Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ «АБ «Експрес-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивував тим, що 31 травня 2015 року між ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 52859/06/к4 відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 19800 грн строком на 24 місяці з 31 травня 2012 року по 31 травня 2014 року зі сплатою 24% річних з погашенням кредиту згідно умов кредитного договору. Відповідно до умов договору відповідач, зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Проте, відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 03 листопада 2015 року виникла прострочена заборгованість за порушення зобовязань по кредитному договору на загальну суму 6068,94 грн, з яких: -сума боргу за простроченим кредитом 2019,57 грн; -сума боргу за простроченими відсотками 565,46 грн; -сума штрафу за прострочення умов кредитного договору 1980 грн; -сума пені за кредитом 297,91 грн; -сума пені за відсотками 65,03 грн; -інфляційні нарахування за простроченим кредитом 920,94 грн; -інфляційні нарахування за простроченими відсотками 220,03 грн; Враховуючи вищевикладене ПАТ «АБ «Експрес-Банк» за захистом своїх прав вимушений звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором № 52859/06/к4 від 31 травня 2012 року у розмірі 6068,94 грн та судові витрати у розмірі 1218 грн. Заочним рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 січня 2016 року було задоволено позовні вимоги у цивільній справі за позовом ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 6068,94 грн. Проте, в травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою суду від 19 травня 2016 року була задоволена, рішення Томашпільського районного суду від 13 січня 2016 року скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку. В судове засідання представник ПАТ «АБ «Експрес-Банк» не зявився, однак надіслав до суду заяву у якій просить справу по суті розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, у разі неявки в судове засідання відповідача, банк не заперечує в заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки з його заробітної плати вже проводилася відрахування згідно виконавчого листа, крім того, банком проводилося нарахування відсотків за користування кредитом під час його перебування в зоні АТО та застосовано подвійне нарахування пені та штрафу. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2012 року між ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 52859/06/к4 (а.с. 6-8). Відповідно до укладеного кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 19800 грн, строком на 24 місяці з 31 травня 2012 по 31 травня 2014 року зі сплатою 24% річних з погашенням кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом заборгованість [PERSON] станом на 03 листопада 2015 року складає 6068,94 грн, з яких: -сума боргу за простроченим кредитом 2019,57 грн; -сума боргу за простроченими відсотками 565,46 грн; -сума штрафу за прострочення умов кредитного договору 1980 грн; -сума пені за кредитом 297,91 грн; -сума пені за відсотками 65,03 грн; -інфляційні нарахування за простроченим кредитом 920,94 грн; -інфляційні нарахування за простроченими відсотками 220,03 грн (а.с.12). Відповідно до ст.ст.\~1054,\~1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. ст.\~599,\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається зі змісту ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до змісту ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 549\~ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.\~\~ Відповідно до положень ч.ч. 1, 2\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Разом з тим, 13 січня 2016 року Томашпільським районним судом Вінницької області було ухвалено заочне рішення та задоволено позовні вимоги у цивільній справі за позовом ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 6068,94 грн, яке в подальшому було скасовано ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року. На підставі даного рішення 08 лютого 2016 року Томашпільським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист №2/146/12/16 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договорм (а.с.65), а 05 квітня 2016 року державним виконавцем ВДВС Томашпільського РУЮ у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50706173 на підставі даного виконавчого листа (а.с.66). Як вбачається зі звіту про здійснені відрахування та виплати, виданого ПЧ-21 виробничого підрозділу служби колії Вапнярської дистанції колії РФ «Одеська залізниця» ТОВ «Укрзалізниця» за квітень-травегь 2016 року із заробітної плати [PERSON] проводилися відрахування згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 50706173 на загальну суму 4183,46 грн (а.с.63).Тобто рішення від 08 лютого 2016 року було частково виконане. Крім того, з наданої відповідачем копії військово квитка серія НК № 4766693 вбачається, що 29 січня 2015 року [PERSON] було призвано на військову службу та демобілізовано зі збройних сил України 01 квітня 2016 року (а.с.64). Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Однак в порушення норм вказаного Закону, банком нараховувалася пеня та відсотки за користування кредитом за перід перебування [PERSON] на військовій службі в розмірі 147,62 грн. Також, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми пені за кредитом у розмірі 297,91 грн та суми пені за відсотками - 65,03 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 549\~ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За змістом даної норми, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Як вбачається з матеріалів справи банком вже нараховано суму штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 1980 грн. Тобто, аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1\~ст. 61 Конституції України\~та ч.3\~ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне у те саме правопорушення, та нараховано відсотки на неустойку, а зобовязання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог кредитира, а саме підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 1374,92 грн. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~ З огляду на вищевикладене правило, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» 1218 грн понесених судових витрат, що складаються з судових витрат зі сплати судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 61 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 258, 267,526, 527, 530, 549, 550 ч.2, 610, 612, 614, 634, 1048, 1050, 1054,1055 ЦК України,

Outcome: partial