Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

У вересні 2019 року представник органу опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [PERSON] , який є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов`язків, ухиляється від виховання дитини, матеріально її не підтримує. Просив суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації підтримав позов і просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язків батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 164 вказаного кодексу, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, матеріально її не забезпечує, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її життям, фактично без поважних причин самоусунувся від своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини. Саму дитину [PERSON] рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2019 року відібрано від матері [PERSON] та передано Заставнівській районній держадміністрації як органу опіки та піклування. Наказом служби у справах дітей Заставнівської районної держадміністрації малолітнього [PERSON] . взято на первинний облік як дитину, залишеного без батьківського піклування та тимчасового влаштовано в сім`ю його бабусі [PERSON] .. З розрахунку виконавчого провадження № 34328708, проведеного Новоселицьким ВДВС станом на 16 серпня 2019 року вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання свого сина [PERSON] складає 40669 гривень 50 копійок. 20 червня 2019 року [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування із нотаріально посвідченою заявою про позбавлення його батьківських прав стосовно дитини [PERSON] .. Відповідно до рішення органу опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації № 46 від 05 липня 2019 року відповідача доцільно позбавити батьківських прав щодо його дитини. Згідно шостого принципу декларації ООН прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею дев`ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виховання своєї дитини, матеріально не забезпечує її, не спілкується з нею та не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по справі у виді судового збору. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 165 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved