Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 07 червня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні інтереси, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними відсутнє взаєморозуміння, що призводило до суперечок. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2014 року, з цього часу проживають окремо. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Зазначила, що шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 червня 2013 року Виконкомом Ювілейної селищної ради Артемівського району м. Луганська між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 07 червня 2013 року (а.с. 5). Причиною розпаду сім'ї стали різні інтереси, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2014 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved