Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на землю в порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за нею право власності на ? частки земельної ділянки площею 0,2500 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: [NUMBER], а також на ? частку земельної ділянки площею 0,0118 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що [INFO] року помер її цивільний чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння та земельну ділянку, а саме садибу [ADDRESS], яка розташована на земельній ділянці площею 0,25 га. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2010 року у справі № 2-634/2010 року [PERSON] визнана спадкоємцем за законом першої черги на майно померлого [INFO] року [PERSON] Даним судовим рішенням також визнано за позивачкою право особистої власності в спільному майні подружжя на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за вищезазначеною адресою. Крім того, 27 вересня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі № 361/6144/2013-ц, яким визнано за позивачем право власності на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; а за [PERSON] право власності на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за вищезазначеною адресою. Посилаючись на положення ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, відповідно до яких до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. У квітні 2015 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,2500 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: [NUMBER], а також на ? частку земельної ділянки площею 0,0118 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. До початку розгляду справи представник позивача [PERSON] [PERSON] подав заяву, в якій первісний позов підтримав, зустрічні вимоги - визнав та просив заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі й слухати справу у його відсутності. Від голови Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області Примак П.В. надійшов лист, в якому проти заявлених первісним позивачем вимог сільська рада не заперечувала та просила розглянути справу за відсутності представника відповідача. [PERSON] також у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій вказувала, що первісний та зустрічний позови визнає та просить слухати справу у її відсутності. До початку слухання справи по суті від представника [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, в якій останній первісний позов визнав, й зустрічний підтримав, просив слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 15 жовтня 2009 року Виконкомом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 24, та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння та земельну ділянку, а саме садибу [ADDRESS], яка розташована на земельній ділянці площею 0,25 га. Судом встановлено, що за життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,2618 га, кадастровий номер [NUMBER] на підставі Державного акту серії [NUMBER], реєстраційний № 1114 від 02 травня 2001 року, в тому числі 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, та 0,0118 га - для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). На вищезазначеній земельній ділянці знаходиться також житловий будинок, який згідно з рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2010 року був визнаний спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] Крім того, вказаним судовим рішенням визнано за [PERSON] право особистої власності в спільному майні подружжя на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку та визнано [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги на майно померлого [INFO] року [PERSON] (а.с. 20-21). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ч.1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). З копії спадкової справи № 808/2009 щодо майна [PERSON], що помер [INFO] року, вбачається, що спадкоємцями після його смерті є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Інші спадкоємці відсутні. 27 вересня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі № 361/6144/2013-ц, яким визнано за позивачем право власності на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; а за відповідачем [PERSON] право власності на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за вищезазначеною адресою (а.с. 22-23). На підставі викладеного 12 травня 2014 року за [PERSON] зареєстровано ? частки незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 25402182 від 11 серпня 2014 року (а.с. 24). Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об'єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства не є майном, набутим подружжям за час шлюбу, і не підлягає поділу між ними, оскільки [PERSON], який помер [INFO] року, за своє життя безоплатно отримав її в приватну власність у 2001 році, використавши своє право громадянина на приватизацію. З огляду на викладене, правовідносини подружжя [PERSON] та [PERSON] щодо спірної земельної ділянки виникли у 2001 році, а тому регулюються нормами КпШС України, за якими приватизована земельна ділянка не є спільним майном подружжя та не підлягає поділу. Закон України «Про внесення зміни до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об'єктів права спільної сумісної власності подружжя» не має зворотної дії в часі і не може бути застосований до спірних правовідносин стосовно зазначеної земельної ділянки. Таким чином, суд прийшов до висновку, що на вищезазначену земельну ділянку може бути визнане право власності в порядку спадкування за законом. За правилами ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно зі ст. 120 ЗК України у випадку, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків) (ст. 377 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], що помер [INFO] року, та якому належали земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: [NUMBER], а також земельна ділянка площею 0,0118 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, суд приходить до висновку, що як первісний, так і зустрічний позов є доведеними й такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved