонне площею 1620 кв.м., яке на дату укладання правочину було об'єктом незавершеного будівництва, а ПП «ПТК «Візит» мав права забудовника. [PERSON] вимог ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Частиною 3 ст. 331 ЦК України (у ред. на 04.04.2006 р.), до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Таким чином, з огляду на вимоги закону, ПП «ПТК «Візит» мало право на продаж належного йому одноособово на праві приватної власності об'єкта незавершеного будівництва. Вимога позивача про стягнення з [PERSON] 4000000 гривень доходу, отриманого від використання телевежі у 3-му планувальному районі міста Кременчука, також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від інших вимог позивача. З врахуванням вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що у позові Комунального підприємства «Кременчуцька міська телерадіокомпанія» слід відмовити у повному обсязі. Всі відповідачі звернулися до суду з заявами стосовно необхідності застосування судом наслідків пропуску строку позовної давності. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відсутні і підстави для вирішення цього питання. Вирішуючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд виходить із наступного. Ухвалою Автозаводського районного суду Полтавської області від 25.12.2013 року була задоволена заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову по даній цивільній справі. Накладено арешт на телевежу у 3-му планувальному районі м. Кременчука, що розташована по вул. Керченській, 7А в м. Кременчуці та складається з будівлі телевежі-радіопередавальної станції літ «А-2, а, аг, аг1» з цокольними приміщеннями та ганками загальною площею 895,0 кв.м. та телевізійної вежі, яка є невід'ємною частиною будівлі телевежі-радіопередавальної станції, будівлі боксу пересувної телевізійної станції літ «Б» загальною площею 277,5 кв.м., будівлі трансформаторної підстанції літ «В» загальною площею 59,9 кв.м., огорожі металевої в металевих стовпах площею 1381,3 кв.м., замощення асфальтобетонне площею 1620 кв.м., а також усіх приналежностей до вказаного майна та їх складових частин, що знаходяться всередині будівель та на земельній ділянці по вул. Керченській, 7А в м. Кременчуці - до розгляду справи по суті. Накладено арешт на рухоме і нерухоме майно, корпоративні права юридичних осіб, а також грошові кошти відповідача [PERSON] в межах ціни позову на суму 4000000,00 (чотири мільйони грн.). Пунктом 8 частини 1 ст.214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує серед інших і питання, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. [PERSON] ч. 6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. За результатом розгляду позовних вимог суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, а відтак, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню. Оскільки за змістом ч. 6 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову будуть діяти до набрання рішенням суду законної сили, то задоволення судом клопотання про скасування вжитих раніше заходів забезпечення позову не порушить прав та інтересів позивача, позов якого залишатиметься забезпеченим протягом періоду, зазначеного у ч.1 ст. 223 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed