Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У грудні 2015 року позивач предявила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що проживала з відповідачем однією сімєю у цивільному шлюбі. Сторони мають малолітню дитину [PERSON] Лізавету, [INFO], яка проживає разом із нею і перебуває на її повному утриманні. Посилаючись на те, що вона разом з донькою в 2014 році вимушені були виїхати з тимчасово окупованої території України -м.Луганська до м.Сватове, де фактично мешкають та проживають за рахунок соціальної допомоги, яку їм виплачують як переселенцям з окупованої території, а відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в\~ розмірі 1\\4 частини від доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] Лізавети Павлівни, [INFO], про що 14.04.2003 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Камянобрідського районного управління юстиції м. Луганськ в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис №87 (а.с.4). Малолітня дитина проживає з позивачем, за адресою: Луганська область, м.Сватове, вул. Робоча, буд.92, про свідчать дані довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 930000819 від 20.11.2014 року (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причиною звернення позивача до суду стала відмова відповідача у наданні матеріальної допомоги у добровільному порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1. ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до уваги, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] Лізавети Павлівни, [INFO],\~ вимоги позивача про стягнення аліментів є повністю обґрунтованими. На виконання вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначені суми розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню неповнолітньої дитини З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову і вважає за можливе визначити аліменти в розмірі 1\\4 частини від доходів відповідача щомісячно починаючи з дня подачі заяви. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved