Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

У вересні 2020 року позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 35278,49 грн. за кредитним договором № б/н від 15 січня 2014 року та судові витрати у розмірі 2102 грн. В обґрунтування поданого позову зазначено, що з відповідачем по справі 15 січня 2014 року укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості. У відповідності до Генеральної угоди відповідач отримав кредит у розмірі 10 334,76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до умов Генеральної угоди погашення заборгованості (щомісячний платіж) відповідачем повинен здійснюватись, починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 10 серпня 2020 року заборгованість за кредитом становить 35278,49 грн. За таких обставин позивач вважає, що відповідач своїх зобов`язань по договору не виконав і просив суд стягнути вказані кошти з відповідача. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, відзив на позов не подано. Тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє повністю із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2014 року сторони уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості. У відповідності до Генеральної угоди відповідач отримав кредит у розмірі 10334,76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до умов Генеральної угоди погашення заборгованості (щомісячний платіж) відповідачем повинен здійснюватись, починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. У заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 10 серпня 2020 року заборгованість за кредитом становить 35278,49 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом -7538,66 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом -7839,93 грн., заборгованість за пенею -19899,90 грн. Сума боргу підтверджується обґрунтованим розрахунком боргу і відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В ст. 611 ЦК України вказується, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає повному задоволенню, оскільки відповідач зобов`язань по договору кредиту не виконав, а тому слід стягнути вказані в позовній заяві кошти в повному обсязі. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved