Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

У грудні 2020 року АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6127,15 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.11.2016 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, за умовами якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] , видав платіжну картку та надав відновлювальну кредитну лінію у розмірі 10000,00 грн. під 30% річних або 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівково розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач, всупереч умовам договору своє зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 09.09.2020 утворилась заборгованість в розмірі 6127,15 грн., яка складається з: 2804,66 грн. - борг за кредитом; 1666,68 грн. - проценти за користування кредитом з 26.07.2017 по 09.09.2020; 628,23 грн. - пеня за несплату кредиту з 10.07.2017 по 09.09.2020, 506,45 грн. - пеня за несплату процентів за користування кредитом з 10.07.2017 по 09.09.2020, 152,83 грн. - 3% річних за прострочення сплати кредиту 10.07.2017 по 09.09.2020; 102,83 грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 26.06.2017 по 09.09.2020; 134,08 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом з грудня 2018 по липень 2020; 132,23 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом з вересня 2017 по липень 2020. Оскільки, у добровільному порядку відповідача не сплатив вказану суму коштів, позивач просив стягнути їх з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 04.01.2021 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. З огляду на викладене та за відсутності заперечень сторони позивача суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.11.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом. Відповідно до п. 3.1. заяви, підписанням цієї заяви відповідач погодився на одержання (збільшення) кредиту на погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві (зокрема розміром Кредиту) (далі - кредитний договір). Згідно умов кредитного договору, бажаний розмір кредиту становить 10000 грн., максимальний розмір кредиту становить 10000 грн., строк користування кредитом - 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк (п. 3.3.), процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім Грейс-періоду, або 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору (п. 3.6.). Підписанням Повідомлення про умови кредитування від 03.11.2016, сторонами узгоджено обсяги та періодичність здійснення платежів, а саме: щомісячна плата складається з процентів, нарахованих на суму заборгованості за кредитною лінією. Клієнт (позичальник) самостійно визначає розмір та періодичність поточних платежів з погашення тіла кредиту, на дату закінчення кредитного договору клієнт (позичальник) має повернути всю суму заборгованості за кредитним договором. При повній вибірці клієнтом (позичальником) кредитних коштів мінімальний та максимальний розмір місячного платежу відповідно складатиме 4262,30 грн. (мінімальний), 10462,30 грн. (максимальний). На виконання укладеного договору позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України, видав платіжну картку та надав відновлювальну кредитну лінію у розмірі 10000,00 грн. Відповідач в рамках встановленого кредитного ліміту неодноразово одержував кошти від позивача, що підтверджується випискою по рахунку, однак, не повернув їх у погоджений сторонами строк, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 09.09.2020 утворилась заборгованість в розмірі 6127,15 грн., яка складається з: 2804,66 грн. - борг за кредитом; 1666,68 грн. - проценти за користування кредитом з 26.07.2017 по 09.09.2020; 628,23 грн. - пеня за несплату кредиту з 10.07.2017 по 09.09.2020, 506,45 грн. - пеня за несплату процентів за користування кредитом з 10.07.2017 по 09.09.2020, 152,83 грн. - 3% річних за прострочення сплати кредиту 10.07.2017 по 09.09.2020; 102,83 грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 26.06.2017 по 09.09.2020; 134,08 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом з грудня 2018 по липень 2020; 132,23 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом з вересня 2017 по липень 2020. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві про приєднання та повідомленні про умови кредитування, що підписані сторонами, передбачені умови та розмір сплати позичальником процентів за користування кредитом, однак, відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у зазначеному позивачем розмірі. Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив, серед іншого, стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату заборгованості за кредитом та процентами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на додану до позову копію Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого головою правління АТ «Державний ощадний банк України», що набув чинності 15 вересня 2020 року (далі - Договір). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач розумів, ознайомився і погодився саме з цією редакцією Договору. Крім того, суд зауважує, що надана позивачем редакція Договору набула чинності 15 вересня 2020 року, отже, на момент підписання заяви від 03.11.2016 вказана редакція Договору не діяла, отже посилання позивача на зазначений Договір як на підставу нарахування пені за період з 10.07.2017 по 09.09.2020, є безпідставним. Інших доказів, які б підтверджували узгодження сторонами у письмовій формі умов щодо сплати пені та її розміру позивачем не надано. Разом з тим, суд звертає увагу, що в силу 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, в тому числі й у виді неустойки, має бути вчинений у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З урахуванням встановлених обставин справи та викладених положень законодавства суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а саме: 2804,66 грн. - боргу за кредитом; 1666,68 грн. - процентів за користування кредитом з 26.07.2017 по 09.09.2020; 152,83 грн. - 3% річних за прострочення сплати кредиту 10.07.2017 по 09.09.2020; 102,83 грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 26.06.2017 по 09.09.2020; 134,08 грн. - інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за користування кредитом з грудня 2018 по липень 2020; 132,23 грн. - інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за користування кредитом з вересня 2017 по липень 2020. Суд відмовляє позивачу з задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 628,23 грн. - пені за несплату кредиту з 10.07.2017 по 09.09.2020, 506,45 грн. - пені за несплату процентів за користування кредитом з 10.07.2017 по 09.09.2020. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1713,02 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial