Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

у грудні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому просила визначити їй додатковий строк для подачі до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON], терміном три місяці з моменту набрання даним рішенням законної сили. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON]. Після смерті тітки залишилося спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою [ADDRESS] 22 лютого 1993 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачу. Інших спадкоємців крім неї ні за законом, ні за заповітом не має. У встановлений законом шестимісячний строк вона не могла звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини оскільки, після смерті тітки тяжко хворіла і тривалий час перебувала на лікуванні. У зв'язку з цим 17 вересня 2013 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд про його задоволення. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. За таких обставин, з урахуванням думки позивача суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], актовий запис № 17 (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на: ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] і земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою. 22 лютого 1993 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала [PERSON] Даний заповіт не змінений та не скасований (а.с.14). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17 вересня 2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з тим, що позивачем пропущено строк, передбачений статтею 1270 ЦК України (а.с.6). Згідно довідки від 20 травня 2013 року № 7, виданої Пірнівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні Пірнівської медамбулаторії загальної практики сімейної медицини з 10 травня 2013 року по 20 травня 2013 року (а.с.16). Також, з виписок із медичної картки хворого вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні Новопетрівської районної лікарні у періоди з 1 червня 2013 року по 12 червня 2013 року, з 8 липня 2013 року по 17 липня 23013 року та з 19 серпня 2013 року по 30 серпня 2013 року (а.с.17-19). Відповідно до листа державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори від 15.01.2014 року № 116/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO], не заводилася (а.с.29-30). Згідно довідки від 15 листопада 2012 року № 599, виданої Лебедівською сільською радою, [PERSON] доглядала за своєю тіткою [PERSON], проживала разом з тіткою в [ADDRESS] по день її смерті та поховала її за власні кошти (а.с.44). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви на прийняття спадщини. Зважаючи на обставини поважності пропуску строку на прийняття спадщини, на які вказує позивачка, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки вважає поважними і такими, що заслуговують на увагу пояснення позивача. Обставин, на підставі яких позивачка у встановленому законом порядку не мала б права на спадкування, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає, що право позивача підлягає захисту, а заявлений позов задоволенню.

Outcome: approved