Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 29.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1 500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню заборгованості, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 216, 78 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 10.01.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому останньому на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 1 500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно наданого розрахунку, станом на 15.11.2018 року кредитна заборгованість становить 12 216, 78 грн., яка складається з 1 484, 00 грн. - тіла кредиту, 502, 45 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 9 172, 39 грн. - заборгованості за пенею, 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 557, 94 грн. - штрафу (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором б/н від 29.06.2011 року, по поверненню суми кредиту та сплати відсотків за його користування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1 484, 00 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 502, 45 грн., а всього 1 986, 45 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню. Разом із тим, вимоги АТ КБ «Приват Банк» про стягнення неустойки, на думку суду, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст.546, ст.549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. За нормою п.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов'язання. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», наданої позивачем, умовами такого кредитування передбачено сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з пені (1), яка складається з базової процентної ставки за договором, нараховується за кожний день прострочення кредиту та пені (2), яка складається з 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочки за кредитом або відсоткам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму, більшу 50 грн. (передбачено п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року). Також, при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, передбачено сплату штрафу, який становить 500 грн. + 5 % від суми позову(передбачено п.п.1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року). Договором передбачено сплату комісії за зняття готівки, комісії за моніторинг неактивної картки, комісії за отримання балансу на чек у банкоматах, комісії за безготівковий розрахунок та за видачу нової картки. З наданого розрахунку суми заборгованості за кредитом (графа сума комісії та пені) вбачається, що 01.03.2017 року відповідачу було нараховано до сплати 50,00 грн., після чого починаючи з 01.04.2017 року нараховувалося щомісяця до сплати 100 грн. Зазначене дає підстави вважати, що дані суми нараховувалися в якості відповідальності за порушення зобов'язань за договором (пені). Отже, позивачем заявлена вимога про застосування як штрафу, так і пені за порушення відповідачем зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним у порядку та строки, визначені умовами договору, та відповідно поставлено питання про подвійну цивільну-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що вимога банку про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 9 172, 39 грн. необґрунтована та задоволенню не підлягає. Разом із тим, із [PERSON] на користь позивача, в порядку п.п.1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, підлягає стягненню штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штраф в розмірі 99, 32 грн. (5% від суми позову, тобто 5% від заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за його користування, яка становить 1 986, 45 грн.). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (21%) в сумі 370, 02 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial