Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом про скасування арешту. В обґрунтування позову зазначив, що 09 листопада 2016 року позивач дізнався про наявність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису №13750077 від 18 червня 2013 року про арешт рухомого майна, що був накладений на підставі постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] Арешт був накладений на підставі примусового стягнення заборгованості з позивача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 295068,29 грн. на виконання виконавчого листа виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 29 грудня 2012 року по справі №2-5185/2011. Разом з цим зазначає, що вищезазначений борг позивачем погашений. 18 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування постанови про арешт рухомого майна, однак отримав відповідь відповідно до якої позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви, оскільки виконавче провадження завершено на підставі ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» і повторно на виконання до відділу виконавчої служби виконавчий документ не надходив та на виконанні не перебуває.На підставі того, що фактично виконавчий лист №2-5185/2011, виконано у повному обсязі, що підтверджується довідкою з ПАТ «Альфа-Банк», просить суд скасувати постанову про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №38431309 від 18 червня 2013 року, винесену державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON]; зняти арешт з рухомого майна, що належить [PERSON]; вилучити запис №13750077 від 18 червня 2013 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, внесений на підставі постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] №38431309 від 18 червня 2013 року. В судове засідання позивач зі своїм представником не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, вирішення справи поклав на розсуд суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Представник ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється\~\~ на\~\~ всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що у 2013 році в Індустріальному відділі ДВС ДМУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5185 від 29 грудня 2012 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 296888,29 грн. 25 вересня 2013 року вищезазначене виконавче провадження було завершене на підставі ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме виконавчий лист був повернутий стягувачу. З листа Індустріального відділу ДВС ДМУЮ №05-40/14751 від 21 листопада 2016 року вбачається, що повторно зазначений виконавчий документ до Індустріального відділу ДВС ДМУЮ не надходив та на виконанні не перебував. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №50722836, виданого 09 листопада 2016 року у вищезазначеному реєстрі мається запис про арешт рухомого майна, зареєстрований 18 червня 2013 року за №13750077. Підставою обтяження зазначено постанову Індустріального відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 18 червня 2013 року про арешт майна боржника №38431309. Відповідно до довідки ПАТ «Альфа-Банк» №87918-23.1 від 16 листопада 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» претензій до [PERSON] по виконанню зобовязань за кредитними договорами не має. Однак, у звязку з тим, що виконавчий лист повернуто, Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції позбавлений можливості скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця від 18 червня 2013 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання. Враховуючи те, що позивачем фактично виконано вимоги виконавчого листа №2-5185 від 29 грудня 2012 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 296888,29 грн., однак арешт рухомого майна, зареєстрований 18 червня 2013 року за №13750077 не знято, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №38431309 від 18 червня 2013 року, винесену державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON], зняття арешту з рухомого майна, що належить [PERSON], який було накладено вищезазначеною постановою та вилучення цього запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved