Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 жовтня 1988 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вишгородської районної ради народних депутатів Київської області, актовий запис №160. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 15 жовтня 1988 року між ним та [PERSON] У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, пояснив, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе, просив позов задовольнити. Крім того, позивач зазначив, що з 2011 року він підтримує стосунки з іншою жінкою. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, повторно надіслала до суду електронне повідомлення про відкладення розгляду справи. Однак, доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання відповідач не надала, а тому за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 1988 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вишгородської районної ради народних депутатів Київської області, актовий запис №160 (а.с.3). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. За наведених обставин, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], слід розірвати. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved