Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просила усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації відповідачки у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29 серпня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], вона купила у [PERSON] вищевказану квартиру. Згідно п. 11 договору продавець квартири зобов'язалась звільнити квартиру та знятися з реєстрації. До теперішнього часу відповідачка своє зобов'язання за договором не виконала, хоча і залишила квартиру, але з реєстраційного обліку в ній не знялась. Наявність реєстрації відповідачки у квартирі порушує права позивачки як власника. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи і надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29 серпня 2013 року між [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], та позивачкою, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON]. (а.с. 4). Відповідно до п. 11 вказаного договору представник продавця зобов'язується, зокрема, знятися з реєстраційного обліку в строк до 29.10.2013 року. Станом на день звернення до суду [PERSON] із позовом [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], не знялася, про що свідчить довідка з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС, УДМС України в Харківській області від 30.12.2013 року. (а.с. 13) Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 КПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, реєстрація у квартирі інших осіб, які не є членами сім'ї власника житла - позивачки по справі, обмежує право користування власністю останньої, а тому підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою у спосіб - зняття з реєстрації відповідачки. Згідно ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати - судовий збір в сумі 229,41 грн. Зайво сплачений судовий збір у розмірі 14,60 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню позивачці.

Outcome: approved