Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що з 1998 року вона спільно проживала разом з [PERSON] без державної реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання їх сина який є повнолітнім, однак продовжує навчання, не надає. Тому, вона просить суд стягувати з [PERSON], на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчатися, аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи із дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання чи до досягнення сина двадцятитрьохрічного віку, у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала через канцелярію суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі та без участі її представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував, що з нього стягували аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчатися у розмірі 1000 гривень та просив справу розглянути без його участі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого на підставі актового запису за № 14 складеного 03 грудня 1999 року виконкомом Чапаєвської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, він народився 09 вересня 1999 року від батьків [PERSON] і [PERSON]. Згідно свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER], виданого виконкомом Чапаєвської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області 03.12.1999 року, на підставі актового запису про встановлення батьківства №05, вбачається, що [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON], який народився [INFO] у громадянки [PERSON]. Відповідно до довідки №292 від 12 вересня 2017 року, виданої державним навчальним закладом «Цебриківський професійний аграрний ліцей», [PERSON] навчається в державному навчальному закладі «Цебриківський професійний аграрний ліцей», ІІ атестаційний рівень, на ІІІ курсі з професії кухар; офіціант. Термін закінчення навчання 30.06.2018 рік. Відповідно до довідки про склад сім'ї, наданої Воробіївською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, до складу сім'ї [PERSON] входить син [PERSON], [INFO]. За положенням ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з кими проживають повнолітня дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON], який ще не досяг віку 23 років; фактично проживає з матір'ю [PERSON]; навчається денно державному навчальному закладі; фактично перебуває на утриманні матері, яка несе витрати на його проживання. Встановивши всі обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON], як особа, що продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 141 СК України, встановлена рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини. Суд приймає до уваги визнання відповідачем позовних вимог, тому з урахуванням встановлених обставин, вважає, що позивачка у зв'язку з продовженням навчання дитини потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може їй надавати. На підставі вищезазначеного, суд при визначенні розміру аліментів, у відповідності зі ст.182 СК України враховує те, що відповідач надав згоду на стягнення з нього аліментів на період навчання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно та вважає за необхідне стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання в учбовому закладі, в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання заяви, до припинення навчання, або до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704,80 грн. Згідно з ч.1 п.1, ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved