Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

У вересні 2021 року заявники [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій просили суд розірвати шлюб, укладений між ними 30 березня 2013 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 176. В обґрунтування заяви зазначали, що 30 березня 2013 року вони уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Подружнє життя у них не склалося, поступово відносини між ними погіршуватися, через різні характери та погляди на сімейне життя. У результаті постійних суперечок їхня сім`я фактично розпалася. Із листопада 2020 року вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільним побутом та взаємними правами і обов`язками не пов`язані. Їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Вони досягли згоди щодо участі кожного із них у вихованні та утриманні їхньої малолітньої дочки [PERSON] , що підтверджується нотаріально оформленим 20 вересня 2021 року договором між батьками про здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, розмір та сплату аліментів на дитину, відповідно до умов якого їх малолітня дочка [PERSON] буде проживати разом із матір`ю за місцем її проживання. Ними досягнуто згоди щодо участі кожного з батьків у вихованні та утриманні дитини. Спір про поділ спільного сумісного майна між заявниками на даний час відсутній. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких просили суд розглянути справу за їхньої відсутності, заяву вони підтримують повністю, просили суд її задовольнити та розірвати укладений ними 30 березня 2013 року шлюб. Заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його неявка вирішенню судом заяви подружжя про розірвання шлюбу не перешкоджає. З`ясувавши позицію заявників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30 березня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 176. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . 20 вересня 2021 року заявники [PERSON] та [PERSON] уклали договір між батьками про здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, розмір та сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горіною І.В., зареєстрований в реєстрі за № 1640, у якому визначили, що після розірвання шлюбу їх спільна дочка [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом із матір`ю за місцем її проживання; батько має право безперешкодно спілкуватися та відвідувати дитину, зобов`язується сплачувати на користь матері аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 9412 грн. 50 коп., щомісячно. 21 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] як подружжя подали до суду заяву про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження. У ч. 3 ст. 293 ЦПК України встановлено, що справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, суд розглядає в порядку окремого провадження. 24 вересня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області провадження у цивільній справі за заявою подружжя [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. ч. 6, 10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. За змістом ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У ч. 4 ст. 109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Суд встановив, що заява [PERSON] та [PERSON] як подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після подачі ними цієї заяви сплинув один місяць, заява про розірвання шлюбу заявниками не відкликана, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, укладеним ними 20 вересня 2021 року письмовим договором, посвідченим нотаріально, подружжям вирішено питання щодо місця проживання їх спільної дитини, участі кожного з батьків у вихованні та утриманні малолітньої дочки [PERSON] . З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, взаємну волю заявників на розірвання шлюбу, врегулювання ними письмовим договором питань щодо участі кожного із них у забезпеченні умов життя дитини, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved