Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2020 року він придбав у фізичної особи підприємця [PERSON] варильну поверхню ВЕКО, а також духову шафу цієї же марки на загальну суму 13 300 грн. Зазначену техніку відповідач доставляв йому особиста на автомобілі. Зняття заводської упаковки проводилось у його присутності та у присутності його дружини. Після розпаковки товару, духову шафу та варильну поверхню було підключено до розетки для перевірки, а також перевірено комплектацію. Після розрахунку, відповідач надав товарний чек. Оскільки на той момент кухонні меблі були відсутні, ніякої уваги на духову шафу він не звертав. 02.10.2020 року він зробив у відповідача ще одне замовлення, а саме посудомийну машину, та відповідач здійснив її доставку та розпаковку у аналогічний спосіб. Однак, відповідач не надав йому розрахунковий документ на купівлю товару, пояснюючи це тим, що з собою бланк товарного чеку немає, він поспішає та обіцяв надати у найкоротший строк. Після цього, він здійснив ще раз огляд духової шафи і виявив, що при закритті дверей центральне із трьох скло дверей шафи не фіксується, внаслідок чого, при закриванні/відкриванні дверей воно вдаряється об сусіднє скло, а двері шафи при закритті прилягали не однаково (не рівномірно). 03.10.2020 року позивач направив відео з дефектом шафи відповідачу, на що той повідомив, що перевірить чи є аналогічний дефект у іншій наявній в нього моделі. Пізніше в телефонній розмові відповідач повідомив, що таке є і в інших духових шафах і це нормальна ситуація. 23.10.2020 року позивач підготував письмову вимогу про надання розрахункового документа за придбаний товар та направив поштовою рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, однак згодом зазначена вимога повернулась за закінченням терміну зберігання. У зв`язку з недоліками духової шафи, він подав заявку до офіційного сервісного центру ВЕКО для встановлення можливого браку (недоліків) даного товару та 28.10.2020 року прибув майстер та провів діагностику духової шафи. Майстер виправив дефект нижньої планки дверцят. Окрім цього, майстром було встановлено перекос дверцят відносно корпусу, який виник через механічне пошкодження бокових стінок внутрішнього корпусу та дна. Механічне пошкодження було виявлено після розбору корпусу духової шафи, та не могло бути виявлено позивачем при розпаковці та придбанні товару. Вказаний недолік усунути неможливо, оскільки офіційний сервісний центр Веко такого виду робіт не проводить. 29.10.2020 року він підготував письмову вимогу про зменшення ціни товару з недоліками та направив поштовою рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, однак лист повернувся із закінченням терміну зберігання. Враховуючи вищевикладене, просить суд зобов`язати відповідача надати товарний чек на посудомийну машину ВЕКО; стягнути з відповідача суму зменшення ціни товару у розмірі 2 375 грн. та стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. 23.12.2020 року ухвалою суду справу прийнято до провадження та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 33-34). Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач придбав у відповідача варочну поверхню ВЕКО HILW 642259 вартістю 3 800 грн. та духову шафу ВЕКО BVM 34500В, вартістю 9 500 грн. (а.с. 8). 23.10.2020 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про надання розрахункового документу за проданий товар та вимогу про пропорційне зменшення ціни за проданий товар з недоліками (а.с.10-15, 17). 29.10.2020 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про пропорційне зменшення ціни за проданий товар з недоліками (а.с. 19-20). Також судом встановлено, що направлені листи повернуті за закінченням терміну зберігання (а.с.20-23). Окрім цього, судом встановлено, що 28.10.2020 року проведено сервісне обслуговування духової шафи, під час якого усунуто дефект збірки нижньої планки дверцят. Також у вказаному сервісному звіті зазначено, про перекос дверцят відносно корпусу виник через механічне пошкодження бокових стінок, внутрішнього корпусу та дна (а.с. 16). У пунктах 41-42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №331/5054/15-ц (провадження №14-164цс19) зроблено висновок, що відповідно до частини першої і третьої ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Отже у законодавстві України щодо регулювання договору роздрібної купівлі-продажу встановлений пріоритет ЦК України перед актами законодавства про захист прав споживачів. У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц (провадження 61-28712св18) зроблено висновок по застосуванню частини третьої ст. 698 ЦК України та вказано, що законодавець встановив пріоритет ЦК України в регулюванні договору роздрібної купівлі-продажу; у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережних продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 709 ЦК України продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено умови, за яких споживач має право на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, а саме за умови виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків в товарі, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причині при цьому наділений хоча б однією з нижче наведених ознак: він взагалі не може бути усунений; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Таким чином, ознакою суттєвого недоліку - є сукупність вказаних вище обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачем разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Судом встановлено, що позивач скористався своїм правом та звернувся до сервісного центру, де йому безкоштовно виправили недолік (дефект) дверцят духової шафи. Однак, позивачем не надано належних та достовірних доказів щодо того, що перекос дверцят відносно корпусу виник через механічне пошкодження бокових стінок, внутрішнього корпусу та дна виник саме з вини відповідача та вже був наявний на момент, коли позивач оглядав та перевіряв товар. Отже, вимога про стягнення з відповідача суми зменшення ціни товару у розмірі 2 375 грн. не підлягає задоволенню, у зв`язку із не доведенням, що вказаний недолік утворився з вини відповідача. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані надати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати товарний чек на посудомийну машину ВЕКО DIS26022 вартістю 7 800 грн., суд відмовляє, оскільки позивачем не надано жодного доказу, що зазначена посудомийна машина придбана у відповідача. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги про зменшення суми ціни товару з недоліками є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, а тому вимоги щодо стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню, як такі, що є похідними від первісних вимог. З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed