Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі ПАТ «Ідея Банк») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить: - вилучити у [PERSON], або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», 2013 року випуску, номер шасі (кузова) JMBXTGF2WDZ008430, реєстраційний номер [NUMBER], та передати його в управління ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації; - в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.23961, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] в сумі 78\~435 грн. 20 коп., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», 2013 року випуску, номер шасі (кузова) JMBXTGF2WDZ008430, реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати позивачу усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля); - стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~218 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначалося про те, що 03 вересня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.23961, згідно з умовами якого позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 168\~000 грн. 00 коп., строком до 03 вересня 2015 року, на купівлю транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», 2013 року випуску, номер шасі (кузова) JMBXTGF2WDZ008430, реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідач зобовязувався повернути отриманий кредит, сплачувати відсотки та всі інші обовязкові платежі. 13 вересня 2013 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір застави транспортного засобу автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», 2013 року випуску, номер шасі (кузова) JMBXTGF2WDZ008430, реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконав, і тому станом на 17 листопада 2015 року утворилася заборгованість перед банком в розмірі 78\~435 грн. 20 коп. У звязку з вищевикладеним позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач ПАТ «Ідея Банк» у судове засідання представника не направив. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність та вказала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. 03 вересня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.23961, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 168\~000 грн. 00 коп. на строк 24 місяців, на фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] та фінансування страхового платежу, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,0010 % річних. (а.с.10-12) 13 вересня 2013 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 910.23961 від 03 вересня 2013 року, між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір застави транспортного, згідно з яким відповідач передав в заставу транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «OUTLANDER», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.16), що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 263898, виданого 30 серпня 2013 року Броварським ВРЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області. (а.с.19) Згідно пункту 1 розділу 2 договору застави, у разі невиконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами. 07 травня 2014 року у звязку із значним збільшенням вартості ресурсів що залучаються банком, ПАТ «Ідея Банк» направив [PERSON] повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитними коштами 3,951% річних. (а.с.21) Згідно довідки - розрахунку заборгованості за кредитним договором № 910.23961 від 03 вересня 2013 року, станом на 17 листопада 2015 року, утворилась заборгованість [PERSON] перед банком, яка становить 78\~435 грн. 20 коп., в тому числі: прострочений борг 57\~955 грн. 02 коп.; прострочені проценти 20\~392 грн. 35 коп., строкові проценти 87 грн. 83 коп. (а.с.25) Доказів погашення [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 910.23961 від 03 вересня 2013 року суду надано не було. Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом статті 1 Закону України «Про заставу», статті 572 ЦК України застава це спосіб забезпечення зобовязань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У статті 4 Закону України «Про заставу», частині першій статті 576 ЦК України визначено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За змістом статті 19 Закону України «Про заставу», частини другої статті 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про заставу», частин першої, другої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що цей Закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Згідно із частиною першою статті 3 зазначеного Закону обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон повязує виникнення прав і обовязків щодо рухомого майна. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 даного Закону до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору. За змістом частини першої статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду. Частиною першою статті 30 вказаного вище Закону передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобовязанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Оскільки умови кредитного договору № 910.23961 від 03 вересня 2013 року виконані не були та відповідач порушив свої договірні зобовязання щодо вчасного погашення кредиту і нарахованих процентів, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Ідея Банк» ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1 218 грн. 00 коп.

Outcome: approved