Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про визнання безвісно відсутнім її сина [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Дніпропетровська, РНОКПП [NUMBER] , посилаючись на те, що 10 червня 2007 року її син вийшов з дому та до теперішнього часу не повернувся. Заявник з цього приводу зверталась до Індустріального районного відділу УМВС України в Дніпропетровській області, однак до теперішнього часу його місцезнаходження не відоме. Син заявника [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Визнання його безвісно відсутнім необхідно заявнику для зняття з реєстраційного обліку. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Дніпропетровська, РНОКПП [NUMBER] , безвісно відсутнім. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2019 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Слюсар Л.П. Протоколом попереднього відбору присяжних від 23 грудня 2019 року, попередньо відібрані присяжні [PERSON] та [PERSON] . Протоколом автоматизованого визначення присяжних від 23 грудня 2019 року, присяжними у справі визначено: [PERSON] та [PERSON] В. [PERSON] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 24 грудня 2019 року заяву [PERSON] про визнання особи безвісно відсутньою, прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження з призначенням до розгляду колегіальним складом суду. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що вона разом з двома синами та онукою зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На даний час фактично разом із нею проживають син [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] . В свою чергу син [PERSON] пішов з дому 10 червня 2007 року. З цього часу від нього не було ніяких повідомлень, працівниками поліції не встановлено місце його перебування. Просила задовольнити подану заяву. Представник заінтересованої особи Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причина неявки не відома. Суд, заслухавши заявника, свідка [PERSON] , дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджено відповідним записом в графі «Мати» копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25 березня 2009 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 09 грудня 1977 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила свою прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.11), що свідчить про те, що [PERSON] доводиться матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 14171 від 11 грудня 2019 року, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 26 лютого 1982 року та є уповноваженим власником квартири, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за вказаною адресою з 25 липня 1996 року та є співвласником квартири, [PERSON] , [INFO] з 29 вересня 2003 року та є сином співвласника та [PERSON] , [INFO] з 12 листопада 2019 року, яка є онукою (а.с.10). Згідно довідки Індустріального районного відділу УМВС України в Дніпропетровській області № 45/а4 від 21 вересня 2008 року, [PERSON] зверталась до відділу поліції за фактом безвісного зникнення свого сина [PERSON] та до теперішнього часу місцезнаходження останнього не встановлено (а.с.7). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є рідним братом [PERSON] по лінії матері та з моменту його зникнення влітку 2007 року, більше з ним не спілкувався та не підтримував жодних стосунків, місцезнаходження останнього йому невідоме. Відповідно до ст.293 ч.2 п.3 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно зі ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Суд звертає увагу, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц). Відповідно до статті 315 ЦПК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту визнання особи безвісно відсутньою для заявника має юридичне значення, оскільки дозволить вирішити питання пов`язані з реєстрацією [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З огляду на наведене, враховуючи, що заявником доведено належними та допустимими доказами відсутність [PERSON] , [INFO] , в останньому місці його постійного проживання та за місцем реєстрації близько 12 (дванадцяти) років, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ст. 45 ЦК України,ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місце перебування цієї особи, суд, за місцем перебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved