Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Ідея Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про звернення стягнення на предмет застави. Банк зазначав, що внаслідок зміни назви є правонаступником ПАТ «Плюс Банк», і яким 03 жовтня 2011 року з Відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №910.11036, згідно якого Відповідач отримав кредит в розмірі 99911 грн. на купівлю транспортного засобу КІА RIO 1.4, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) KNADG411AB6853789, реєстраційний номер №ВА8530АТ (надалі предмет застави), який належить Відповідачу на праві приватної власності. Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором до 03 жовтня 2018 року. Кредитні кошти в сумі 99911 грн. Банком надані Відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 19,9 відсотків та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13 грудня 2011 року Банк та Відповідач уклали договір застави транспортного засобу, згідно з умовами якого Відповідач передав у заставу вказаний транспортний засіб, придбаний за кредитні кошти. Станом на час звернення до суду Відповідач не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, не дотримується графіку платежів, останній платіж здійснив 11 вересня 2013 року, у звязку з чим має перед Банком заборгованість, а саме: основний борг в сумі 59744,02 грн., прострочений борг в сумі 25467,21 грн., прострочені проценти в сумі 39869,31 грн., строкові проценти 711,86 грн., а всього 125792,4 грн. В звязку з вказаним Банк просив в рахунок погашення кредитних зобовязань за вказаним кредитним договором на користь ПАТ «Ідея Банк» звернути стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб КІА RIO 1.4, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) KNADG411AB6853789, реєстраційний номер №ВА8530АТ, шляхом його продажу за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати Банку усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, та вилучити у Відповідача, або в інших осіб, у яких може знаходитися вказаний транспортний засіб, предмет застави на період до його реалізації. Представник позивача в судове засідання не зявився подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує, заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін та вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного 03 жовтня 2011 року кредитного договору №910.11036 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 99911 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,9 % на рік з кінцевим терміном повернення 03 жовтня 2018 року (а.с. 10,11). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та Відповідачем [PERSON] 13 грудня 2011 року укладено договір застави транспортного засобу №910.11036, згідно якого [PERSON] передав у заставу Банку транспортний засіб КІА RIO 1.4, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) KNADG411AB6853789, реєстраційний номер №ВА8530АТ, який належить Відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ №891719 від 22 вересня 2011 року (а.с. 15,16). В порушення умов кредитного договору Відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, в звязку з чим, станом на 17 листопада 2015 року за ним рахується заборгованість перед Банком, а саме: основний борг в сумі 59744,02 грн., прострочений борг в сумі 25467,21 грн., прострочені проценти в сумі 39869,31 грн., строкові проценти 711,86 грн., а всього 125792,4 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~ Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання нестають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.ст.19, 20 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України - звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Як встановлено п.3 ч.1 ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні. На підставі викладеного суд дійшов висновку що в порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач допустив порушення взятих на себе зобовязань за кредитним договором, отже вимоги позивача про вилучення предмету іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню. Суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб шляхом його продажу, і з цією метою предмет застави необхідно вилучити у Відповідача, або інших осіб, у яких може знаходитися спірний транспортний засіб, та передати його в управління Банку на період до його реалізації. В силу ст.88 ЦПК з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved