Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

У грудні 2017р. позивач звернувся в суд із позовом до визначення способів участі у вихованні дитини , посилаючись на те, що з відповідачем перебувли у шлюбі . [INFO] у них народився син [PERSON].Зазначав, що відповідач категорично заперечує проти його спілкування з сином , тому його право, як батька на вільне спілкування з дитиною порушене. Просив визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином наступним чином: систематичні побачення з сином у 1-ші та 3-ті вихідні (субота, неділя) місяця, з можливістю сину залишатися на ночівлю у Позивача за місцем фактичного проживання останнього, а саме за адресою: [ADDRESS], без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі і дідуся; кожен день народження сина, а саме 2 червня кожного року до досягнення дитиною повноліття з 12:00 до 16:00 години;кожні шкільні канікули в літній та зимовий період не менше 7 (семи) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України;брати участь та бути присутнім на урочистих заходах за участю сина (виступи, концерти, урочисті лінійки з нагоди дня знань та останнього дзвінка і т.п.)відвідувати сина у державні та релігійні свята за фактичним місцем проживання сина.Зобов'язати відповідача, за два дні до дня зустрічі Позивача з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON]позов підтримали, просили задовольнити. Відповідачка проти позову заперечувала , вказувала на те що позивач не спілкувався з сином, вважає що коли йому виповниться 10 р. може самостійно вирішити питання з спілкуванням . Представник 3-ї особи в судове засідання не з»явився, просив розглядати в відсутність, підтримали висновок органу опіки та піклування № 105/01 -749/В-140 від 5 квітня 2018 року щодо розв'язання спору. Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , приходить до слідуючого. Встановлено , що сторони перебувли у шлюбі з 7.07. 2007 по грудень 2011 рік. [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з відповідачкою. Крім того, судом безспірно встановлено, що сторони проживають окремо , між ними склалися неприязненні стосунки, вони не спілкуються, не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки і піклування, надала Висновок № 105/01 -749/В-140 від 5 квітня 2018 року про визначення способу участі позивача у вихованні малолітнього сина, в якому запропонувала визначити спосіб участі позивача наступним чином: кожну першу та третю суботу щомісячно з 10.00 год. до 14.00 год. у присутності матері дитини,місце проведення таких зустрічей узгоджується батьком та матір»ю дитини за бажанням самої дитини. В поясненнях органу опіки та піклування зазначено, що обраний комісією спосіб участі батька у вихованні дитини обумовлений серйозним особистисним конфліктом між батьками, а також тим, що батько тривалий час не спілкувався з сином. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши зазначений висновок органу опіки та піклування та беручи його до уваги при вирішенні спору по суті, як те передбаченест.158 СК України, суд приходить до наступного. Разом з тим, зазначена позовна вимога підлягає частковому задоволенню, оскільки запропоновані батьком способи участі у вихованні дитини є передчасними та таким, що можуть порушити нормальний режим життєдіяльності дитини, потреби в забезпеченні певного режиму, усталеного порядку харчування (з врахуванням вікових особливостей та стану здоров'я дитини), відпочинку. Таким чином, враховуючи вік дитини , висновок органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне задовольнити зазначену вимогу частково та встановити години зустрічі дитини з батьком - кожну першу та третю суботу щомісячно з 10.00 год. до 14.00 год. у присутності матері дитини,місце проведення таких зустрічей узгоджується батьком та матір»ю дитини за бажанням самої дитини. Зазначене рішення не позбавляє права сторін після досягнення дитиною 10 років звернутись до органу Опіки та піклування чи до суду про зміну способу участі батьків у вихованні дитини. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial