Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду до відповідача з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, вказавши наступне. [INFO] помер її колишні й чоловік [PERSON].Вона звернулась до Куп'янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на 1/2 частку квартири, однак при оформленні документації отримала відмову, оскільки на майно спадкодавця, а саме: 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS], накладено арешти Куп'янським ВДВС. З метою зняття арештів вона звернулась до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо припинення чинності арештів та отримала відповідь про неможливість зняття арештів через смерть [PERSON] Дані обставини порушують її право на отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом установлено, що на підставі договору дарування приватизованої квартири, посвідченого 30 грудня 2004 року приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 травня 2005 року, власниками квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки кожний (а.с.4, 5). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 3). Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 109913750 від 04 січня 2018 р. вбачається, що право власності на 1/2 частку вищевказаної квартири зареєстровано за позивачем [PERSON] 23 травня 2005 р., відомості про заборону відчуження об'єктів нерухомого майна: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11679745, об'єкт обтяження - все нерухоме майно в межах суми боргу 2550, 00 грн., обтяжувач - Відділ державної виконавчої служби Купя'нського міськрайонного управління юстиції ; арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11791108, об'єкт обтяження - квартира, 1/2 частини, адреса: [ADDRESS], обтяжувач - Відділ державної виконавчої служби Купя'нського міськрайонного управління юстиції ; арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12042390, об'єкт обтяження - невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу, обтяжувач - Відділ державної виконавчої служби Купя'нського міськрайонного управління юстиції (арк. спр.8, 9). Згідно з ч. 1 ст.316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність у позивача будь-яких зобов'язань по виконавчому провадженню, в межах якого був накладений арешт на нерухоме майно, а також доведення суду доказами належності їй на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], суд приходить до висновку, що вона має право вимагати усунення перешкод у користуванні належним їй нерухомим майном, тому позов є обгурнтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved