Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

У вересні 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів у розмірі понесених витрат у сумі 37 753,51 грн., витрати на аваркома у розмірі 700,00 грн. та судовий збір 1 921,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 20.08.2017р. о 16 год. 00 хв. в м. Києві на вул. Данила Щербаківського,1/8 в м.Києві з вини відповідача, яка керувала автомобілем «Volkswagen» д/н [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння ДТП відповідач не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Renault» д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] , яким керував водій [PERSON] . Розмір завданих збитків становить 41 296,90 грн. за пошкоджений транспортний засіб. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, у позивача виникло право зворотньої вимоги. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.09.2019р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.08.2017р. о 16 год. 00 хв. [PERSON] на вул. Щербаківського в м. Києві , керуючи автомобілем марки ««Volkswagen»» д/н [NUMBER] під час повороту ліворуч перетнула подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Renault» д/н [NUMBER] , який рухався прямо в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження та матеріальних збитків, чим порушила п.п. 16.13 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. Винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.09.2017р. визнано [PERSON] /а.с.7/. На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому [PERSON] власник автомобіля «Renault» д/н [NUMBER] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування збитків/а.с.6/. Відповідно до звіту № 1584 про оцінку автомобіля «Renault» д/н [NUMBER] від 13.09.2017р. вартість відновлювального ремонту становить 41 296,90 грн./а.с.10/. Згідно платіжного доручення № 993332 від 18.09.2018р. потерпілому [PERSON] позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 37 053,51 грн. /а.с.31/. Також, відповідно до платіжного доручення № 1200628 від 12.10.2017р. МТСБУ було сплачено ФОП [PERSON] за послуги аварійного комісара у розмірі 700,00 грн. /а.с.32/. Відповідно до ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження представника позивача викладені в позовній заяві є достовірними, а обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог є обгунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення грошових коштів у розмірі 37053, 51 грн. та 700 грн. за послуги аварійного комісара. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved