Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У грудні 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном, про виселення осіб, про відшкодування збитків, моральної шкоди та стягнення сум за житлово - комунальні послуги. У січні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] як законного представника [PERSON], треті особи : Шевченківський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація в інтересах Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні квартирою. Ухвалою суду від 03.03.2015 року вищезазначені справи були об'єднані в одне провадження. Свої позовні вимоги позивачі [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] обґрунтовують тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS] в якій і зареєстровані. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2010 року відповідачу [PERSON] виділено у власність ? частину цієї квартири та у кінці травня 2010 року позивач [PERSON] не протидіяв її вселенню з дітьми до квартири. Перед вселенням відповідача [PERSON] позивач [PERSON] зробив капітальний ремонт квартири, вартість якого становила 608197,20 грн. та оплачений його особистими коштами. 30.10.2014 року позивачі приїхали у квартиру з метою перевірки стану свого майна, але не змогли зайти до квартири. З розповідей сусідів дізналися, що окрім відповідача [PERSON] з червня 2010 року в квартирі проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], дозвіл на проживання яких позивачі не надавали. Позивачі вважають, проживання певний час, протиправне користування їх майном є порушенням їх цивільного права відповідачами, а тому позивачі мають право на відшкодування розміру упущеної вигоди, яка полягає в тому, що вони могли здавати ? частину квартири в оренду, щонайменше отримувати 12000,00 грн. щомісяця, а сума за 50 місяців складає 636000,00 грн. Діями відповідачів позивачам також завдано моральної шкоди, яку вони оцінюють в 45000,00 грн. Також позивачем [PERSON] сплачено за опалення квартири 12955,32 грн. та за житлові послуги 12732,72 грн., а відповідачі повинні солідарно повернути ці кошти. Тому позивачі просили суд усунути перешкоди у користуванні майном позивачам, а саме 1/2 житлової квартири [ADDRESS] та зобов'язати відповідачів передати ключі від квартири, та заборонити відповідачам вчиняти будь які дії, що можуть перешкоджати володіти, користуватися та розпоряджатися позивачам 1/2 житлової квартири [ADDRESS]; позбавити права володіння та користування відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] жилим приміщенням житлової квартири [ADDRESS] та надати судову заборону; виселити з житлової квартири [ADDRESS] відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та надати судову заборону; стягнути з відповідачів упущеної вигоди на користь позивачів суму у розмірі по 212000,00 грн. кожному позивачу солідарно; стягнути з відповідачів розмір моральної (немайнової) шкоди на користь позивачів суму у розмірі по 15000,00 грн. кожному позивачу солідарно; стягнути з відповідачів на користь позивачів 12955,32 грн. за фактично отримання опалення квартири де вони фактично проживають солідарно; стягнути з відповідачів на користь позивачів 12732,72 грн. за фактично отримання житлових послуг квартири де вони фактично проживають солідарно; покласти судові витрати на відповідачів солідарно. В судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] не визнав, суду пояснив, що доводи позивачів щодо постійного проживання в [ADDRESS] відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] не відповідають дійсності, є надуманими та необґрунтованими, суду не надано належних та допустимих доказів за іншими позовними вимогами. Позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкоди у користуванні належним [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності квартири [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації [PERSON], 2013 року народження та стягнення понесених нею витрати по сплаті судового збору, підтримав. Суду пояснив, що реєстрація [PERSON] та [PERSON] відбулась без відома [PERSON], про що вона дізналась 31.10.2014 року. Після звернення [PERSON] до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації та проведеної перевірки, реєстрацію [PERSON] було скасовано. За зазначених обставин дитина [PERSON] залишається без догляду та піклування її матері [PERSON], що грубо порушує її права. [PERSON] проживає в даній квартирі зі своїми дітьми, 2003 та 2006 року народження, а реєстрація однорічної дитини в квартирі, де не зареєстрована її мати, проте, піклування та догляду якої дитина буде постійно потребувати, створить додаткові перешкоди у користуванні спірною квартирою та буде створювати додаткові конфліктні ситуації. Представник третьої особи Відділу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні пояснила, що для захисту прав дитини необхідно залишити її реєстрацію. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду оповіщені у встановленому законом порядку, у судові засідання не з'являлися, про поважність причин неявки суд не повідомляли та не просили розглядати справу у їх відсутність, свого представника до суду не направили, заперечення проти позову не подавали. Представник третьої особи Шевченківського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду лист, в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2010 року виділено у власність [PERSON] ? частину [ADDRESS], виділено у власність [PERSON] ? частину [ADDRESS], вселено [PERSON], [PERSON], [PERSON] в дану квартиру та зобов'язано [PERSON] надати [PERSON] ключі від цієї квартири. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст. 356 ЦК України). Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст. 358 ЦК України). Зважаючи на те, що позивачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження отримання ними від відповідачів взаємної згоди на ремонтні роботи та розмір коштів, які були витрачені на такі роботи та інші послуги, суд вважає доводи позивачів з даного приводу безпідставними. Крім того, позивачами не надано суду жодних доказів оплати за опалення квартири та житлово - комунальних послуг. Також не було доведено при розгляді справи, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 2010 року постійно проживають в [ADDRESS] та перешкоджають позивачам користуватися даною квартирою. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1 ст. 23 ЦК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст. 60 ЦПК Українти). Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, а також те, що позивачами [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення всіх позовних вимог. Позовні вимоги [PERSON] також не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Батьками [PERSON], [INFO] є позивачі [PERSON] та [PERSON], які перебувають у зареєстрованому 25.11.2012 року шлюбі. [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2010 року та зареєстрований в цій квартирі з 25.05.2006 року. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст. 160 СК України). Згідно наданого Шевченківським РВ ГУДМС України в м. Києві висновку службової перевірки відносно незаконної реєстрації місця проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] від 01.11.2014 року, встановлено, що 08.10.2014 року до Шевченківського РВ ГУДМС України в м. Києві надійшла заява від [PERSON] про реєстрацію місця проживання в даній квартирі та вона була зареєстрована на підставі заяви зі згодою одного з власників [PERSON]. 01.11.2014 року до Шевченківського РВ ГУДМС України в м. Києві звернулась [PERSON] із заявою про неможливість реєструвати будь-яких осіб без її згоди та надала рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2010 року. Після проведеної перевірки встановлено, що на заяві про реєстрацію місця проживання [PERSON] відсутня згода другого власника квартири - [PERSON] тому реєстрація проведена неправомірно та скасована, про що повідомлено заявника. Відділ адресно - довідкової роботи ГУДМС України в м. Києві 12.03.2015 року повідомив суду, що [PERSON], [INFO] внесена до талону відомостей про реєстрацію місця проживання батька [PERSON], [INFO] року народження, який зареєстрований за адресою : [ADDRESS]. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована у відповідності до вимог ч. 1 ст. 160 СК України за адресою реєстрації свого батька [PERSON], її мати [PERSON] також була зареєстрована за даною адресою, але її реєстрація скасована, а оскільки, питання щодо місця проживання дитини визначається за згодою батьків, тому відсутні підстави для зняття з реєстрації [PERSON].

Outcome: dismissed