Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача шляхом стягнення безпідставно списаної, помилково перерахованої та перерахованої внаслідок порушення розпорядження клієнта суми грошових коштів (як заподіяння майнової шкоди) та відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями банку. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2014 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07.05.2014 р. апеляційна скарга ПАТ КБ «Приватбанк» відхилена , а рішення суду від 03.03.2014 р. залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.09.2014 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2014 р. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07.05.2014 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. [PERSON] звернувся до суду 28.01.2015 р. із уточненою позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача у зв'язку з порушенням банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку та сплату пені. У своєму позові та у судовому засідання позивач пояснив, що 28 жовтня 2013 року з метою здійснення SWIFT платежу міжнародного характеру на суму 1400 доларів США, позивач мав на меті перерахувати громадянину іншої держави як попередню оплату для придбання товару, для чого звернувся за допомогою до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 57. Платіж здійснювався через карту [NUMBER], видану ПАТ КБ «Приватбанк» позивачеві, операціоніст [PERSON] здійснила запит на переказ SWIFT платежу через систему електронних переказів «Приват24». При здійсненні даної операції був присутній керуючий відділенням банку [PERSON] Запит на здійснення переказу виявився з невідомих причин невдалим, і вказаний запит набув статусу «забракований», про що позивача повідомила представник банку [PERSON] Їй довелося зробити ще один запит на переказ грошових коштів на суму 1400 грн., який було вдало здійснений. У зв'язку із особистих причин, а не через помилку зі свого боку, через чотири години того ж дня 28.10.2013 року позивач особисто через електронну систему «Приват24» зробив запит на скасування переказу грошових коштів на суму 1400 доларів США. Запит був прийнятий і через деякий час платіж в архіві платежів набув статусу «забракований». Саме 28.10.2013 р. о 22-00 годині позивачем було зроблено запит на скасування переказу, а ні 02.11.2013 року, як це стверджує представник відповідача. Так як на протязі 3-4 днів гроші не були повернуті позивачу довелося звернутися на гарячу лінію за номером 3700 та виявилося, що з карти [NUMBER] здійснено два запити на переказ грошових коштів на суми по 1400 доларів США, з яких один платіж був проведений, а інший - забракований. Еквівалентом такої суми у валюті станом на 28.10.2013 була сума 11 621,61 грн., що була списана з персональної картки позивача. При цьому перший платіж взагалі не був відображений в архіві платежів SWIFT системи «Приват24» у жодному статусі: ані як проведений, ані як забракований. Крім того, позивачеві не надходили СМС - повідомлення на мобільний телефон щодо списання грошових коштів із карткового рахунку за здійсненим переказом. Позивач вказав у своєму уточненому позові, що всі відправлені платежі клієнт може переглянути в архіві платежів Приват24, але банк його такої можливості позбавив. Порушення банком розпорядження клієнта та перерахування грошових коштів з його рахунку полягає в тому, що електронна система банку визначила перший проведений позивачем платіж як забракований, що створило не лише у позивача, а й у операціоністів банку реальне уявлення про цей платіж як не проведений, внаслідок чого позивач вживав інші заходи зі сплатою другого платежу та скасуванням саме другого платежу. Крім того, про відсутність першого SWIFT платежу свідчить і те, що банком прийнято до опрацювання другий платіж SWIFT, незважаючи на п.2.1 Правил здійснення переказів фізичних осіб за межі України і по Україні за поточними валютними неторгівельними операціями та їх виплати в Україні, затверджених постановою НБУ № 496 від 27.12.2007 р., відповідно до якого: фізичні особи - резиденти можуть здійснювати за межі України перекази іноземної валюти у сумі, що в еквіваленті не перевищує 15 000 гривень в один операційний (робочий) день з поточного рахунку в іноземній валюті або без його відкриття (на бажання) клієнта без підтвердних документів. У випадку, якщо перший платіж був би дійсно поставлений в обробку, банк мав би забракувати другий платіж, оскільки сума двох платежів складає: 11621,61 грн. х 2= 23 243,22 грн., що є більше допустимого ліміту 15 000 грн. на перерахування грошових коштів протягом одного операційного дня. Саме другий платіж був прийнятий та поставлений банком в обробку. 09.11.2013 р. позивач звернувся до банку із вимогою повернути йому гроші. Згідно відповіді банку, перший платіж був створений 28.10.2013 р. о 17:00:14, другий - 28.10.2013 р. о 17:09:25. У момент звернення позивача до служби чат-он-лайн на скасування платежів не був оброблений тільки другий платіж, який був успішно скасований співробітниками банку. Скасування першого платежу було неможливим внаслідок того, що він був вже оброблений й відправлений до банку - отримувача. Відповідно до п.2.9.15.5.1 Умов і правил надання банківських послуг, при відправці SWIFT платежу надається додаткова послуга SMS -інформування безкоштовно. Жодного SMS- інформування позивач не отримував. Перший запит на переказ коштів о 17:00:14 взагалі не існує. Тому після цього позивач здійснив інший запит на SWIFT платіж, який на відміну від першого був відображений в електронній системі Приват24 та який після цього позивач скасував. У своєму позові позивач вказав, що банком було порушено його розпорядження на скасування грошового переказу, зробленого ним о 17:09:25, який відображався в архіві платежів як забракований. Загальний порядок завершення переказу згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» це - переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк-кореспондент вважається лише посередником, а ні як не отримувачем коштів. Позивач стверджує, що гроші не були отримані 28.10.2013 р. отримувачем і ще на протязі декількох днів. Згідно Умов та правил надання банківських послуг, SWIFT переказ не відноситься до миттєвого переказу та період проведення операцій від 1 до 3 днів і тому здійснити переказ коштів за 40 хвилин банк не міг. Позивач наголошує, що саме в той день та час банк повинен прийняти міри,а не через дев'ять днів після отримання від клієнта розпорядження на скасування переказу, як це зробив відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» Відповідач тільки 05.11.2013 р. надав запит і навіть не до банку отримувача, а до банку кореспондента, а 12.11.2013 р. подав запит до банку отримувача в Грецію. Вважає, що списання цих коштів відбулося з вини банку, станом на сьогоднішній день грошові кошти не повернуто. Позивач вказує, що банк грубо порушив діючи норми ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», грубо порушив розпорядження клієнта. Згідно до ч.1 ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові,їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі несвоєчасного зарахування грошових коштів на рахунок, порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів банк у випадку порушення розпорядження клієнта зобов'язаний сплатити платнику пеню в розмірі 0,1% відсотка від суми за кожний день, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. Позивач вважає, що відповідач по справі повинен відшкодувати пеню у розмірі 0,1% від суми 11621,61 грн. за кожен прострочений день: 458 днів( кількість днів прострочення) х 11,62 грн. ( сума за один день прострочення), а усього пеня за 458 днів складає = 5321,96 грн. Банк відмовляється повертати грошові кошти, у зв'язку з чим позивач просить стягнути вказані кошти у розмірі 11 621,61 грн., пеню в розмірі 5321,96 грн. та 1000 грн. на відшкодування витрат на надання правової допомоги за надані послуги щодо підготовки позовної заяви. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнені заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог у судовому засіданні заперечував, свою позицію виклав письмово у запереченнях на уточнену позовну заяву. Переказ коштів у системі SWIFT в іноземній валюті з банку-відправника (ПАТ КБ «Приватбанк») та будь-які запити здійснюються тільки через банк-кореспондент (м. Нью-Йорк, США), а звідти до банку - отримувача (бенефіціара) і й на рахунок отримувача. Усі перекази банк здійснює через міжнародну систему банківського зв'язку SWIFT. На сайті банку зазначено, що основна перевага SWIFT -переказу - це здійснення переказу швидко та безпечно практично в будь-яку країну світу. Позивач здійснив SWIFT-переказ за допомогою систем дистанційного обслуговування Інтернет - банку «Приват24» , який є цілодобовим. Вищевказаний платіж здійснювався через платіжну картку позивача [NUMBER]. Відповідач у своїх запереченнях вказав, що позивач безпідставно вважає, що банком порушено його право на скасування грошового переказу і безпідставно вважає, що його звернення до чату банку (28.10.2013 р. о 22:00) можна прирівняти до письмової заяви/запиту про скасування переказу. Згідно договору клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки, а також несе відповідальність за всі операції, які проводяться в підрозділах банку, через засоби самообслуговування, систему Приват24 з використанням передбачених чинними Умовами засобів його ідентифікації. Згідно договору повернення коштів по відправленому SWIFT - платежу здійснюється за заявою клієнта після здійснення операції по відправці переказу згідно тарифів банку. Письмова заява позивача, яка написана від руки, до банку датується лише 09.11.2013 р. Письмова заява позивача , яка набрана на комп'ютері, датується 11.11.2013 року. Банк пішов назустріч клієнту і скасував переказ 05.11.2013 р. о 17:14 год. Банк вважає, що він по даній справі є неналежним відповідачем, бо питання щодо повернення коштів повністю покладається безпосередньо на добру волю бенефіціара/отримувача коштів. З боку відповідача не було вчинено жодних порушень чинного законодавства України та умов договору. Просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін т їх представників, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо виконання договору банківського рахунка, який регламентований ст.ст. 1066, 1067 ЦК України. 28.10.2013 позивач мав намір зробити один SWIFT-платіж громадянину Грецької Республіки Alin Popescu, переказавши суму коштів у розмірі 1400 доларів США, для чого звернувся за допомогою до [PERSON], операціоніста відділення ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 57. Платіж здійснювався через карту позивача № [NUMBER], видану ПАТ КБ «Приватбанк» Згідно ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунок клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Договір банківського рахунку, запропонований ПАТ КБ «Приватбанк», опублікований на веб-сайті, має назву «Умови і правила надання банківських послуг», який укладений сторонами в порядку статті 634 ЦК України шляхом приєднання [PERSON] до вказаного договору. Згідно ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору Таким чином, [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», отримавши пластикову карту № [NUMBER], про що свідчать матеріали справи. Судом встановлено, що сторони по справі, стосовно правовідносин, що між ними виникли, в судовому засіданні не заперечували. Судом було встановлено, що грошові кошти в розмірі 1400 доларів США (11 621,61 грн.) були перераховані відповідачем - ПАТ КБ «Приватбанк» внаслідок порушення розпорядження клієнта [PERSON] - скасування переказу, внаслідок чого грошові кошти були перераховано відповідачем до банка отримувача в Греції. Правове регулювання SWIFT-платежів здійснюється Правилами здійснення переказів фізичних осіб за межі України і по Україні за поточними валютними неторговельними операціями та їх виплати в Україні, затвердженими постановою НБУ № 496 від 27.12.2007 року, а також Умовами і правилами здійснення банківських послуг. Судом встановлено із скриншоту із особистого рахунку [PERSON] системи «Приват24», що перший SWIFT- платіж від 28.10.2013 року не відображений у системі «Приват24». Другий платіж був прийнятий банком до опрацювання. Згідно підпункту «а» пункту 2.1 Правил здійснення переказів фізичних осіб за межі України і по Україні за поточними валютними неторговельними операціями та їх виплати в Україні, затвердженими постановою НБУ № 496 від 27.12.2007 року, фізичні особи - резиденти можуть здійснювати за межі України перекази іноземної валюти у сумі, що в еквіваленті не перевищує 15 000 гривень в один операційний (робочий) день, - з поточного рахунку в іноземній валюті або без його відкриття (на бажання клієнта) без підтвердних документів. В порушення п.2.1 Вищевказаних Правил, банк прийняв в обробку другий платіж, що перевищує допустимий ліміт 15 000 грн. протягом одного операційного дня, оскільки сума двох платежів складає 11621 грн. х 2= 23 243.22 грн. Тобто, судом встановлено, що перший платіж від 28.10.2013 року був відсутній, оскільки був не відображений в системі «Приват24». При наявності першого платежу, банк повинен був заблокувати другий платіж. Відповідно до пункту 2.4.11.5.1 Умов і правил надання банківських послуг, при відправці SWIFT-платежу надається додаткова послуга SMS-інформування (безкоштовно). Отримувач платежу отримує SMS-повідомлення про факт зарахування платежу на карту / рахунок. Відправник SWIFT-платежу отримує SMS-повідомлення про факт відправлення платежу. Усі відправлені платежі Клієнт може переглянути в архіві платежів Приват24. Наведеними положеннями Умов і правил надання банківських послуг підтверджується права та обов'язок клієнта одержувати інформацію про здійснені, в тому числі, за допомогою системи «Приват24», банківські операції. Пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання. Згідно ст..21.1 та ст..21.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час, документ на відкликання може бути як паперовим, так і електронним. Він складається у довільній формі та засвідчується ним у встановленому порядку. Суд вважає, що нормами чинного законодавства України та положеннями Умов і правил надання банківських послуг встановлений обов'язок обслуговуючого банку, яким виступає ПАТ КБ «Приватбанк», фіксувати як дату прийняття на виконання платіжного документа, так і інформацію про сам платіж, які мають бути відображені у системі «Приват24». Тому, заперечення банку про те, що тільки клієнт несе відповідальність за всі операції, які проводяться в підрозділах банку, суд не узяв до уваги. Із матеріалами справи вбачається, що 28.10.2014 о 17.12.2014 з карткового рахунку [PERSON] за картою [NUMBER] були списані грошові кошти у розмірі 11 621,61 грн. Незважаючи на неодноразові вимоги позивача та його дружини, грошові кошти банком повернені не були. Проте, даний платіж не був відображений в архіві платежів «Приват24». Також позивач не одержав безкоштовне СМС - повідомлення про списання вказаних грошових коштів. Згідно з доводами позивача, після спроби проведення першого SWIFT-платежу, що не був відображений у системі «Приват24», ним також проведений другий платіж, який після цього він скасував. Вказаний платіж відображений в архіві платежів системи «Приват24» та має статус «забракований» . Аналогічно цьому платежу перший платіж також мав би статус забракований, але все одно мав бути відображений у системі «Приват24». Порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка полягає у тому, що електронна система банку визначила перший проведений позивачем платіж як не проведений, що створило не лише у позивача, а й у операціоніста банку реальне уявлення про цей платіж як не проведений, внаслідок чого позивач вживав інші заходи, пов'язані зі сплатою другого платежу та скасуванням саме другого платежу, та не реалізував своє право на скасування першого платежу. Представник відповідача у судовому засіданні і у своїх письмових запереченнях підтвердив факт про те, що банком здійснено списання грошових коштів у розмірі 11 621,61 грн. Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача, в яких він вказує, що після звернення позивача [PERSON] через 5 годин після списання його коштів з рахунку, це вже занадто пізно для скасування переказу, бо кошти списалися миттєво. Згідно скріншоту з Приват24 , який надав до своїх пояснень [PERSON] на заперечення відповідача встановлено, що SWIFT -платіж не відноситься до миттєвого переказу, а також він не відноситься навіть до термінового платежу і обробляється від 1 до 5 робочих днів і тільки у робочий час. Суд вважає доведеною вину банку у тому, що переказ [PERSON] відкликаний не був і грошові кошти в сумі 11 621,61 грн. позивачу не повернуто. Крім того, суд вважає, що посилання відповідача у своїх запереченнях на те, що він є неналежним відповідачем, є грубим порушенням норм матеріального права, оскільки правовідносини виникли саме між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», і сааме відповідач по справі повинен нести цивільну відповідальність за порушення прав клієнта - [PERSON] Також у своїх заперечення представник відповідача помилково тлумаче висновку ухвали ВССУ від 17.09.2014 р.: позовні вимоги [PERSON] стосуються саме невиконання відповідачем його розпорядження щодо скасування переказу, а не, як це тлумаче відповідач, отримання чи не отримання грошових коштів в Греції.Своїм скасуванням переказу [PERSON] мав намір повернути кошти і щоб вони не були перераховані до Греції. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пункту 3.3 Правил здійснення переказів фізичних осіб за межі України і по Україні за поточними валютними неторговельними операціями та їх виплати в Україні невиконання банками функцій агента валютного контролю та порушення вимог цих Правил тягне за собою відповідальність згідно із законодавством України. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про законність, обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині стягнення з відповідача завданих збитків у розмірі 11 621,61 грн. Судом визнані законними та обґрунтованими в порядку статей 79, 84 ЦПК України витрати на правову допомогу за підготовку, написання та подання позовної заяви до суду, у розмірі 1000,00 грн. (у матеріалах справи містяться копії договору, рахунку, акта, виписки з ЄДР, диплома, квитанції на оплату). В цій частині суд не приймає доводи відповідача щодо неможливості задоволення позовних вимог. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та кримінальних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати в місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Тому, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов свої докази у судовому засіданні і є всі правові підстави для його задоволення.

Outcome: approved