Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Іллічівської міської ради Одеської області, стверджуючи, що [INFO] помер батько [PERSON] та чоловік [PERSON], [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку, що розташований на земельній ділянці, площею 0,161 га в [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом є вони (позивачі). Позивачі вказують, що 02 вересня 2013 року вони звернулися до Іллічівської міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримали відмову у видачі їм свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно та роз'яснено право звернутися до суду. У зв'язку з цим позивачі звернулися до суду з даним позовом та просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS]. Позивачі були належним чином сповіщені про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явилися, представники позивачів надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник Іллічівської міської ради Одеської області був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, до суду не з'явився та надав заяву про розгляд справи без його участі у зв'язку з тим, що інтереси Іллічівської міської ради не зачіпаються, проти позову не заперечив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачі по справі є сином (а.с.12) та дружиною (а.с.13) [PERSON], який помер [INFO] (а.с.15). Позивачі проживали разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №369874 (а.с.16-17), земельна ділянка 0,161 га за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах (а.с.18), забудовнику [PERSON] дозволена забудова жилого будинку (а.с.22-25) на ділянці за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії повідомлення Іллічівської міської державної нотаріальної контори №808/02-14 від 02.09.2013 року, [PERSON] та [PERSON] отримали відмову у видачі їм свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с.27). Згідно із ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадкоємцями, згідно ст.1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на момент відкриття спадщини. Таким чином позивачі по справі є належними особами та спадкоємцями за законом і їх звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст.316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає, що не одержання свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] спадкодавцем [PERSON] не спростовує того факту, що він на законних підставах володів нерухомим майном. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, відповідно до ч.1-2 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості. Відповідно до ч.2 ст.80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Згідно із п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, ставки судового збору за подання до суду позовної заяви, що має майновий характер, встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (що станом на 01 січня 2014 року складає від 243,60 грн. до 3654 грн.). Згідно із ч.2 с.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. Дана позовна заява має майновий характер. Позивачами при подачі позову до суду не було надано інформації щодо дійсної вартості спірного майна та ними було сплачено судовий збір у розмірі 230 гривень та 370,00 гривень, що підтверджується квитанціями (а.с.2, 50). Не надано позивачами та їх представниками точної ціни спірного майна і під час всього розгляду справи та не встановлено судом при вирішенні справи. Таким чином, підлягає стягненню з позивачів, пропорційно долі кожного, недоплачений ними судовий збір у розмірі 3054 грн. (3654 - 230 - 370 = 3054). На підставі наведеного,

Outcome: approved