Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

У грудні 2015 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Заявлено позовну вимогу про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання за позивачами права на частину спадкового майна за кожним. У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (далі КМНО) Скляр О.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Заявлено позовну вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу між невідомою особою та [PERSON] та витребування частини майна із чужого незаконного володіння. У травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Заявлено позовну вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.07.2015 укладений [PERSON] та витребування частини майна із чужого незаконного володіння. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2017 об`єднані в одне провадження справа за позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2017 провадження у справі зупинене до прийняття спадщини спадкоємцями після смерті [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2018 провадження у справі відновлено, залучено правонаступника [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.18 об`єднано в одне провадження справи за позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , треті особи Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння, за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування частини майна із чужого незаконного володіння. 20.11.2018 представником позивачів [PERSON] подано до суду клопотання про зміну предмету позову та заявлено вимогу від імені [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. , Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, [PERSON] про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору дарування квартири, визнання права власності на частину спадкового майна та витребування спадкового майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог представником позивачів зазначено, що спірним майном є спадкова маса - однокімнатна квартира житловою площею 16,2 кв.м, загальною площею 34,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі спірна квартира). У травні 2016 позивачі дізналися, що спірна квартира була відчужена. [PERSON] придбала спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу 30.07.2015, укладеного між нею та [PERSON] , що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. , зареєстровано за № 2137 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 10621577 30.07.2015. Продавець квартири [PERSON] володіла нею на підставі договору дарування квартири між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Качельниковим С.В. 10.03.2015 за реєстровим №719. Право її власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.03.2015 за № 8984476. Дарувальником спірної квартири відповідно до договору дарування є [PERSON] , яка в свою чергу володіла спірною квартирою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2013 ВТМ №340756 після смерті [PERSON] [PERSON] , [PERSON] ( нині покійна) та [PERSON] є двоюрідними племінницями [PERSON] , яка померла [INFO] . Родинні стосунки підтверджуються відповідними письмовими доказами. 24.07.2012 позивачі подали заяви про прийняття спадщини, які зареєстровані в Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі. На підтвердження своїх родинних стосунків позивачі подали рішення судів про встановлення факту родинних стосунків. 04.06.2013 позивачам було відмовлено нотаріусом Основенко Л.М. у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, про що їм стало відомо у грудні 2014 року. 21.01.2015 державним нотаріусом Основенко Л.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої всім трьом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно іншому спадкоємцю [PERSON] . На підставі вимог ст.ст. 203, 215, 317, 321, 388, 1216, 1220, 1268, 1269,ч.2 ст. 1300, 1265, 1267 ЦК України, п. 26 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5, ст.. 421 Конституції України позивачі вважають, що [PERSON] вчинила незаконні дії по відчуженню спірного спадкового майна, чим порушила права власності позивачів як законних спадкоємців [PERSON] , оскільки спірне майно вибуло з їх володіння не з їх волі, то наслідком такої угоди , укладеної з порушенням, є повернення майна з чужого незаконного володіння. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримала змінені позовні вимоги та просила суд : -внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2013, видане [PERSON] , виключивши із успадкованого майна ѕ частини квартири під [ADDRESS] ; -визнати договір дарування квартири недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Скляр О.Л. про державну реєстрацію прав та обтяжень, на підставі якого внесено запис у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за № 23292665 про право власності на спірну квартиру; -визнати за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право власності на ј частину спірної квартири за кожною в порядку спадкування за законом за [PERSON] та витребувати від [PERSON] ѕ квартири - по ј частини квартири кожному з позивачів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала. Зазначила, що протягом 2012-2014 років позивачі не реалізували своє право на захист прав та інтересів, і лише у 2015 році звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, коли дізналися, що спірна квартира відчужена. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на підставі вимог ст.ст. 1216, 1220, 1268, 1296, 1297 ЦК України. Вона є спадкоємцем, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці не дотримались встановленого законом порядку отримання спадку за законом. Таким чином [PERSON] мала право розпоряджатися спірною квартирою, оскільки володіла нею на законних підставах. Позивачі не набували право власності на спірну квартиру, не звернулися до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину - яким є нерухоме майно, отже і вибути квартира з їх власності не могла. Відмова нотаріуса не була своєчасно і у встановленому законом порядку оспорена в суді. За підстав, коли спадкове майно було законно прийнято одним із спадкоємців, то спадкоємець , який з поважних причин не отримав спадок, або якщо суд встановить його право на отримання спадку, має право на перерозподіл спадщини відповідно до вимог ст. 1280 ЦК України, внаслідок чого має право одержати кошти, виручені від реалізації спадкового майна. Внесення змін до свідоцтва про спадщину може бути тільки наслідком перерозподілу спадкового майна. Представник відповідача вважає , що відсутні підстави для застосування ст.388 ЦК України та витребування майна у [PERSON] , яка є добросовісним набувачем, а [PERSON] та [PERSON] володіли спадковим майном законно. Просила в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, свої інтереси в суді делегувала представнику. Треті особи та їх представники до судового засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності третіх осіб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. 17.02.2012 нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №162/12, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (том справи 2). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] протягом 6 місяців після відкриття спадщини звернулись з заявами прийняття спадщини. Спадковою масою є однокімнатна квартира [ADDRESS] . Позивачам було запропоновано надати нотаріусу документи, що підтверджують родинні відносини з померлою. Після спливу 6 місяців спадкоємицями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не подано підтвердження родинних стосунків, що померла [PERSON] була двоюрідною тіткою (також біла відсутня у представника інформація місця народження, реєстрації шлюбів для подачі запитів) тому 21.01.2015 спадкоємцям було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2015 за № 328/02-31. Рішеннями Липовецького районного суду Вінницької області від 01.11.2012, від 24.01.2013 та від 11.02.2013 задоволено заяви відповідно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, які були подані нотаріусу та постановою від 04.06.2013 відмовлено у вчинені нотаріальної дії через відчутність у спадкоємців правовстановлюючих документів на квартиру. Постанову отримав особисто представник спадкоємців адвокат Попок В. 04.06.2013. Ухвалами Апеляційного суду Вінницької області від 01.07.2013, 27.08.2013 та 29.04.2013 рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01.11.2012, 24.01.2013 та 11.02.2013 скасовані та заяви спадкоємців залишені без розгляду. Позивачі після ухвалених рішень до нотаріуса не звертались. Зазначені вище докази підтверджують, що позивачами не надано нотаріусу документів на підтвердження родинних стосунків, оскільки рішення про їх встановлення були скасовані. Разом з тим відмова у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючого документа, оскільки на час її винесення рішення ще були чинні. 14.10.2013 після підтвердження за запитами права на спадкування [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до ст. 1265 ЦК України. [PERSON] , володіла спірною квартирою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2013 ВТМ №340756 подарувала спірну квартиру [PERSON] , договір посвічено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Качельниковим С.В. 10.03.2015 за реєстровим №719. Право її власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.03.2015 за № 8984476. [PERSON] придбала спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу 30.07.2015, укладеного між нею та [PERSON] , що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. , зареєстровано за № 2137 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 10621577 30.07.2015. Відповідно до вимог ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1. було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2. було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;3. вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їх волі іншим шляхом. Таким чином суд прийшов до висновку, що [PERSON] мала право на відчуження спірної квартири і скористалась ним на законних підставах, а отже застосування до даних правовідносин наслідків ст. 388 ЦК України є безпідставним. Крім того, суд враховує, що ст. 1297 ЦК України накладає обов`язок на спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачі спадкоємці двічі отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 04.06.2013, проте до жовтня 2013 року до нотаріуса не зверталися, документи на підтвердження родинних стосунків не надали, не цікавились наявністю правовстановлюючого документа та інших спадкоємців, не вчинили активних дій направлених на отримання спадку - нерухомого майна, дій направлених на його збереження та утримання. Отримавши відмову 21.01.2015 позивачі звернулися до Оболонського та Святошинського районного суду м.Києва кожний з позовами до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в особі державного нотаріуса ОсновенкоЛ.М., третя особа [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, про скасування постанов та зобов`язання вчинити дії та залишили позови без розгляду. Таким чином саме дії позивачів , які не забезпечили схоронність майна, яке вони вважали власністю, з належним позовом звернулися лише через 3 роки після відкриття спадщини, проявили пасивність, тобто відсутність волі для отримання спадку , надали можливість законному власнику реалізувати майно шляхом укладення договору дарування. Третя особа [PERSON] отримала в дар квартиру від законного власника і мала право розпорядитися своїм майном, що вона і зробила продавши квартиру [PERSON] Спірна квартира була відчужена за відплатним договором особою, яка мала право на відчуження, при цьому спадкоємці не виявили волі на отримання спадку, а тому відповідно до вимог ст. 388 ЦК України спірна квартира поверненню від добросовісного набувача не підлягає. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Право власності [PERSON] захищено законом. Власник же має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно , без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України. Стосовно відсутності волі позивачів щодо отримання права власності на спадкове майно підтверджує і той факт, що подавши заяву до нотаріуса та отримавши постанову про відмову 04.06.2013, вони поцікавились нею лише у грудні 2014 тобто через півтора року. Тобто весь цей час вони не вчиняли дій, направлених на відновлення своїх прав і не цікавились спадковим майном, не сплачували за нього, не утримували його весь цей час - не несли тягар відповідальності власника. Відповідно до ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (ч.2 і 3 ст. 1272 ЦК України), вона підлягає перерозподілу між ними. Спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке зберіглося, або сплати грошової компенсації. Відповідно до ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Перерозподіл спадщини являє собою повторний розподіл спадщини між спадкоємцями у випадку, коли після первісного її розподілу в натурі спадщина буде прийнята іншими спадкоємцями за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину чи на підставі рішення суду в інших випадках, коли певні обставини є підставою для перерозподілу спадщини. Зміни до свідоцтва про право на спадщину вносяться на підставі перерозподілу спадщини. З врахуванням, що розподіл спадщини вже відбувся, позивачі не позбавлені права звернутися до нотаріуса про розподіл спадщини, оскільки заяви про прийняття спадщини ними подані протягом 6 місяців, а вразі відмови - до суду з позовом про перерозподіл спадщини . Підстав оспорювати правочини, за якими спадкоємець розпорядилась отриманим спадковим майном за договором дарування, не вбачається. Спосіб розпорядження майном, його оплатний чи безоплатний характер у цьому разі значення не мають. Отже, немає підстав говорити про такий спосіб перерозподілу, як визнання недійсними правочинів щодо спадкового майна та витребування майна від добросовісного набувача. На вимогу нотаріуса спадкоємці зобов`язані надати документи, що підтверджують родинні стосунки з померлим, що позивачами виконано не було. Позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не заявлено позову вимогу про встановлення факту родинних відносин до суду та не подано підтвердження родинних стосунків до нотаріуса. За аналогією право спільної часткової власності (ст. 358 ЦК України) здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В разі порушення прав одним з співвласників, вони підлягають захисту у встановленому законом порядку, шляхом компенсації з врахуванням неможливості виділу у натурі частки із спільного майна - однокімнатної квартири. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не можуть бути задоволені судом за їх безпідставністю.

Outcome: dismissed