Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У жовтні 2013 р. ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 01.08.2006 року між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] банком «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 (трьох тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що відповідачка [PERSON], підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, це підтверджується підписом у заяві. Копії умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Відповідачка, взяті на себе за договором кредиту зобовязання не виконує належним чином, у звязку з чим станом на 30.09.2013 року за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 23063,81( двадцять три тисячі шістдесят три) гривні 81 копійок, яка складається з наступного: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~5460,38 грн. заборгованість за кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~16028,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; А також позивач вказує, що відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг даного договору, який [PERSON] порушив, нараховані штрафи, а саме: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~500, 00 грн. штраф (фіксована частина); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1074,47 грн. штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованості у розмірі 23063,81 гривень за кредитним договором №б/н від 01.08.2006 р. та судовий збір в сумі 230,64 (двісті тридцять) гривень 64 копійок. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON], яка діяла на підставі довіреності №3633-О від 18.09.2013 р., позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала аналогічні пояснення в суді, крім того просила долучити до матеріалів справи копії документів, а саме: копія заяви [PERSON] від 18.09.2006 р. про збільшення ліміту по кредитній картці№4149605350917357 до 3900 гривень; копія паспорту виданий на імя [PERSON], наданий відповідачкою банку; копія витягу з рахунку №4149605350917357, на підтвердження того, що відповідачка користувалась кредитним рахунком. Всі копії документів були завірені належним чином та долучені до матеріалів справи. Відповідач в судове засідання не зявився, але до канцелярії суду надав свої заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, тому укладений договір між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] є нікчемним. 01.08.2006р. відповідачкою [PERSON] була заповнена заява на отримання кредитної картки на суму 3000,00 грн., яку вона отримала, але самого договору та умов до нього вона не підписувала і не була ознайомлена. Крім того, відповідачка вказала, що вона здійснила останній платіж у 2008 році, яким погасила всю заборгованість по кредитній картці, а сплати в період з 2011 р. по 2013 р. по кредитній картці вона не здійснювала та не могла, бо строк дії кредитної картки закінчився та сама картка була видана на імя [PERSON] Відповідачка вважає позовні вимоги не обґрунтованими з наступних підстав: у позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачка повинна була сплачувати щомісячно кредит, але графіку погашення кредиту не надав. Також позивач вказує, що відповідачка підтвердила свою згоду, підписав заяву разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, що складає договір, але підтвердження того, що відповідачка була ознайомлена з даними документами під підпис не надав. Відповідачкою також було надано через канцелярію суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій вона зазначає, що строк дії кредитної картки складає 3 роки, а саме до 01.08.2009 року, а позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду після спливу 4 років. На підставі ст. 257 ЦК України строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст..259 ЦК України позовна давність може бути змінена за домовленістю сторін. Договрі про збільшення строків позовної давності укладається у письмовій формі. Тому на підставі вищевикладеного відповідачка [PERSON] просила суд застосувати строки позовної давності та відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в позові. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників розгляду, приходить до висновку, що вимоги Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] Банку «Приватбанк» є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Крім того позивач ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на ст.599, 526, 527, 530 ЦК України, де зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а також, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязується надати грошові кошти позичальнику в даному випадку відповідачу [PERSON] у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник в свою чергу, зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.6.5. умов надання банківських послуг даного договору, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6. умов надання банківських послуг, позичальник зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банка виконати зобовязання з повернення кредиту( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6. умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 (сто двадцять) днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 (пятсот) гривень + 5% від суми позову. Позивач зазначає, що взяті на себе за договором кредиту зобовязання [PERSON] не виконує належним чином, у звязку з чим станом на 30.09.2013 року за кредитним договором укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та нею. виникла заборгованість в сумі 23063,81( двадцять три тисячі шістдесят три) гривні 81 копійки, яка складається з наступного: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~5460,38 грн. заборгованість за кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~16028,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; А також позивач вказує, що відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг даного договору, який [PERSON] порушив, нараховані штрафи, а саме: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~500, 00 грн. штраф (фіксована частина); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1074,47 грн. штраф (процентна складова). Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» вважає, що він свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі встановленому договором, а саме в сумі 3000,00 (три тисячі) гривень , і тому просить стягнути з відповідачуи [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 23063,81 грн. за кредитним договором №б/н від 01.08.2006 року та судові витрати. Розглядаючи спір, обґрунтований порушенням стороною умов договору (неналежне виконання зобов'язання), та запереченням іншою стороною наявності кредитних правовідносин, відповідно до положень ст. 214 ЦПК України суд, перш за все, мав з'ясувати дійсні права та обов'язки, що виникли між сторонами, а вже після цього з'ясовувати порушення стороною зобовязання. В силу ст.202 ЦК України правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Так із матеріалів справи вбачається, що відповідачкою [PERSON] була заповнена бланкова заява про надання їй кредитної картки з кредитним лімітом в розмірі 3000,00 грн., в якій вона була ознайомлена і згодна з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами банку, дала згоду на те, що дана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами банк складає між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послу, про що свідчить її підпис. В матеріалах справи знаходиться витяг з карткового рахунку №4149605350917357 відкритий на імя [PERSON], який підтверджує, що відповідачка дійсно користувалась цим рахунком та сплачувала заборгованість за ним до 07.08.2013 р. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, але може бути збільшена за домовленістю сторін, згідно ст.259 ЦК України. Договір про збільшення строку позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення строку дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором. У відповідності з вищевикладеним, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що оскільки між сторонами був укладений кредитний договір, а позичальник [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі виконувала взяті на себе зобовязання щодо погашення відсотків за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є законними, достатнім чином обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved