Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій», третя особа: ТОВ «Авераж», в якому просила ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача виключити з її кредитної історії інформацію про грошове зобов`язання перед ПАТ «Фідо Банк». Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 березня 2013 р. вона з ПАТ «Фідо Банк» уклала кредитний договір № 1335638660801040. У зв`язку з інфляційним процесами 2014-2015 р.р. у позивача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту на суму 33 892,58 грн. Згідно з наданої ліквідаційним комітетом ПАТ «Фідо Банк» інформації право вимоги за кредитним договором позивача було переуступлено третій особі ТОВ ФК «Авераж». Спроби позивача з`ясувати у нового кредитора порядок погашення заборгованості протягом 2016-2017 р. виявилися марними, оскільки її письмові запити, адресовані на юридичну адресу третьої особи, повернулися без вручення, за закінченням терміну зберігання. Випадково у 2015 р. позивачу стало відомо про подальше відчуження третьою особою права вимоги за кредитним договором позивача на користь нерезидента України ТОВ «ЮК «Правові ініціативи» (Російська Федерація). Письмові звернення позивача уже до третього кредитора також повернулися на її адресу без вручення, з позначкою поштового відділення, що ТОВ «ЮК «Правові ініціативи» - «вибуло». Позивач вказує, що жоден з учасників угод про переуступлення прав її боргу не надав документів, які б засвідчували перехід права вимоги, суму заборгованості та способи її погашення. При цьому, позивач наголошує, що на момент укладення кредитного договору вона тривалий час проживала у м. Києві, хоча була зареєстрована в АРК, була працевлаштована, і до сьогодні вона користується номером мобільного телефону, що був вказаний у анкеті при оформленні кредитного договору. За ситуації, що склалася, маючи намір, можливість та бажання погасити заборгованість за кредитним договором № 1335638660801040 від 22 серпня 2013 р. позивач позбавлена шансу це зробити в силу відсутності у неї інформації про дійсного кредитора та права його вимоги до позивача. Зважаючи на те, що у позивача відсутні зобов`язання із погашення кредитної заборгованість перед фінансово-кредитними установами - резидентами України, позивач вважає, що розміщення інформації на ресурсах відповідача про наявність непогашеної кредитної заборгованості не відповідає дійсності, а тому, є неправомірним, впливає на її ділову репутацію перед партнерами та можливість залучення кредитних коштів для ведення бізнесу. Ухвалою суду від 17 грудня 2018 р. позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем 17 січня 2019 р. Ухвалою судді від 18 січня 2019 р. у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (далі - Закону) ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Судом встановлено, що 22 серпня 2013 р. між позивачем [PERSON] та ПАТ «Фідо Банк» було укладено кредитний договір № 1335638660801040. З матеріалів справи вбачається, що всі права грошової вимоги Банку за кредитним договором № 1335638660801040 було відступлено ТОВ «ФК «Авераж» (а.с.10-11, 15). 27 березня 2015 р. ТОВ «ФК «Авераж» відступило право вимоги за кредитним договором № 1335638660801040 ТОВ «Юридична компанія «Правові ініціативи» (Російська Федерація) (а.с. 16). Як вбачається з матеріалів справи в Єдиному реєстрі наявності кредитної історії, формування та ведення якого здійснюється відповідачем, в кредитній історії позивача наявна інформація про заборгованість позивача перед ПАТ «Фідо Банк» за кредитним договором від 22.08.2013 р. Даний договір перебуває в статусі «продан». Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідача виключити з його кредитної історії інформацію про грошове зобов`язання позивача перед ПАТ «Фідо Банк», позивач посилається на те, що у нього відсутні зобов`язання із погашення кредитної заборгованість перед фінансово-кредитними установами - резидентами України. Відповідно до ст. 10 Закону Бюро вилучає з кредитної історії інформацію, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 7 (відомості про грошове зобов`язання суб`єкта кредитної історії), у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними. Разом з тим, на жодну з вищевказаних підстав позивач у позовній заяві не посилається та доказів цього не має. Крім того, заміна кредитора у зобов`язанні не звільняє боржника від виконання своїх кредитних зобов`язань. У разі, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, то ризик настання несприятливих наслідків, відносно себе, несе новий кредитор (ст. 516-519 ЦК України). Доводи позивача, що відсутність зобов`язання із погашення кредитної заборгованість перед фінансово-кредитними установами - резидентами України є підставою для вилучення з його кредитної історії інформації про грошове зобов`язання є хибними та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки будь-яких порушень прав, свобод чи законних інтересів позивача не встановлено, позовні вимоги позивачем не доведені, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed