Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

У грудні 2018 року Моторне (транспорте) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Позов обгрунтовує тим, що 29 червня 2016 року в м. Бобринець [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ, номерний знак [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості для руху, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Шевролет, номерний знак [NUMBER], що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП. Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 липня 2016 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, 29 червня 2016 року власник пошкодженого транспортного засобу CHEVROLET Lacetti NF 193 [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, які йому сплачено 08.12.2016 року. Враховуючи, що [PERSON] як особа, визнана судом винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди добровільно не відшкодовує страхові витрати, позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення понесених витрат в порядку регресу. Від представника позивача - [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на підставі поданих доказів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що по вказаній дорожньо-транспортній пригоді сплатив штраф відповідно до постанови суду, однак не вважає себе винним в дорожньо-транспортній пригоді. Відсутність полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди обґрунтував тим, що як учасник АТО має право керування транспортним засобом без полісу. Відзив на позов не надав. Докази на підтвердження заперечень проти позову до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 липня 2016 року, яка набрала законної сили 05.08.2016 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з тих підстав, що 29 червня 2016 року об 11 годині [PERSON] в м. Бобринець Кіровоградської області по вул. Вознесенська (Дзержинського) керував автомобілем ВАЗ 21074, номерний знак [NUMBER], здійснюючи рух заднім ходом від магазину «Файно Маркет», створив небезпеку для водія автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 193, номерний знак [NUMBER] та допустив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с.6-7). Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки (ч. 2\~ст. 1187 ЦК України). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Шевролет, номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] в порушення вимог п.21.1 ст. 21 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не була застрахована. Відповідно до заяви від 22.08.2016 року, [PERSON] звернувся до МТСБУ з проханням виплатити страхове відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу при ДТП, що сталася 29.06.2016 року та перерахувати суму на його розрахунковий рахунок (а.с.4). Згідно пп.39.2.1 п.39.2 ст. 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її завдання транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно Звіту № 16-048 про експертну оцінку колісного транспортного засобу, складеному 18.08.2016 року субєктом підприємницької діяльності фізичною особою [PERSON], вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля CHEVROLET Lacetti NF 193, номер знак [NUMBER], з урахуванням зносу становить 19862 грн. 24 коп. (а.с.7-12). Згідно Наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 9699 від 07.12.2016 року, на підставі ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] призначено виплату в рахунок відшкодування заподіяної шкоди у сумі 19862 грн. 24 коп. (а.с.21), та згідно платіжного доручення № 9699рв від 08 грудня 2016 року йому перераховано вказану суму (а.с.22). З листа-повідомлення за вих. № 3/1-05/32066 від 07.12.2016 року вбачається, що МТСБУ зверталося до відповідача [PERSON] з пропозицією у добровільному порядку здійснити перерахування суми сплаченого страхового відшкодування в загальній сумі 21162 грн. 24 коп. на рахунок МТСБУ, яка складається з витрат на страхове відшкодування потерпілому в розмірі 19862 грн. 24 коп. та витрат на послуги аварійного комісара в розмірі 1300 грн. (а.с.23), але вимоги позивача не були виконані. Відповідно до п.38.2, п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, до яких відповідач не належить. Такі ж положення закріплені у статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи, що здійснивши регламентну виплату на користь володільця пошкодженого автомобіля МТСБУ було виконано покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Після проведення вказаних виплат у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до винної особи - відповідача. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 21162 грн. 24 коп., а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати позивача по оплаті судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved