Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У грудні 2020 року позивач ТОВ «Мікрофінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якому зазначив наступне. 15 січня 2020 року між ТОВ «Мікрофінанс» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 0000033304, згідно умов якого відповідач отримав позику в розмірі 10000,00 грн. строком на 30 календарних днів, процент за користування позикою (добовий) 1,0 % на добу. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором відповідач має заборгованість у сумі 34888 грн. 00 коп., яку позивач ТОВ «Мікрофінанс» просить стягнути з відповідача на їх користь, а також судові витрати в розмірі 2102,00 грн. судового збору. Сторони в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до копії договору № 0000033304 від 15 січня 2020 року, [PERSON] отримала фінансовий кредит у розмірі 10000,00 грн., зі сплатою процентів за користування позикою (добовий) 1,0 %, строком на 30 днів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України та п .1.1 договору позикодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Видача кредиту відповідачу підтверджується Специфікацією, яка є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.1.2. договору плата за користування позикою у вигляді процентів складає суму у відсотках в день , що вказана у п.6 Специфікації , яка є невід`ємною частиною договору. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі , встановленому договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплаті відсотків за їх корисиування своєчасно не виконав та не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за позикоюю та відсотками відповідно до умов договору. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України Позикодавець має право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за позикою. Відповідно до п. 1.1.3 Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою, з дня надання позики Позичальнику за весь час користування коштами за виключенням дня, повернення позики. Добова заборгованість за відсотками за користування позикою, розрахована по формулі: 10000,00 грн.* 1,0% = 100,00 грн., де 10000,00 грн. - сума позики; 1,0% - відсоток за користування позикою (добовий), відповідно до п. 6 Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору. 100,00*30 = 3000,00 грн. (за 30 календарних днів: з 15.01.2020 по 14.02.2020, що й зазначено у п.п.4,5,6 Специфікації). У період з 10.02.2020 по 22.04.2020 відповідач періодично сплачував суми у погашення заборгованості за позикою. П. 4.6. Договору передбачено черговість погашення заборгованості, а саме: у першу чергу - сума нарахованих відсотків у разі виникнення простроченої заборгованості та штраф, згідно п. 4.7; у другу чергу - нараховані проценти за користування позикою; у третю чергу - сума позики. У зв`язку з тим, що фактично Договором не передбачено відповідальність у разі виникнення простроченої заборгованості та штраф, згідно п. 4.7, які повинні погашатися у першу чергу, розподілення сплачених Відповідачем сум розподілялись починаючи з другої черги на погашення нарахованих процентів за користування позикою, та потім на погашення суми позики. Розрахунок проводився по формулі: Строк користування позикою * сума процентів за добу (грн.) - загальна сума оплати (грн.) на день погашення = заборгованість після оплати. Однак, у зазначений у п.п. 4,5 Специфікації строк, Відповідачем не було повернуто суму позики. Починаючи з 22.04.2020 на підставі умов Договору, нарахування процентів за користування позикою було поновлено. На підставі ст. 631 ЦК України та п.1.1.3 Договору, Позивачем нараховано проценти за весь час користування позикою до дня подання позовної заяви. За наступні 239 календарних днів (діб) з 22.04.2020 по 17.12.2020 - відповідач оплати не здійснював. 95 грн. х 239 діб = 22705,00 грн.- сума нарахованих відсотків за період з 22.04.2020 по 17.12.2020 1,0% за добу. Всього заборгованість за позикою складає 34888,00 гривень, а саме: 9588,00 грн. - залишок суми позики; 2595,00 грн. -залишок не сплачених процентів за період з 15.01.2020 по 22.04.2020; 22705,00 грн.-несплачені поценти за період з 22.04.2020 по 17.12.2020. Таким чином, в порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 525, 526, 530, 629, 1049, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за Договором не виконав. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за Договором. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), щодо сплати позики та відсотків, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 4.1 Позичальник зобов`язується повністю повернути Позикодавцю суму отриманої позики та виконати всі інші зобов`язання, встановлені Договором, не пізніше строку, вказаного в Специфікації. Відповідно до п. 2.1 Договору строк дії Договору встановлюється до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становить умови (пункти), визначні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором вВідповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Договору. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідач не надав. Надані позивачем розрахунки здійснені за вірною та перевірені судом, з урахуванням умов укладеного між сторонами, та жодних доказів, які б їх спростовували, стороною відповідача не надано, а тому суд покладає його в обґрунтування рішення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги наведені позивачем доводи і аргументи, які були оцінені судом, та відсутність будь-яких спростувань та заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість позову, а відтак, останній, підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved