Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

У грудні 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позові [PERSON] зазначив, що 01.10.2016р. між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 50000 грн., а [PERSON] зобовязався їх повернути у строки та у порядок, встановлені договором але не пізніше 01.04.2017р. При передачі зазначених грошових коштів, як вказує [PERSON], відповідач [PERSON] склав розписку від 01.10.2016р. про отримання ним 50000 грн., яка є невідємною частиною договору позики. Станом на 01.10.2017 року, як вказав [PERSON]М,, відповідач не повернув йому зазначену вище суму позики взагалі, а тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором позики в розмірі 50000,00 грн., пеню за договором позики в розмірі 45\~500,00 грн. та понесені ним судові витрати в розмірі 955,50 грн. В судові засідання особисто позивач [PERSON] жодного разу не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи доказами. 24.04.2018 року в судовому засіданні був присутній представник позивача [PERSON], яка підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також в судові засідання жодного разу не зявлявся, про день та час слухання справи повідомлявся у відповідності до норм статтей128-130 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до норм статті 274 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, суд прийшов до висновку про необхідність винесення заочного розгляду справи, оскільки всі умови, передбачені статтею 280 ЦПК України були дотримані. Суд, заслухавши раніше надані пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом було встановлено, що 01.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики.(а.с.2) Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Пункт 1 вищезазначеної статті визначає підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, а саме - договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Вказаний договір складений та підписаний двома сторонами, містить їх паспортні дані та підписи. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1\~ст.530 ЦК України). Відповідно до п.1.1 Договору [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 50\~000,00 грн., а останній зобовязався їх повернути в строк, обумовлений вказаним договором. Відповідно до п.1.2 Договору, сума позики, яка зазначена в п.1.1 договору передається Позичальнику без нарахування процентів на строк до 01.04.2017 року і повинна бути повернута не пізніше вказаного строку. Відповідно до п.5.1 Договору, договір вважається укладеним з моменту передачі грошових коштів. Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України, - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до розписки про отримання грошових коштів від 01.10.2016р. [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 50\~000,00 грн. (а.с.10) Частиною 1\~ст. 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керується тим, що зобов'язання за розпискою відповідачем не виконані, тому сума позики має бути стягнута на користь позивача. Відповідач взяв на себе обов'язок повернути зазначені кошти, правову природу цих коштів як позики, розпискою та письмовим договором підтверджено. Згідно\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобовязання [PERSON] не виконав, не повернув позивачу [PERSON] суму боргу в строк. Відповідно до п.3.1 Договору, за порушення строку повернення суми позики. Позичальник сплачує Позикодавцю пеню в розмірі 0,5% від суми позики за кожен день прострочення повернення без застосування строків давності. Згідно наданого суду розрахунку вбачається, що період прострочення є 02.04.2017р. по 01.10.2017 р. включно - 182 дні, а тому 50\~000,00 грн. *0,5% *182дні =45\~500,00 грн. Тобто, сума пені за період прострочення складає 45\~500,00 грн. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обовязку в натурі, припинення правовідношення, визнання права тощо.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору. Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд першої інстанції визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в сумі 955,50 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved