Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року в справі за позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що не отримувала викликів до суду та процесуальних документів. Крім того, заявницею подано заяву про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду від 26.11.2010 року, яке було покладено в основу рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року, що на думку останньої є підставою для задоволення заяви. У зв'язку з наведеним представник заявника просила скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Представник ПАТ «КБ «Експобанк» в судове засідання не з»явився, подали до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з»явився про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово викликалась в судові засідання шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації, що підтверджено довідкою адресно-довідкового бюро ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 57, 66, 71). Згідно ч.5, ч.9 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур»єра за адресою зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам надсилається за адресою їх місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому, у разі відсутності цих осіб за такою адресою, вважається що судовий виклик чи повідомлення вручене їм належним чином. За правилами ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. У зв'язку із неодноразовими неявками у судове засідання відповідачів, останні викликалися у судове засідання шляхом здійснення оголошення в засобах масової інформації (а.с. 78). Таким чином судом встановлено, що рішення було винесено без участі відповідача оскільки остання не з'явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки без поважних причин. Жодного доказу, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи в судовому засіданні представником заявника не надано, при цьому саме лише звернення із заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду від 26.11.2010 року, яке начебто було покладено в основу рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року, на думку суду, не є підставою для задоволення заяви про перегляд і скасування останнього. При винесенні заочного рішення від 17 вересня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва досліджувався договір поруки та обсяг зобов»язань [PERSON] За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, тому заяву відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Outcome: dismissed