Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У грудні 2016 року до суду із позовом про визнання права спільної сумісної власності звернулася [PERSON] Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона 05 жовтня 1996 року одружилася з відповідачем - [PERSON] Їх шлюб зареєстрований 05 жовтня 1996 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 95. Від подружнього життя сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року [PERSON] за місцем реєстарції ([ADDRESS]) не проживає, працює викладачем у Київському медичному коледжі № 3, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Спільне господарство позивач з відповідачем перестали вести з червня 2016 року. 26 січня 2015 року Березанський міський суд Київської області виніс рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказане судове рішення набрало законної сили 13 лютого 2015 року. Під час перебування сторін у шлюбі ними було придбано за спільні кошти за 29 704 (двадцять дев'ять тисяч сімсот чотири) гривні житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 14 листопада 2008 року, який оформлявся у м. Березань Київської області приватним нотаріусом Лялик О.В., покупцем було визначено [PERSON] Для укладення вказаного договору позивач давала нотаріально засвідчену згоду. У зв'язку з тим, що куплений сторонами будинок був зареєстрований на [PERSON], позивач не повній мірі може реалізовувати свої права, тому просила визнати за нею, [PERSON], та [PERSON] право спільної сумісної власності на жилий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач, її представник позов підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до суду не з'явився відповідач. Позивач та її представник проти розгляду справи у заочному порядку, за відсутності відповідача, не заперечували. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача, у заочному порядку. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Частиною 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З наведеного випливає, що власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім'єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування. Судом встановлено, що 05 жовтня 1997 року сторонами було укладено шлюб, актовий № 95, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (виданим повторно) серії [NUMBER] 16 липня 2014 року Відділом ДРАЦС РС Березанського міського управління юстиції у Київській області (а.с. 6). Як вбачається із копії рішення Березанського міського суду Київської області від 26 січня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, вказане судове рішення набрало законної сили 13 лютого 2015 року (а.с. 7). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 14 листопада 2008 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2716, посвідченого приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Лялик О.В., [PERSON] придбав будинок по [ADDRESS] загальною площею 48,6 кв. м; житловою площею 30,0 кв. м; з господарськими будівлями: погріб - В (2), сарай - Б (3), убиральна - Г (4), господарські споруди - № 1, к (5) (а.с. 8). Суд звертає увагу, що на час укладення вказаного договору купівлі-продажу сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем повною мірою доведено наявність юридично визначеного факту перебування у шлюбних відносинах із [PERSON] на момент придбання ним спірного будинку. Отже, будинок по [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Тому з цих підстав заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатила судовий збір у розмірі 1707 (одну тисячу сімсот сім) гривень 00 коп. (а.с. 3, 21). Таким чином, відповідачу належить сплатити [PERSON] зазначену суму на відшкодування понесених нею судових витрат.

Outcome: approved