Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району. У позові просить скасувати державну реєстрації права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,2518 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер:3520887000:02:000:0335, яка розташована на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, власник: [PERSON] та визнати право власності на земельну ділянку, площею 3,2518 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3520887000:02:000:0335, яка розташована на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (колишня адреса - Сугокліївська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області), в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . На обгрунтування позовних вимог зазначає, що його дідові - [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 040475, виданого 10 травня 2001 року, належала земельна ділянка кадастровий номер 3520887000:02:000:0335, площею 6,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Після смерті діда [INFO] відкрилася, спадщина на вказану земельну ділянку, яку прийняли мати позивача - [PERSON] - дочка спадкодавця, та бабуся позивача - [PERSON] - дружина спадкодавця. 08 квітня 2010 року державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Некоз Вірі Миколаївні та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки у спадщині після померлого [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 3520887000:02:000:0335 площею 6,50 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.07.2012 року право власності на вказану частку земельної ділянки було визнано за позивачем [PERSON] , на підставі чого позивачем було виготовлено технічну документацію та оформлено право власності на земельну ділянку з присвоєнням нового кадастрового номеру 3520887000:02:000:2375. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,2518 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520887000:02:000:0335, розташовану на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Позивач як спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом у вересні 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тітаренко Н.В. для оформлення спадщини. Однак при перевірці, наданих нотаріусу документів було встановлено, що 01.07.2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області Пономарьовою Л.Б. відкрито розділ за реєстровим № 93370935208 на земельну ділянку кадастровий номер 3520887000:02:000:0335 площею 3,2518 гектарів, при цьому державний реєстратор зареєструвала за [PERSON] право власності лише на 1/2 частку вказаної земельної ділянки. Враховуючи що [PERSON] здійснила оформлення земельної ділянки під номером 352-2 площею 3,2518 гектара, кадастровий номер 3520887000:02:000:0335, однак державним реєстратором помилково реєстроване право власності лише на 1/2 частку вказаної земельної ділянки, замість цілої частки, позивач позбавлений можливості успадкувати вказану земельну ділянку та реалізувати право власності на неї. З метою захисту порушеного права як спадкоємця звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. За клопотанням позивача у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тітаренко Наталії Володимирівни витребувано інформацію про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та копію спадкової справи №16/2021. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.11.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У заяві від 20.10.2021 року представник позивача - адвокат Звіздун Анатолій Михайлович просив розгляд справи провести за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.(а.с.80) 20.10.2021 року представник відповідача до суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району. Не заперечив у задоволенні позовних вимог [PERSON] .(а.с.82) Суд, дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №040475, виданого 10 травня 2001 року Сугокліївською сільською радою народних депутатів належить земельна ділянка площею 6,50 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Сугокліївської сільської ради, кадастровий номер 3520887000:02:000:0335. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.8) [INFO] [PERSON] помер. 08 квітня 2010 року державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Вишнею І.В. видано свідоцтво на право на спадщину за законом та посвідчено, що на підставі ст.1261 ЦК України спадкоємцями майна [PERSON] є його дружина - [PERSON] , [INFO] на 1/2 частку у спадщині та донька - [PERSON] , [INFO] на 1/2 частку у спадщині. Спадщина, на яку видані свідоцтва складається з земельної ділянки, площею 6,50 га в межах згідно з планом, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення сесії Сугокліївської сільської ради народних депутатів від 13 березня 2001 року №85, розташованої на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №040475, виданого 10 травня 2001 року Сугокліївською сільською радою народних депутатів Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №20-335ч, кадастровий номер 3520887000:02:000:0335. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Оскільки нею за життя не було зареєстровано право власності на спадкове майно - Ѕ частину земельної ділянки, тому за позовом спадкоємця [PERSON] рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 липня 2012 року за [PERSON] у порядку спадкування визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,50 гектарів під номером 352, кадастровий номер 3520887000:02:000:0335, що розташована на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , яка спадщину після смерті батька [PERSON] оформила, але не встигла зареєструвати право власності на земельну ділянку за [PERSON] . (а.с.22). Некоз Віра Іванівна як спадкоємець Ѕ частини земельної ділянки після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 3,2518 гектарів. Державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію права власності за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на Ѕ частку земельної ділянки, площею 3,2518 гектарів, кадастровий номер 3520887000:02:000:0335. [INFO] [PERSON] померла, про що 12 серпня 2019 року, складено актовий запис №28, що підтверджується свідоцтвом по смерть серії [NUMBER] , виданого 12.08.2019 року.(а.с.7). Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом та прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори. Постановою приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Торопу Д.В. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки при аналізі запису про право власності [PERSON] на земельну ділянку встановлені розбіжності, а саме реєстратором вказано про право власності на Ѕ земельної ділянки, площею 3,2518 га, а не цілої частини. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.09.2021 року номер №276209500 [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 3520887000:02:000:0335 площею 3,2518 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресо Кіровоградська область, Бобринецький район, Сугокліївська сільська рада, номер запису про право власності 1467858. Відомості внесено державним реєстратором реєстраційної служби Бобринецького району Кіровоградської області Пономарьовою Ларисою Богданівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:3533413 від 01.07.2013 року (а.с.12) Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] вказує, що реєстратором допущено помилку під час реєстрації права власності за [PERSON] лише на 1/2 частку земельної ділянки під номером 352-2 площею 3,2518 гектара, кадастровий номер 3520887000:02:000:0335, замість цілої частки. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК України). Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ч.1 ст.126 ЗК України). Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 Закону однією з основних засад державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Статтею 6 Закону визначено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно. Згідно з п.1 ч.3 статті 10 Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Згідно положень статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно частини першої статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У постанові від 14.04.2021 у справі № 629/1853/16-ц Верховний Суд звернув увагу на те, що порядок скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, передбачений Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2011 № 1141. Так, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Частиною ч.3 ст.26 зазначеного Закону вказано, що уразі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст.37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, на підставі досліджених доказів, в судовому засіданні встановлено, що під час внесення запису про право власності компетентними органами було допущено помилку під час оформлення за [PERSON] права власності на 1/2 частки земельної ділянки під номером 352-2 площею 3,2518 гектара, кадастровий номер 3520887000:02:000:0335 та проведено реєстрацію частини земельної ділянки замість цілої, отже така реєстрація є незаконною та підлягає скасуванню. Що стосується позовної вимоги про визнання за позивачем право власності на земельну ділянку, площею 3,2518 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3520887000:02:000:0335 в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] суд зазначає наступне. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, а саме усі свої права та обов`язки, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та все інше її майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Вишнею Інессою Василівною та зареєстровано в реєстрі за №1-266. (а.с.94) Після смерті [PERSON] позивач 16.09.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тітаренко Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак постановою нотаріуса від 18.09.2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,2518 гектарів. кадастровий номер 3520887000:02:000:0335 у зв`язку із наявним розбіжностями в реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку, в зв`язку з чим у нотаріуса відсутня змога видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] . (а.с.63) Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч.1 ст. 392 ЦК України) Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1,2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене можна дійти до висновку, що за позивачем повинно бути визнане право власності на земельну ділянку, площею 3,2518 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3520887000:02:000:0335, яке при житті було набуте [PERSON] та належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У прохальній частині позовної заяви позивач просить судові витрати по справі залишити по фактично понесеними позивачем. Враховуючи викладене, суд під час розгляду даної справи не вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: approved