overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №003-14169-241111 від 24.11.2011 року в розмірі 7 101 грн. 83 коп., посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язань щодо сплати кредиту та відсотків за вищевказаним договором. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, в заявлених позовних вимогах просила розглядати справу за її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 24 листопада 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № 003-14169-241111, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти на придбання нею майна в сумі 9 985 грн. 84 коп. згідно з переліком, що зазначений у рахунку-фактурі №СФNIB-0000008383 від 24.11.2011 року, строком на 14 місяців до 23.01.2013 року, із розрахунку 0,01% в рік. Відповідно до п.п. 2.3-2.6, 2.8, 2.10, 3.1, 3.2, 3.6, 3.7 Договору відповідач зобов'язалася щомісячно до 24 числа кожного місяця сплачувати банку рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитної справи, в розмірі 714 грн. Дотепер [PERSON] свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту в розмірі 7 101 грн. 83 коп., з якої: заборгованість по кредиту - 7101 грн. 50 коп., заборгованість по процентам - 0 грн. 33 коп. На час розгляду справи сума заборгованості в розмірі 7 101 грн. 83 коп. відповідачем не сплачена. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором № 003-14169-241111 від 24.11.2011 року, у зв'язку з чим з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 003-14169-241111 від 24.11.2011 року в розмірі 7101 грн. 83 коп. Таким чином, вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі невідокремленого підрозділу «Макіївський район електричних мереж» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 2716,75 грн. за адресою: м. Макіївка, [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач є споживачем електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER]. Станом на теперішній час у відповідача, у зв'язку з несплатою, виникла заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01 лютого 2001 року по 07 липня 2012 року у розмірі 2716,75 грн., що підтверджується копією особового рахунку. Тому, на підставі вищевикладеного, просили стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2716,75 грн., а також понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги в обсязі, викладеному у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений. Суд, дослідив надані докази, встановив наступне. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON]. /а.с.6-9/ Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але 24 квітня 2010 року був знятий з реєстрації за вказаної адресою та на даний час реєстрації не має. Відомості про власника [ADDRESS] позивачем не надані. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, яке відношення особовий рахунок № [NUMBER], відкритий на ім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] має до [PERSON] та до адреси: м. Макіївка, [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обставини своїх вимог і заперечень. Позивачем не доведені обставини отримання [PERSON] послуг з електричної енергії за адресою: м. Макіївка, [ADDRESS], і наявність заборгованості за спожиту електричну енергію. Таким чином, заявлені позовні вимоги до [PERSON] є безпідставними, тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вищевказаним позовом. В заяві зазначили , що 24.04.2008 р. між [PERSON] та Банком був укладений кредитний договір на суму 15000 грн. , які отримала [PERSON] зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.04.2010 р. [INFO] [PERSON] померла .19.05.2013 р. позивачем було направлено претензію кредитора до Першої Полтавської державної нотаріальної контори . 31.05.2013 р. позивач отримав листа , в якому зазначено , що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 17.03.2009 р. видано на ім*я [PERSON] Прохали стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ « Приватбанк « заборгованість за кредитним договором від 24.04.2008 р. у розмірі 6471,70 грн. та судовий збір . В судовому засіданні представник позивача позов повністю підтримав. Відповідач позов не визнав та прохав застосувати до даних правовідносин позовну давність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ « Приватбанк « та [PERSON] був укладений кредитний договір 24.04.2008 р. відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.04.2010 р. [INFO] [PERSON] померла. На дату смерті заборгованість позичальника перед Банком складає 6471,70 грн. Спадкоємцем померлої є її син [PERSON], який в установленому законом порядку прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. ПАТ КБ «Приватбанк « звернувся з претензією кредитора до Першої державної нотаріальної контори 19.05.2013 р. Відповідно до ст. 1281 ч.3 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини , він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців , які прийняли спадщину , протягом одного року від настання строку вимоги. Кінцевий строк вимоги по кредиту настав 15.04.2010 р. Таким чином , ПАТ КБ « Приватбанк « повинен був пред'явити свої вимоги до нотконтори до 15.04.2011 р. Відповідно до ст. 1281 ч.4 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців , що прийняли спадщину , у строки , встановлені частинами другою і третьою цієї статті , позбавляється права вимоги. Відповідач також заперечує проти сплати боргу у зв'язку із сплином строку звернення до спадкоємця. Аналізуючи вищевикладене , суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв'язку із пропуском строку пред'явлення вимог до спадкоємця померлої [PERSON]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON], про звернення стягнення. Позивач просив суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ «Приват Банк» предмет застави - автомобіль DAЕWOО, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28 січня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], про звернення стягнення - задоволено. 19.06.2014 року до Запорізького районного суду Запорізької області від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у зв'язку з тим, що в резолютивній частині Заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28 січня 2014 року не зазначено рішення по питанню щодо витрат по оплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причине неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причине неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення по справі. Згідно п.2 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з даним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 16 квітня 2007 року відповідно до укладеного договору №ZRZ0AK01403740 [PERSON] отримав кредит в розмірі 56167 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконує належним чином умови договору та взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту, не в повному обсязі вносить платежі до банку, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом станом на 21.08.2013 року в сумі 99367 гривень 77 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом - 27711 грн. 13 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутності і про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, вказуючи, що для погашення боргу передав позивачу власний автомобіль з умовою, що борг буде списано, а тому тривалий час не проводив платежів. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що 16 квітня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір про надання грошових коштів в розмірі 56167 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України). Погоджуючись з умовами кредитного договору [PERSON] власноручно підписав його і зазначив, що згодний із умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Отже, відповідач зобов'язаний виконувати договір про надання кредиту відповідно до його умов та законодавства, а кредитор (ПАТ КБ «Приватбанк») вправі вимагати сплати основного боргу, процентів, пені та штрафних санкцій у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за договором кредиту. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ «Луганськгаз» в особі філії Луганське міжрайонне управління по експлуатації газового господарства, від імені якого діє представник за довіреністю, звернулось до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий газ за період з 01.07.2011 року по 01.10.2013 року у розмірі 1069,20 гривень, та суму сплаченого судового збору у розмірі 229,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалив заяву представника позивача про розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], і з метою задоволення комунально-побутових потреб споживає природний газ, послуги з постачання якого надає ПАТ «Луганськгаз». З витягу особового рахунку № 216437 вбачається, що заборгованість за надані послуги з газопостачання за період з 01.07.2011 року по 01.10.2013 року у розмірі 1069,20 гривень. Правовідносини між сторонами також регулюються нормами ст.67 ЖК України і Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою КМУ від 09.12.2009 №2246. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача заборгованості за послуги газопостачання за період з 01.07.2011 року по 01.10.2013 року у розмірі 1069,20 гривень. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ «Луганськгаз» в особі філії Луганське міжрайонне управління по експлуатації газового господарства, від імені якого діє представник за довіреністю, звернулось до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий газ за період з 01.12.2012 року по 01.10.2013 року у розмірі 2713,25 гривень, та суму сплаченого судового збору у розмірі 229,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалив заяву представника позивача про розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], і з метою задоволення комунально-побутових потреб споживає природний газ, послуги з постачання якого надає ПАТ «Луганськгаз». З витягу особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що заборгованість за надані послуги з газопостачання за період з 01.12.2012 року по 01.10.2013 року у розмірі 2713,25 гривень. Правовідносини між сторонами також регулюються нормами ст.67 ЖК України і Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою КМУ від 09.12.2009 №2246. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача заборгованості за послуги газопостачання за період з 01.12.2012 року по 01.10.2013 року у розмірі 2713,25 гривень. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У жовтні 2013 року, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову посилається на те, що 15.02.2009 року між позивачем, як позикодавцем та відповідачем, як позичальником був укладений у простій письмовій формі договір позики шляхом складання розписки. Сума позики склала 700,0 доларів США. Згідно домовленості [PERSON] зобов'язувався повернути позивачу позичені грошові кошти за його вимогою, тобто строк виконання зобов'язання був визначений моментом витребування (настання певної події). 06.05.2010 року позивач направив на адресу відповідача вимогу - лист з повідомленням про отримання; у листі позивач пропонував відповідачу [PERSON] повернути йому грошові кошти у 10-денний строк з моменту отримання листа. Згідно напису на поштовому повідомленні 13 травня 2010 року лист був отриманий, тому кінцевий термін виконання зобов'язання настав через 10 днів тобто 23.05.2010 року. Протягом вказаних 10 днів та після спливу цього строку до позивача відповідач не звернувся та гроші не повернув. На 22.10.2013 року діє офіційний курс долара США, встановлений Національним банком України 799 грн. 30 коп. за 100 дол. США., тобто сума боргу відповідача складає у гривневому еквіваленті: 700,00 х 799, 30 - 100 = 5 595 грн. 10 коп. Також позивач просить стягнути з відповідача проценти у розмірі 2 227,95 грн. та суму судового збору у розмірі 240,0 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутністю, позовні вимоги підтримав, на винесення заочного рішення погоджується. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи сповіщався належним чином відповідно до положень ст. 74 ЦПК України. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття з відповідача [PERSON] та аліменти на її утримання в розмірі 500, 00 грн. щомісяця із дня подачі позову до суду й до досягнення сином трьох років. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 30 червня 2010 року. На день подачі позову до суду проживають окремо, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка бажає, щоб відповідач матеріально допомагав їй утримувати сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 30 червня 2010 року, актовий запис № 904, який зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації актів шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї (а.с. 4). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 5), [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Діти проживають разом з матір'ю. 17 вересня 2013 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.108 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки відповідач маючи неповнолітню дитину, не належно виконує свої обов'язки щодо її утримання, то позов підлягає задоволенню, тобто аліменти необхідно стягнути з нього примусово в розмірі 500, 00грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позову до суду і до виповнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом з'ясовано, що позивачка знаходиться у декретній відпустці, дитина проживає з нею, то позов в частині стягнення аліментів на її утримання підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала розірвати шлюб, зареєстрований між ними 24 березня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 144. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24 березня 2012 року, від якого дітей не мають. Останнім часом шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, оскільки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини втратили почуття любові і поваги один до одного, тому шлюб необхідно розірвати. Прохала позов задовольнити в повному обсязі. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі (а. с. 34). Відповідач в судове засідання також не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав (а. с. 35-36). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Судом встановлено, що сторони 24 березня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 144, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 11 квітня 2012 року (а. с. 4). Від шлюбу дітей не мають. Як встановлено судом, останнім часом сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач сім'ю зберегти не бажає. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved