Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 01 листопада 2002 року по 01 квітня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з нею. Посилаючись на те, що відповідач після розірвання шлюбу участі у вихованні дитини не приймає, його місцезнаходження невідомо, у зв'язку з чим неможливо отримати його згоди на виїзд дитини за кордон, позивач просить просить: надати дозвіл на виїзд із України [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON] кожного календарного року до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, а саме: Російської Федерації, Республіки Білорусь, країн Європи та/або Європейського союзу, в тому числі, але не виключно, до Республіки Болгарія, Республіки Румунія, Республіки Австрія, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Грецької Республіки, Королівства Іспанії, Короліства Данії, Королівства Норвегії, Королівства Швеції, Італійської Республіки, Республіки Кіпр, Федеративної Республіки Німеччини, Республіки Польща, Республіки Словаччина, Республіки Угорщина, Фінляндської Республіки, Французької Республіки, Чеської Республіки, Литовської Республіки, Латвійської Республіки, Естонської Республіки, Королівства Нідерландів, Турецької Республіки, Республіки Хорватія, Чорногорії, Арабської Республіки Єгипет, Грузії, Тунісу, Об'єднаних Арабських Еміратів, Королівства Таїланд, Республіки Індія, Сполучених Штатів Америки,, Канади, а також країн Шенгенської візи до досягнення дитиною 16-річного віку. Крім того, просить дозволити оформлення (виготовлення) проїзних документів на дитину без згоди (заяви) батька. У судове засідання позивач не з'явилась, повідомивши письмово про розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони з 01 листопада 2002 року по 01 квітня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про одруження, розірвання шлюбу та народження. Згідно із частиною третьою статті 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Частиною першою статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що документами, які дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; проїзний документ дитини. У частині другій статті 4 зазначеного Закону встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Підпунктом 1 пункту 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі - Правил) передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пунктів пропуску. За змістом підпункту 2 пункту 4 вказаних Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків може здійснюватися на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на наведене та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини суд вважає за можливе задовольнити позов, надавши дозвіл на виїзд за кордон без згоди батька у період шкільних канікул. На підставі викладеного та

Outcome: approved