Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У грудні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом, в якому зазначила, що з 11 лютого 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] народила дочку [PERSON] . Батько дитини [PERSON] помер [INFO] до її народження. Вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 березня 2019 року по справі № 202/6251/18, залишеним без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 5 червня 2019 року, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок якого загинув [PERSON] . При ухваленні вироку не було вирішено питання про відшкодування шкоди малолітній дитині померлого. Середньомісячний дохід [PERSON] складав 3155 грн. 48 коп. Отже, частка, яка припадає на дитину, складає 1051 грн. 82 коп. За цих підстав, посилаючись на положення статті 1200 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у рахунок відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, щомісячні платежі в розмірі 1051 грн. 82 коп. до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 січня 2020 року у справі було відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 червня 2020 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна». Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, батьків померлого - [PERSON] та [PERSON] . Під час підготовчого провадження представник відповідача [PERSON] подала відзив на позов, в якому просила відмовити в позові, посилаючись на те, що відповідач досяг 65 років, є пенсіонером, розмір його пенсії складає 2702 грн., потерпіла може одержати відшкодування шкоди як за рахунок страховика, так і за рахунок особи, яка її завдала. В свою чергу, позивач надала відповідь на відзив, в якому наполягала на задоволенні її позовних вимог, пославшись на те, що відповідач є приватним підприємцем та має майно, достатнє для відшкодування шкоди. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] під час судового розгляду справи по суті позов визнала повністю, зазначивши, що така позиція погоджена з відповідачем, який, незважаючи на свій вік і майновий стан, згоден відшкодувати шкоду малолітній дитині у зв`язку з втратою годувальника. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений. Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» явку свого представника в судове засідання також не забезпечило, про розгляд справи повідомлено. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню: Судом установлено, що позивач [PERSON] перебувала з 11 лютого 2007 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [INFO] позивач народила дочку [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження батьком [PERSON] записаний [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 березня 2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок якого 10 серпня 2018 року загинув [PERSON] . При винесенні вироку питання щодо відшкодування дитині шкоди, завданої втратою годувальника, не вирішувалося. Згідно із\~статтею 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 3 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2\~Глави 82 ЦК України\~та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно із частиною другою\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частин першої-третьої\~статті 1200 ЦК України\~у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед (стаття 1202 ЦК України). При вирішенні позову суд бере до уваги, що дитина [PERSON] народилася [INFO] після загибелі [INFO] у дорожньо-транспортній пригоді її батька [PERSON] . Згідно з долученою позивачем 24 травня 2021 року довідкою [PERSON] на день смерті працював на посаді комірника в ТОВ «ВОСТОК» та його середній заробіток за останні два повні місяці роботи (червень-липень 2018 року) склав 3723 грн. (фактично до виплати 2997,01 грн.) Отже, з урахуванням положень\~статті 1200 ЦК України\~дитина має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати годувальника. Звернувшись до суду в інтересах своєї малолітньої дитини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, щомісячні платежі в розмірі 1051 грн. 82 коп. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд звертає\~увагу,\~що на\~момент дорожньо-транспортної\~пригоди цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~була застрахована\~в ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на підставі договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/8324151). В той же час під час судового розгляду представник відповідача адвокат Покотило Д.Ю. зазначила про визнання відповідачем позову. Відповідно до\~частини 4-5\~статті 206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову.\~Якщо визнання\~відповідачем позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Суд вважає, що в даному випадку визнання відповідачем як винною особою позову про відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, з огляду на те, що позивач наполягає на стягненні завданої шкоди з відповідача та останній в особі свого представника під час судового розгляду погодився її відшкодовувати, що не суперечить цивільному законодавству, а тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що з урахуванням приписів статей 1200, 1202 ЦК України слід стягнути з відповідача на користь [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в рахунок відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, одноразово грошову суму за період з 13 лютого 2019 року по 2 червня 2021 року включно в розмірі 29070,30 грн. та, починаючи з 3 червня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття щомісячно стягувати по 1051,82 грн. Крім того, відповідно до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved