Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

У вересні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 17.08.2009 року у розмірі 131240,73 грн. та судового збору у розмірі 2102 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернула ся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з 14.06.2018 року, з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету - заяву №б/н від 17.08.2009 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердила , що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. [PERSON] зобов`язалася сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 02.07.2020 року має заборгованість у розмірі 131240,73 грн., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту -8612,31грн.; заборгованість за відсотками , нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК в сумі 119532,74 грн.; нарахована пеня - 119532,74 грн. Позивач просить розглянути справу за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не надала. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17.08.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який 22.02.2013року змінювався в сторону збільшення, а 21.09.2016 року - зменшений (а.с.11) та отримала кредитні картки, а саме: 17.08.2009року - за № [NUMBER] терміном дії 12/12; 10.09.2012року - за № [NUMBER] терміном дії 05/16; 20.09.2017 року- за № [NUMBER] терміном дії 09/21; 09.01.2018 року - за № [NUMBER] терміном дії 09/21(а.с. 10). У Анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно довідки № 1006150200115032056 від 17.08.2009 року об умовах кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем [PERSON] , базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору складає 2,5 % річних в місяць на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менш 50 грн. і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, який слідує за звітним. В довідці сторони договору також обумовили порядок та розмір нарахування та сплати пені та штрафу(а.с.13). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором станом на 02.07.2020 року складає 131240,73 грн., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8612,31грн.; заборгованість за відсотками , нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК в сумі 119532,74 грн.; нарахована пеня - 119532,74 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 . Таким чином, виписка по картковому рахунку [PERSON] , що міститься в матеріалах справи на а.с. 32-35, яка свідчить про тривалий час користування відповідачем наданим кредитом, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, процентами та пенею. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цій справі - АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як зазначено вище [PERSON] була ознайомлена із запропонованими їй умовами кредиту та погодилася з ними шляхом підпису анкети - заяви та довідки № 1006150200115032056 від 17.08.2009 року об умовах кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] не подавала до суду заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності до виниклих правовідносин, позовні вимоги банку підлягають задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, понесені останнім по сплаті судового збору.

Outcome: approved