Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У грудні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру № 68, розташовану в будинку №42 по вул. Гонди в м. Маріуполі Донецької області. В обґрунтовування позовних вимог зазначила, що 07 квітня 2017 року померла її мати [PERSON], яка постійно проживала до дня смерті в [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкодавцем за життя було складено заповіт, відповідно до якого усе майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, що вона буде мати на день смерті заповіла позивачці. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] було відмовлено, з тих підстав, що нею не надано правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця на заповідальне майно та документи про реєстрацію права власності. Отримати дублікат правовстановлюючого документу на спірну квартиру позивачка не має можливості, оскільки даний документ знаходиться на зберіганні в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві, який розташований на тимчасово окупованій території. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на квартиру № 68, розташовану по вул.Гонди, буд. 42 в м. Маріуполі Донецької області. Позивачка та її представник [PERSON] надали суду заяви, в якій просять суд розглянути справу за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі письмових матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 07.04.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №984422 виданого 08.04.2017 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 580. Відповідно до довідки № 10/09 від 10.09.2017 року виданої головою ЖБК «Ракета», з якої вбачається, що [PERSON], була членом вказаного кооперативу та займала двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка була на неї зареєстрована. На теперішній час вартість квартири [ADDRESS] виплачена у повному обсязі. Позику сплачено з 1965 року по 1979 рік, будинок здано до експлуатації у 1965 році. 03 березня 1996 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 090786 виданого 02.03.1996 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, актовий запис № 391. Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив. Спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], на яку було складено [PERSON] 30.08.2012 року заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1-1155, 1-1156. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Третьої маріупольської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 298/2017 щодо майна померлої 07.04.2017 року [PERSON], яку було відкрито 25.05.2017 року на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] дочкою спадкодавця. При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру № 68, розташовану по вул.Гонди, буд. 42 в м. Маріуполі Донецької області, після смерті [PERSON], яка померла 07 квітня 2017 року, в отриманні вищезазначеного свідоцтва позивачці було відмовлено з тих підстав, що право власності зареєстровано в МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна (вих..№ 3572 від 14.06.2017 року) зареєстровано, проте згідно графіку прийому нотаріальних документів, архівні документи Третьої маріупольської державної контори за період з 1944 року по 1996 рік включно були передані на постійне зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, місце знаходження якого є: Донецьк область, місто Донецьк, вулиця Нижнєудинська, буд.3. У звязку проведенням антитерористичної операції на територій Донецької області наряд свідоцтв про право на спадщину за вересень 1996 року не може бути переданий. Станом на 01.01.2015 року місце реєстрації та розташування Донецького обласного державного нотаріального архіву є м-н.Горняк, буд.1, м.Красноармійськ Донецької області, але архівні нотаріальні документи Донецької області з міста Донецька не були перевезені на територію підконтрольну Україні. У звязку з цим державна реєстрація вказаної квартири в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до довідки МКП «Маріупольське БТІ» від 14.06.2016 року № 3572, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], житловою площею 30,3 кв.м., загальною площею 44,8 кв.м. Згідно із положеннями п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Отже, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до переконання, що спадкодавцем [PERSON] за життя було набуто право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки нею у повному обсязі було сплачено пайовий внесок за вищезазначену квартиру до ЖБК «Ракета», що підтверджується довідкою, яка міститься у матеріалах справи. 18 жовтня 2017 року за заявою позивачки Маріупольським БТІ було виготовлено технічний паспорт на квартиру № 68, розташовану по вул.Гонди, буд. 42 в м. Маріуполі Донецької області, на імя [PERSON]. З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] дочкою спадкодавця, яка є спадкоємицею першої черги за законом та за заповітом після смерті [PERSON] право власності на вказану вище квартиру в порядку спадкування за заповітом, оскільки позивачкою фактично прийнято спадщину після смерті її матері шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає.

Outcome: approved