Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

у вересні 2021 р.позивачізвернулисядо суду зпозовнимивимогами простягнення в солідарному порядку з відповідачів майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в розмірі по 6100 грн. 00 коп. кожному, моральної шкоди в розмірі по 1000 грн. кожному, витрат на проведення експертного дослідження в сумі по 750 грн. 00 коп. кожному позивачу та витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно акту огляду від 23.07.2021 у квартирі позивачів сталося залиття, внаслідок пошкодження (корозії) стоякового трубопроводу гарячого водопостачання на кухні квартирі [ADDRESS] , де також було виявлено залишки самовільно улаштованого короба навколо стоякових трубопроводів. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до звіту про незалежну оцінку майнових прав, збитки, завдані внаслідок залиття становлять 24400 грн. 00 коп. Послуги з виготовлення звіту становлять 3000 грн. 00 коп. Крім того, внаслідок залиття позивачам завдано моральної шкоди, яка полягає в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу пошкодженого майна, яке стало непридатним для використання без проведення ремонтних робіт. Внаслідок залиття порушено звичний спосіб життя позивачів. У добровільному порядку відповідачі завдану шкоду не відшкодовують. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2021 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 56-57). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2021 перейдено зі спрощеного провадження в судове засідання з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 75-76). 29.10.2021 представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» подав відзив на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог просить відмовити, зазначає, що комунальне підприємство не є виконавцем комунальних послуг, не є стороною такого договору, відповідач надає житлову послугу. Відповідачем не вчинялися дії, що призвели до затоплення квартири позивачів. Залиття сталося внаслідок пошкодження трубопроводу ГВП у квартирі [ADDRESS] , внаслідок замурування металевого трубопроводу у гіпсокартонний короб. Крім того, розмір заподіяної майнової шкоди є завищеним, розрахований без ступеню зносу оздоблення та матеріалів, що були пошкодженні. А розмір моральної шкоди не підтверджений належними доказами (а.с. 77-80). 01.11.2021 позивачі подали відповідь на відзив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Зазначили, що саме на виконавця послуг, належить обов`язок щодо утримання внутрішньобудинкових мереж в належному технічному стані. Посилання у відзиві на звіт про оцінку майнових прав, як неналежний доказ, є безпідставним, оскільки розмір заподіяної шкоди визначений відповідно до вимог нормативної документації, заявлена позивача суми збитків відповідачем належними доказами не спростована (а.с.84-89). 18.11.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , у задоволенні позовних вимог, заявлених до нього, просить відмовити. Зазначає, що наданий позивачами акт не відповідає вимогам чинного законодавства, не містить причин залиття квартири, даних про власника квартири, висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Утримання стоякового трубопроводу не належить до обов`язку власника квартири. Крім того, квартира відповідача також постраждала від затоплення (а.с. 100-103). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.11.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 118). 29.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] , позивачі зазначають, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами відсутності вини відповідача у залитті квартири позивачів, не надано інших доказів щодо розміру спричиненої майнової шкоди, а тому він несе відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок залиття (а.с. 128-132). Позивачі у судовомузасіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзиви. Інші позивачі у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, заяви про слухання справи не надходило. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав їх необгрунтованості та безпідставності. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином (а.с. 65, 116), причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 22). 23.07.2021 членами комісії в складі головного інженера, майстра ремонтної дільниці, майстерат.д. №7, слюсара-сантехніка складено акт про, те, що у квартирі [ADDRESS] сталося залиття, виявлено плями після залиття, причиною якого є пошкодження (внаслідок корозії) стоякового трубопроводу гарячого водопостачання на кухні у квартирі [ADDRESS] , де також виявлено залишки самовільно улаштованого короба навколо стоякових трубопроводів. Акт затверджений начальником ЖЕД-6 (а.с. 23). Відповідно до звіту про незалежну оцінку майнових прав від 05.08.2021, ринкова вартість матеріального збитку становить 24400 грн. 00 коп. (а.с. 24-37). Відповідно до договору №1341 на проведення незалежної оцінки від 30.07.2021, вартість послуг складає 3000 грн. 00 коп. (а.с. 41). 11.08.2021 між ПП «Експертзабезпечення» та [PERSON] укладено акт №1341 здавання-прийняття виконаних робіт. Замовником прийнято від останнього квитанцію до прибуткового касового ордеру №104 про сплату послуг на суму 3000 грн. 00 коп. (а.с. 42). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язкузі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витратимають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковомузв`язку з порушенням. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізично або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже у сфері дії інституту відшкодування шкоди встановлена презумпція вини особи, яка завдала шкоди. Цій особі надається право спростувати цю презумпцію. Якщо у процесі розглядусправи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільногопроцесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та їїрозмір. Факт залиття квартири, власниками якої є позивачі, підтверджується актом від 23.07.2021. Оцінка вказаних доказів в їх сукупності, вказує на те, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось внаслідок пошкодження (внаслідок корозії) стоякового трубопроводу гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] , належній [PERSON] , де також виявлено залишки самовільно улаштованого короба навколо стоякових трубопроводів. Така вина полягає у бездіяльності [PERSON] у проведені своєчасного ремонту та заміні санітарно-технічних приладів і пристроїв. Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Згідно зі ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Таким чином, позивачами доведена протиправність дій відповідача [PERSON] , що призвело до залиття їх квартири позивачів та заподіяння їм майнової шкоди, розмір якої визначений на підставі звіту. При цьому, [PERSON] не спростувано належними та допустимими доказами відсутності вини у залитті квартири позивачів. Посилання відповідача на те, що акт від 23.07.2021 є неналежним доказом, суд відхиляє, оскільки вказаний акт відповідає вимогам, встановленими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», містить повну інформацію про причину залиття та квартиру, з якої воно сталося, інші відомості у відповідності до вимог законодавства, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами. Крім того, суд критично ставиться до посилань відповідача стосовного того, що внаслідок залиття квартири позивачів, постраждало також нерухоме майно відповідача, оскільки долучені до матеріалів справи фотороздруківки, не містять відомостей щодо дати їх виготовлення а також те, що на них дійсно зображено квартиру відповідача. Крім, того, відсутні відомості того, що відповідач звертався до уповноважених осіб щодо складення відповідного акту та встановлення причин залиття, тощо. З огляду на викладене, з відповідача [PERSON] підлягає відшкодування завданої позивачам майнової шкоди в розмірі 24400 грн. 00 коп. та витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 3000 грн. 00 коп. При цьому, суд звертає увагу, що стягнення витрат на експертне дослідження підлягає відшкодуванню на користь [PERSON] , оскільки відповідно до квитанції від 11.08.2021 саме ним здійснювалась оплата даних послуг (а.с. 42). При цьому, враховуючи, що причиною залиття квартири позивачів є встановлена судом наявність вини [PERSON] , а тому пред`явлені позовні вимоги до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» не підлягають задоволенню, останні не є належними відповідачами в межах даного спору. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У п.9 вказаної постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативоючи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням того, що при розгляді справи встановлено склад цивільного правопорушення, за наявності якого наступає відповідальність заподіювача шкоди, в тому числі й моральної, також обставин наявності пошкодженого майна, що призвело до порушення звичайного укладу життя позивачів, докладання додаткових зусиль для відновлення житла, яка триває до цього часу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі по 1000 грн 00 коп. на користь кожного з позивачів. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial