Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

У грудні 2020 року ПАТ «Європейський страховий альянс» звернулося до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Європейський страховий альянс» зазначив, що 23.05.2018 між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та [PERSON] (далі страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 42630, відповідно до умов якого одним із застрахованих транспортних засобів є автомобіль «Тойота», д.н. [NUMBER] . 27.04.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2019 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В заяві про виплату страхового відшкодування від 02.05.2019 страхувальник зазначив, що «належну мені суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим прошу виплатити наступним чином: на СТО за реквізитами». Відповідно до рахунку СТО № 2019003625 від 14.05.2019, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 115 131,92 грн. Відповідно до заяви страхувальника від 28.05.2019 останній просить повернути йому кошти за послуги евакуатора у розмірі 730 грн, на підтвердження чого страхувальник надає квитанцію № 465665 та акт виконаних робіт від 07.05.2019. Крім цього, згідно заяви страхувальника від 11.06.2019 просить провести доплату у зв`язку з виявленням прихованих дефектів. Так, згідно рахунку СТО № 2019004512 від 10.06.2019 вартість прихованих дефектів складає 12 538,50 грн. Отже, загальна вартість відновлювального ремонту та послуг евакуатора складає 128 400,42 грн. Крім договору добровільного страхування транспортних засобів, між позивачем та страхувальником було також укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 8345826 (далі - поліс страхувальника). Тому, 02.05.2019 до позивача звернувся страхувальник з повідомленням про подію з транспортним засобом, що підлягає врегулюванню в порядку прямого врегулювання збитків. Тобто, позивач від імені страховика відповідача, здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі (страхувальнику) у розмірі 98 тис. грн, згідно з дотриманням вимог спеціального Закону та Положення про ПВЗ, а саме у межах ліміту відповідальності ПрАТ «СК «АРКС» за вирахуванням розміру франшизи (100 тис. грн-2 тис. грн) При цьому, враховуючи умови договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу № 42630, та беручи до уваги загальний розмір завданої шкоди страхувальнику, доплата страхового відшкодування скала 30 400,42 грн (128 400,42 грн - 98 тис. грн). Отже [PERSON] , як винна у ДТП особа, зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «Європейський страховий альянс» різницю між завданою шкодою та виплатою, проведеною в межах Угоди про пряме врегулювання збитків, у розмірі 30 400,42 грн. Позивач з метою врегулювання спору 06.08.2019 звертався до відповідача із претензією за вих. №3800/8, однак відповідач у добровільному досудовому порядку відшкодування шкоди не здійснив. Позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування у сумі 30 400, 42 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн. В судове засідання представник позивача ПрАТ «Європейський страховий альянс» не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року, 27.04.2019 о 22 год. 50 хв. [PERSON] по просп. Героїв Сталінграду, 4у м. Києві, керуючи автомобілем «Рено» н.з. [NUMBER] , при виконанні розвороту на пішохідному переході не надав перевагу в русі автомобілю «Тойота» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався у попутному напрямку у тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, зробити розворот, та скоїв зіткнення з ним. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно з копією договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу № 42630 від 23.05.2018 укладеного між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] , було застраховано транспортний засіб - автомобіль «Тойота» д.н.з. [NUMBER] . Згідно із звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) № 100/05/19 від 29.05.2019, вартість відновлювального ремонту КТЗ Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , з врахуванням допусків в межах яких відбулась оцінка, складає 107 547, 92 грн. Відповідно до копії рахунку-фактури № 2019003625 від 14.05.2019 ТОВ «Автосаміт на Столичному» вартість відновлювального ремонту «Тойота» д.н.з. [NUMBER] склала 115 131,92 грн. Згідно з копією акту виконаних робіт від 07.05.2019, виданого ФОП « [PERSON] » вартість транспортних послуг евакуатора склала 730,00 грн. Згідно з копією рахунку-фактури № 2019004512 від 10.06.2019 ТОВ «Автосаміт на Столичному» вартість робіт та запчастин (прихованих дефектів) склала 12 538, 50 грн. Згідно із розрахунку суми страхового відшкодування за страховим актом № 1067/19/50/ТР25/00/3 від 12.06.2019 виконаного фахівцем відділу врегулювання збитків ТОВ «Європейський альянс», сума страхового відшкодування до виплати становить - 128 400,42 грн. Згідно копії полісу серії АМ № 004819487, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була забезпечена в ПрАТ «СК «АРКС», поліс діючий на 26.04.2019. ПрАТ «Європейський страховий альянс» та ПрАТ «СК «АРКС» є членами Угоди про пряме врегулювання збитків. Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування (страховий акт № 1091/19/50/ЦВ04/01/8) сума страхового відшкодування до виплати складає 98 тис. грн (100 тис. грн (страхова сума) - 2 тис. грн (сума безумовної франшизи) = 98 тис. грн). Як вбачається з листа ПрАТ «Європейський страховий альянс» № 3800/8 від 06.08.2019, страховий випадок частково був врегульований ПрАТ «СК «АХА Страхування» на підставі угоди про пряме врегулювання збитків. Оскільки цивільно-правова відповідальність забезпечена у ПрАТ «СК «АХА Страхування», кошти за завдані збитки у розмірі 98 тис. грн (ліміт відповідальності [PERSON] СК з вирахуванням розміру франшизи) були списані за результатами розрахункової сесії МТСБУ з рахунку ПрАТ «СК АХА Страхування». Причиною спору між сторонами у справі стала відмова відповідача в добровільному порядку виплатити позивачеві суму страхового відшкодування. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування». Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв`язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Проаналізувавши наведене вище суд, робить висновок про наявність достатніх підстав для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до Постанови Верховного суду від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, враховуючи вищевикладене та ст. 1191 ЦК України, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] , є винним у скоєнні ДТП, а тому у ПрАТ «Європейський страховий альянс» у межах фактичних витрат, виникло право вимоги до особи, що відповідальна за нанесення збитків, з урахуванням часткового врегулювання страхового випадку, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати на користь позивача збитки у розмірі 30 400 грн 42 коп. (128 400,42 грн - 98 тис. грн). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № ЦО14397 від 17.12.2020 про сплату судового збору у сумі 2 102,00 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved