Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, який був розірваний 18 грудня 2008 року другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу з відповідачем у справі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що з 2008 року дитина проживає разом із нею, перебуває на її утриманні, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання, виховання і розвиток дитини, маючи на це реальну можливість. Зазначає, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2009 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 250,00 грн. щомісячно, починаючи з 19 червня 2009 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 27 квітня 2025 року, однак відповідач не сплачує аліменти за рішенням суду. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 08 червня 2011 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав. 13 вересня 2011 року були внесені зміни до Книги реєстрації народжень, актовий запис №382 прізвище дитини з «Мінжирян» змінено на «Бабчинську». Посилаючись на те, що на даний час неповнолітня донька [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача на користь позивача за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] з 250,00 гривень щомісяця до 1500,00 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 27 квітня 2025 року. Представник позивачки, що діє на підставі ордеру та договору про надання правничої допомоги від 10 січня 2018 року, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, про що надала суду заяву, якою просила розглянути справу в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідача в судові засідання та ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити (а.с. 26). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 18 грудня 2008 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що прізвище дитини сторін було змінено з «Мінжирян» та «Бабчинську», що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 13 вересня 2011 року, актовий запис №382 (а.с.8). Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 08 червня 2011 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 7). У вищевказаному рішенні зазначено, що факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обовязків підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про неотримання аліментів, з якої вбачається, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. Встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2009 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 250,00 грн. щомісячно, починаючи з 19 червня 2009 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 27 квітня 2025 року. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, обовязок по сплаті аліментів з боку відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], та факт ухилення від виконання вказаного рішення встановлений судовим рішенням та не підлягає доказуванню. Позивачка посилаючись на ст.ст. 180, 182, 184 СК України, наполягала на задоволенні позовних вимог та на збільшенні розміру аліментів, оскільки дитина потребує догляду, збільшуються потреби на навчання, розвиток, аліментів у розмірі 250 грн. не вистачає навіть на оплату навчання у школі. Згідно ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 01 грудня 2017 року. Згідно ст. 192 СК України, \~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, що з 1 січня 2018 року складає 1860 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Досліджуючи вимоги позивача про зміну розміру стягуваних аліментів, суд враховує, що донька відповідача [PERSON], [INFO], потребує матеріальної допомоги. Встановлено, що відповідач є працездатною особою та зобов'язаний, відповідно до чинного законодавства України утримувати свою неповнолітню доньку, та забезпечувати їй достатній рівень життя. Враховуючи досліджені судом докази, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з 01 грудня 2017 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 27 квітня 2025 року, доказів, що спростовують зазначене, суду не надано. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Зважаючи на вимоги закону, щодо розумності строку розгляду цивільних справ, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500, 00 грн., починаючи з 01 грудня 2017 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 27 квітня 2025 року. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір по справі становить 640,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved