Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

У грудні\~2018\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] в якому просила визнати недостовірною\~та такою,\~що принижує\~честь і\~гідність,\~порушує право\~на недоторканість\~ділової репутації\~ [PERSON] \~інформацію,\~поширену відповідачем\~ [PERSON] \~в заяві\~ від\~ 01.10.2018\~ року\~ на\~ім`я Голови\~Харківської обласної\~державної адміністрації\~Світличної Ю.О.:\~«Робота з\~учнями в\~НВК [PERSON] \~проводиться таким\~чином:\~якщо виник\~в директора\~конфлікт з\~батьками учня\~всі «розборки»\~переносяться на\~дитину:\~під час\~уроку,\~на загальношкільних\~лінійках,\~у вигляді\~приниження,\~під час\~навчально -\~виховного процесу,\~директор НВК\~ [PERSON] \~застосовує власні\~методи,\~як то\~викликавши поліцію\~для допиту\~учня 7\~класу без\~повідомлення та\~запрошення батьків.\~Або змусити стати на коліна учня для того, щоб поклястися, наприклад, що учень не брав гроші і все це розповісти всій школі на лінійці або зняти це на камеру власного телефону за для шантажу. Всі учасники навчально-виховного процесу постійно знаходяться під психологічним тиском, моральними знущаннями, постійними погрозами. Також просила стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 25.03.2020 року вказану справу було прийнято до провадження судді Зимовського О.С. та призначено до розгляду в загальному позовному провадження. У підготовчому\~судовому засіданні\~08.07.2020\~року позивач\~ [PERSON] \~відмовилась від\~позовних вимог\~щодо стягнення\~моральної шкоди\~та просила\~суд зобов`язати\~ відповідача\~ [PERSON] \~спростувати недостовірну\~інформацію шляхом\~оголошення на\~зборах трудового\~колективу Огіївського\~навчально-виховного\~комплексу Сахновщинського\~районної ради\~Харківської області\~спростування наступного\~змісту: Я,\~ [PERSON] заявляю,\~що інформація\~стосовно [PERSON] \~поширена мною\~ [PERSON] в\~заяві \~від \~01.10.2018\~ року\~ на\~ ім`я\~Голови Харківської\~обласної державної адміністрації Світличної Ю.О., а саме: «Робота з учнями в НВК [PERSON] проводиться таким чином: якщо виник в директора конфлікт з батьками учня всі «розборки» переносяться на дитину: під час уроку, на загальношкільних лінійках, у вигляді приниження, під час навчально- виховного процесу, директор НВК [PERSON] застосовує власні методи, як то викликавши поліцію для допиту учня 7 класу без повідомлення та запрошення батьків. Або змусити стати на коліна учня для того, щоб поклястися, наприклад, що учень не брав гроші і все це розповісти всій школі на лінійці або зняти це на камеру власного телефона за для шантажу. Всі учасники навчально-виховного процесу постійно знаходяться під психологічним тиском, моральними знущаннями, постійними погрозами.» є неправдивою та недостовірною. В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог посилається\~на те,\~що позивачз 2014 року займає пocaду директора Огіївського навчально-виховного комплексу Сахновщинської районної ради Харківської області. Відповідач [PERSON] працює вчителем зарубіжної літератури у вказаному закладі. Протягом 2018 року відповідач безпідставно розповсюджує серед мешканців села Огіївка Сахновщинського району Харківської області недостовірні відомості щодо керівника Огіївського НВК, які порочать її честь, гідність та ділову репутацію. Так, у зверненні від 01.10.2018 року на ім`я Голови Харківської обласної державної адміністрації [PERSON] , [PERSON] звертається, нібито, від імені вчителів та батьків Огіївського НВК, а підписує скаргу особисто, вказавши, що діє за дорученням працівників, батьків та учнів Огіївського НВК, чим заздалегідь вводить в оману орган, до якого звертається, про наявність незадоволення трудовою діяльністю з боку колективу, учнів та їх батьків. У зверненні, крім інших неправдивих відомостей, [PERSON] вказує: « Робота з учнями в НВК [PERSON] проводиться таким чином: якщо виник в директора конфлікт з батьками учня всі «розборки» переносяться на дитину: під час уроку, на загальношкільних лінійках, у вигляді приниження, під час навчально-виховного процесу, директор НВК [PERSON] застосовує власні методи, як то викликавши поліцію для допиту учня 7 класу без повідомлення та запрошення батьків. Або змусити стати на коліна учня для того, щоб поклястися, наприклад, що учень не брав гроші і все це розповісти всій школі на лінійці або зняти це на камеру власного телефона за для шантажу. Всі учасники навчально-виховного процесу постійно знаходяться під психологічним тиском, моральними знущаннями, постійними погрозами.». Перевіркою скарги [PERSON] від 01.10.2018 року, яка проводилась комісією в складі представників райдержадміністрації, Департаменту освіти, відділу освіти, із залученням [PERSON] жоден факт незаконної, на думку відповідача, діяльності не знайшли свого підтвердження, що було викладено у відповіді директора Департаменту науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації від 12.10.2018 року № 01-36/К-573-02, та довідці про розгляд звернення [PERSON] за підписом Голови комісії, заступника голови Сахновщинського РДА Волошина П.О. та членів комісії. Розповсюдження [PERSON] неправдивої образливої, ганебної інформації, викликало протест серед мешканців села Огіївка, педагогічного колективу Огіївського НВК, колишніх вчителів, в зв`язку з чим в Сахновщинській районній громадсько-політичній газеті «Колос» №44 від 03.11.2018року, №45 від 10.11.2018року, №47 від 24.11.2018 року були опубліковані відкриті листи випускників НВК, вчителів-пенсіонерів, колективу Огіївської НВК, в яких автори намагались довести до відома суспільства неправдивість обвинувачень [PERSON] . Зміст і характер висловленої [PERSON] інформації, а саме твердження про те, що позивач знущається над учнями, шантажую їх та їх батьків, вчиняю психологічний тиск, морально знущаюсь, постійно погрожую учасникам навчально-виховного процесу, за своїм характером є фактичними твердженнями, а тому вказані висловлювання не можуть вважатися оціночними судженнями. Тому така інформація повинна бути спростована. Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Враховуючи викладені обставини, можливо зробити висновок, що інформація, поширена відповідачем, має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення позивачем вимог законодавства України та прийнятих у суспільстві принципів моралі, етики, що порушує немайнові права позивача. В судовому засіданні \~позивача [PERSON] \~змінені позовні вимоги\~підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі \~з\~зазначених\~у позовній заяві підстав.\~ Відповідача [PERSON] позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити в повному обсязі. В направленому до суду відзиві зазначив, що пишучи скаргу, вона реалізовувала своє право громадянина на звернення до органів державної влади, закріплене в Конституції України. Згідно ст. 34 Конституції України кожен має право на свободу думки та слова. Відповідно кожен має право висловлювати, публікувати свої думки, враження щодо дії іншої особи, цих дій, в тому числі виокремлення негативних моментів, не є порушенням права на недоторканість ділової репутації. Особисто нею жодної неправдивої інформації стосовно директора Огіївського НВК, серед мешканців села розповсюджено не було. Протягом 2018 року вона ні з ким із села майже не спілкуюся. На масових заходах де збиралося село вона не була присутня лише на зборах СВК «Україна». В її адресу з боку працівників контори СВК, медичної сестри дошкільного підрозділу НВК та чоловіка директора НВК [PERSON] , звучали і образи, і погрози. З початком навчального року, діями директора НВК, погрози її чоловіка стали реалізовуватися. Постійні цькування, зведення наклепів проти неї. Все це змусило відповідача звернутися із зверненням до Голови ХОДА [PERSON] . Про своє рішення вона повідомила працівникам НВК та батькам учнів, які також потрапили в немилість. Вони підтримали її, але відмовилися підписувати звернення, так як хвилювалися за подальшу долю своїх дітей. Свої проблеми, ці батьки озвучили на засіданні комісії по розгляду скарги в НВК 12.10.2018 року.: [PERSON] , [PERSON] , створення таких умов праці що вони змушенні були звільнитися; [PERSON] , працюючи вчителем неодноразово її дочка потерпала від нападів директора лише за те, що виникали якісь конфлікти із її мамою; [PERSON] розповіла про випадок коли її сина звинуватили в крадіжці. В кабінеті директора в присутності поліцейського було опитано, без присутності і відома батьків, і на слова сина: « [PERSON] поклястися стати на коліна», йому сказали - ставай. Щодо розповсюдження неправдивої, образливої, ганебної інформації, яка викликала протест серед мешканців є абсурдом. Нею було написано лише звернення до Голови ХОДА [PERSON] . На засідання комісії нею особисто було запрошено лише 4 особи - це батьки і колишні працівники НВК, які були ініціаторами написання звернення. А інших 40 осіб, які були жителями села і ніякого відношення ні до розгляду звернення, ні до школи взагалі не мали - запросила директор чи з відома директора, вона точно не знає. Вся інформація в скарзі стосується її діяльності на посаді директора НВК і її відношення до підлеглих. Суд, заслухавши пояснення в сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню, наявних у справі доказам, дійшов висновку. Частиною четвертою статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст.ст.\~3,\~28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності. Згідно з положень\~статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 201 ЦК України\~передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі\~статтею 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ст. 276 ЦК України, орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. В той же час цивільним законодавством не визначено понять гідності та честі. Однак, виходячи з загальноприйнятих норм і правил поведінки в суспільстві, можна зробити висновок, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб\~підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Таким чином, честь є ніби мірилом гідності громадянина в очах громадської думки та інших громадян. Частиною четвертою\~статті 32 Конституції України\~визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням,використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно зі\~статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі\~Конвенція) і частинами другою та третьою\~статті 34 Конституції України, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Згідно з частиною третьою\~статті 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Таким чином, відповідно до\~статті 277 ЦК України, предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46). Пленум Верховного Суду України у пункті 15\~Постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з частиною третьою статті 277 України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. У пунктах 1, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в України, неодноразово наголошував, зокрема у рішенні від 28 березня 2013 року у справі «Нова газета» та Бородянський проти Росії», що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки. Європейський суд із прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: 1) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження. Таким чином, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав. Згідно ст.ст. 1, 11 Закону України «Про інформацію», інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Під поширенням інформації розуміють опублікування в пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку. Відповідно до положень\~ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян»\~передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] працює з 2014 року по теперішній\~часна посаді директора Огіївського навчально-виховного комплексу Сахновщинської районної ради Харківської області. Відповідач [PERSON] на час виникнення спору працювала вчителем зарубіжної літератури у вказаному закладі. 01.10.2018 року відповідач [PERSON] звернулась від вчителів та батьків Огіївської НВК до голови Харківської обласної державної адміністрації [PERSON] зі скаргою на дії директора Огіївської НВК Сахновщинської селищної ради Харківської області Жага Н.В., (а.с. 7- 10). Згідно листа Департаменту науки та освіти Харківської обласної державної адміністрації від 12.10.2018 року № 01-36/К-573-02 «Про розгляд звернення [PERSON] на виконання доручення обласної державної адміністрації Департаментом науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) спільно з Сахновщинською районною державною адміністрацією, відділом освіти Сахновщинської районної державної адміністрації в межах компетенції розглянуто скаргу [PERSON] , вчителя зарубіжної літератури, щодо діяльності [PERSON] на посаді директора Огіївського навчально-виховного комплексу Сахновщинської районної ради Харківської області. З метою вивчення питань, порушених у зверненні, було створено комісію у складі представників райдержадміністрації, Департаменту, відділу освіти. До роботи комісії було залучено заявницю [PERSON] . З метою встановлення достовірності фактів, викладених у зверненні, були проведені бесіди з педагогами та працівниками закладу, батьками учнів та громадськістю села. Вибірково перевірено шкільну документацію, а саме: річний план роботи закладу освіти, функціональні обов`язки працівників, книги наказів закладу з основної діяльності та кадрових питань, заяви працівників, щодо надання їм відпусток, освітні програми та навчальний план, документи з питання надання та використання благодійних внесків і спонсорської допомоги. Оглянуто усі приміщення та територію навчально-виховного комплексу. Окремі факти, викладені у листі, частково знайшли своє підтвердження (а.с. 10-15). Відповідно довідки про розгляд звернення [PERSON] комісією в складі представників Сахновщинської райдержадміністрації, Департаменту освіти, відділу освіти, голови Огіївської сільської ради та представників громадськості села з метою становлення достовірності фактів, викладених у зверненні, комісія 11 жовтня 2018 року відвідала Огіївську НВК. Комісія детально вивчивши питання, які були зазначені у скарзі, зробила наступні висновки. Окремі факти, викладені у листі, частково знайшли своє підтвердження. Фарбування сходів на другому поверсі перед семінаром директорів під час навчально-виховного процесу мав місце у жовтні 2015 року, з того часу подібних випадків не траплялось. Завгосп [PERSON] дійсно звільнилась з роботи за власним бажанням у грудні 2015 року, але зв`язку між її звільненням та фарбуванням сходів не виявлено. Щодо низької температури повітря в окремих класних кімнатах Огіївського НВК встановлено наступне. За інформацією відділу освіти Сахновщинської районної державної адміністрації, що надавалась до Департаменту науки і освіти обласної державної адміністрації, в опалювальний сезон 2017-2018 років порушень температурного режиму не було. Однак, на час перевірки термометри в класних кімнатах відсутні, та журнал щоденної фіксації температурного режиму в приміщеннях закладу за минулий опалювальний сезон перевіряючим не надано. Формальність у проведенні заходів шкільного методичного об`єднання виявлена за період 2017/2018 навчального року (із 6 засідань проведено 2), керівник [PERSON] . За результатами вивчення інших питань встановлено: Мешканцями села Огіївка, педагогічними та технічними працівниками закладу освіти заперечується факт залучення [PERSON] , директором Огіївського НВК, учнів закладу до участі у конфлікті, який виник у керівництві СВК «Україна». Жоден з батьків учнів закладу не підтвердив твердження щодо публічного «приниження дітей на лінійках, обзивання, навішування ярликів», «допити або знімання на камеру з метою шантажування». [PERSON] , мати учня 7 класу [PERSON] , заперечує факти здійснення психічного та фізичного насилля відносно її сина з боку директора [PERSON] . Директора Огіївського НВК [PERSON] попереджено про персональну відповідальність за організацію освітнього процесу в закладі, наголошено про необхідності чіткого дотримання норм законодавства в галузі освіти. З метою поліпшення організації освітнього процесу в закладі освіти комісією рекомендовано: забезпечити дотримання процедур проведення щорічного звітування директора Огіївського НВК [PERSON] та оцінювання його діяльності шляхом таємного голосування згідно з вимогами наказів Міністерства освіти і науки України від 28.01.2005 № 55 «Про запровадження звітування керівників дошкільних, загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладів», від 23.03.2005 № 178 «Про затвердження Примірного положення про порядок звітування керівників дошкільних, загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладів перед педагогічними колективами та громадськістю», пунктом 5.2. Статуту Огіївського НВК на засіданні загальних зборів (конференції) закладу освіти; неухильно дотримуватися вимог чинного законодавства з питання отримання благодійних (добровільних) внесків і пожертв від юридичних та фізичних осіб (частина 6 статті 6 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», постанова Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 № 1222 «Про затвердження Порядку отримання благодійних (добровільних) внесків і пожертв від юридичних та фізичних осіб бюджетними установами і закладами освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, культури, науки, спорту та фізичного виховання для потреб їх фінансування», лист Міністерства освіти і науки України від 05.09.2013 № 1/9-608 «Щодо благодійних внесків»); повторно опрацювати на засіданнях педагогічної ради, шкільних методичних об`єднань питання оцінювання навчальних досягнень учнів (накази Міністерства освіти і науки України від 13.04.2011 № 329 «Про затвердження Критеріїв оцінювання навчальних досягнень учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 травня 2011 р. за № 566/19304, від 19.08.2016 №1009 «Про орієнтовні вимоги до контролю та оцінювання навчальних досягнень учнів початкової школи», від 20.08.2018 № 924 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо оцінювання навчальних досягнень учнів першого класу у «Новій українській школі»); призначити наказом по закладу освіти відповідального за проведення замірів температури в приміщеннях. Вести журнал щоденної фіксації температури в приміщеннях в період опалювального сезону (а.с.16 - 20). Пункт 16\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~зазначає, що відповідно до\~ст.40 Конституції України\~усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого\~ст.40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. З матеріалів справи вбачається, що інформація в зверненні відповідача до контролюючого органу не була позбавлена підґрунтя і не була вчинена для того, щоб принизити честь, гідність та ділову репутацію позивача. Зазначене звернення не стосувалося приватного життя позивача чи її родичів, а було спрямовано виключно на її поведінку, як директора Огіївської НВК, де вчителем працювала відповідач. Отже, у випадку, коли особа звертається до органу із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте під час перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, зазначена обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого\~статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в Постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року по справі № 707/53/17, в Постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 727/5418/17, а також в Постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року по справі №703/1855/16-ц, які, відповідно ч.4\~ст.263 ЦПК України, враховується судом. Покази допитаних в судовому засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не спростовують висновки суду, що дії відповідача [PERSON] не суперечать вимогам ст. 40 Конституції України Також в суді свідки [PERSON] , [PERSON] в своїх показах підтвердили, що їм було відомо про звернення відповідача зі скаргою до голови Харківської обласної адміністрації, вони її підтримали але скаргу не підписували. Щодо доводів позивача про те, що у скарзі відповідач [PERSON] стверджує, що « Робота\~з учнями\~в НВК\~ [PERSON] \~проводиться таким\~чином:\~якщо виник\~в директора\~конфлікт з\~батьками учня\~всі «розборки»\~переносяться на\~дитину:\~під час\~уроку,\~на загальношкільних\~лінійках,\~у вигляді\~приниження,\~під час\~навчально-виховного\~процесу,\~директор НВК\~ [PERSON] \~застосовує власні\~методи,\~як то\~викликавши поліцію\~для допиту\~учня 7\~класу без\~повідомлення та\~запрошення батьків.\~Або змусити\~стати на\~коліна учня\~для того,\~щоб поклястися,\~наприклад,\~що учень\~не брав\~гроші і\~все це\~розповісти всій\~школі на\~лінійці або\~зняти це\~на камеру\~власного телефона\~за для\~шантажу.\~Всі учасники\~навчально-виховного\~процесу постійно\~знаходяться під\~психологічним тиском,\~моральними знущаннями,\~постійними погрозами» то вказані твердження відповідача були предметом розгляду відповідним компетентним органом, яким надано оцінку твердженням відповідача, прийняті відповідні рішення та надані відповідні рекомендації. Також суд не приймаються до уваги доводи позивача про те, що протягом 2018 року відповідач безпідставно розповсюджує серед мешканців села Огіївка Сахновщинського району Харківської області недостовірні відомості щодо керівника Огіївського НВК, які порочать її честь, гідність та ділову репутацію, оскільки відповідно до доданої до матеріалів справи скарги вбачається, що відповідач зверталась до компетентного органу, при цьому під поширенням інформації розуміється опублікування в пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Доказів того, що відповідач по справі висловлювала свої твердження, судження та критичні оцінки позивача, як директора Огіївської НВК, шляхом опублікування в пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширенням в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку, матеріали справи не містять. За таких обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову, так як оспорювана позивачем інформація не може вважатися недостовірною або відомостями, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки у цьому випадку має місце реалізація відповідачем конституційного права, передбаченого\~статтею 40 Конституції України, оскільки твердження відповідача відображали судження та критичну оцінку про професійну діяльність позивача, як керівника установи, тому не є поширенням недостовірної інформації. Судовий збір відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачів не підлягає з огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог. Про стягнення інших судових витрат учасники справи не заявляли під час розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed