overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17 лютого 1990 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Вони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Тривалий час між ними відносини погіршувалися. Відповідач зловживає алкогольними напоями, не приймає участі в утриманні сім'ї, до неї застосовував насильство. Це призвело до втрати почуття любові та поваги. Їх шлюбні відносини між ними припинені. Примирення неможливе. Просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати. У судове засідання сторони не зявились. Позивачка до суду спрямувала заяву, з проханням справу слухати за її відсутності, позов підтримала, не заперечила проти заочного розгляду. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, заяв до суду не направляв. Зі згоди позивачки судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб 17 лютого 1990 року Садківскою сільською радою Бердичівського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати шлюб, а відповідач будь-яких заперечень проти розлучення до суду не направив, зважаючи на зазначені у позові причини розлучення, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України судові витрати позивачки по сплаті судового збору та на правову допомогу ( а.с. 2, 8), всього в розмірі 901,2 грн. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-27 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], останнє місце проживання: [INFO] безвісно відсутнім. В обґрунтування вимог заяви заявниця вказала, що вона з 1980 по 1994 роки перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу, у 1994 році [PERSON] виписався з квартири та з того часу місце його знаходження невідоме. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім їй необхідне для оформлення субсидії та приватизації квартири, оскільки особовий рахунок відкритий на нього. У судовому засіданні заявниця та її представник, адвокат [PERSON] вимоги заяви підтримали. Заявниця пояснила, що встановлення цього факту їй необхідне для переоформлення на неї особового рахунку на квартиру та приватизації квартири, оскільки до цього часу [PERSON] значиться квартиронаймачем. Представник заінтересованої особи Бердичівської міської ради, [PERSON] щодо вирішення заяви покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши письмові докази, вважає що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що заявниця та [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано 17 листопада 1993 року ( а.с .7). Відповідно до Рішення виконкому Бердичівської міської ради від 28.12.1989 року [PERSON] ( склад сім'ї 4 особи) надано в користування квартиру [ADDRESS] ( а.с .12). За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України у Вінницькій області [PERSON], [INFO] з 23.11.2001 року зареєстрований в [INFO] ( а.с .34). Відповідно до листів Петриківської сільської ради від 28.11.2016 та від 08.02.2017 відомостями щодо громадянина [PERSON], [INFO] сільська рада не володіє, на території сільської ради він не проживає ( а.с. 21, 37). Державний кордон з 21.12.2013 по цей час [PERSON] не перетинав ( а.с. 38). Відомості про актовий запис про смерть [PERSON] відсутні ( а.с. 36) Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON], колишнього чоловіка заявниці у житлі заявниці вони не бачили протягом останніх 20 років. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджується факт відсутності відомостей про місцеперебування [PERSON] у місці його проживання понад один рік, а тому його слід визнати безвісно відсутнім для вирішення заявницею питання щодо приватизації квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства, оскільки страждає\~ на психічне захворювання, перебуває на обліку\~ в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер». Внаслідок стійкого розладу психічного здоровя син є непрацездатним, не адаптованим в соціально-побутовому плані і не може самостійно здійснювати потреби своєї життєдіяльності, у звязку з чим\~ потребує\~ постійного догляду. Заявник\~ надає\~ синові постійну допомогу у повсякденному житті, доглядає за ним. Просить визнати\~ [PERSON] недієздатною особою і призначити її опікуном сина. Заявник в судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення заяви [PERSON] щодо визнання її сина недієздатною особою не заперечує. Надала суду подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном над її сином. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази у їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. В силу ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Над недієздатною особою судом встановлюється опіка і призначається опікун за поданням органу опіки та піклування ( ч.1 ст.60 ЦК України). [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства. Проживає разом з матірю [PERSON], тіткою та сестрою в [ADDRESS]. За висновком МСЕК від 18.12.2014р. йому встановлено першу групу інвалідності з дитинства, він є непрацездатною особою, потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку\~ судово-психіатричного експерта №109 від 17.02.2017р. (а.с.39-43), наданого КУ «Обласна\~ клінічна психіатрична лікарня»,\~ експертна комісія прийшла до висновку, що [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості у ступені неглибокої імбецильності внаслідок хвороби Дауна. Внаслідок чого, він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. З свідоцтва про народження та паспорта [PERSON], паспорта заявника, довідки про склад сімї вбачається, що він є сином [PERSON] проживає з нею за однією адресою, знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради № 01-3189/47 від 25.05.2017р., [PERSON] може бути призначена опікуном над своїм сином [PERSON] На час розгляду справи опіка над [PERSON] не встановлювалася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її доньки [PERSON], [INFO], яка є інвалідом 1 групи з дитинства, оскільки страждає\~ на психічне захворювання, перебуває на обліку\~ в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер». Внаслідок стійкого розладу психічного здоровя донька не може\~ повною мірою усвідомлювати\~ значення своїх дій та керувати ними,\~ потребує\~ постійного медичного нагляду та лікування, а також постійної сторонньої допомоги і контролю. Заявник\~ надає\~ доньці постійну допомогу у повсякденному житті, доглядає за нею. Просить визнати\~ [PERSON] недієздатною особою і призначити її опікуном. Заявник свою заяву підтримала, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету [PERSON] (за довіреністю) заяву [PERSON] щодо визнання її доньки недієздатною особою підтримує, просить її задовольнити. Надала суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над її донькою. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Над недієздатною особою судом встановлюється опіка і призначається опікун за поданням органу опіки та піклування ( ч.1 ст.60 ЦК України). [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства. Проживає разом з матірю [PERSON], батьком, братом та сестрою в м. Бердянську по вул. Сонячній, буд.32. За висновком МСЕК від 04.11.2016р. їй встановлено першу групу інвалідності з дитинства, вона є непрацездатною особою, потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №156 від 14.03.2017р. (а.с.36-40), наданого КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», експертна комісія прийшла до висновку, що [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді глибокої розумової відсталості у ступені ідіотії внаслідок органічного ураження головного мозку (дитячий церебральний параліч) епісиндром, рідкі прояви. Внаслідок чого, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. З свідоцтва про народження та паспорта [PERSON], паспорту заявника, довідки про склад сімї вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON], проживає з нею за однією адресою, знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради № 01-3133/40 від 23.05.2017р., [PERSON] може бути призначена опікуном над своєю донькою [PERSON] На час розгляду справи опіка над [PERSON] не встановлювалася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства, підгрупа А, оскільки страждає\~ на психічне захворювання (розумова відсталість органічного ураження центральної нервової системи, перебуває на обліку\~ в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер». Внаслідок хронічного психічного розладу син не може\~ самостійно здійснювати потреби своєї життєдіяльності,\~ потребує\~ постійної сторонньої допомоги і контролю. Заявник\~ надає\~ сину постійну допомогу у повсякденному житті, доглядає за ним. Просить визнати\~ [PERSON] недієздатною особою і призначити її опікуном. Заявник в судове засідання не з»явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання не з»явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяву [PERSON] щодо визнання її сина недієздатною особою підтримує, просить її задовольнити. Надала суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над її сином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Над недієздатною особою судом встановлюється опіка і призначається опікун за поданням органу опіки та піклування ( ч.1 ст.60 ЦК України). [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства. Проживає разом з матірю [PERSON] в м. Бердянську по пров.Нагорний, буд.5. За висновком МСЕК від 19.11.2014р. йому встановлено першу групу інвалідності з дитинства, він є непрацездатною особою, потребує постійного стороннього догляду. Як видно з висновку судово-психіатричного експерта від 16.02.2017р. № 113 (а.с.47-50), наданого КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», експертна комісія прийшла до висновку, що [PERSON], [INFO], «виявляє ознаки глибокої розумової відсталості (ідіотія) внаслідок ДЦП). Внаслідок чого, він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними». З паспорта та свідоцтва про народження [PERSON], паспорту заявника, довідки про склад сімї вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON], проживає з нею за однією адресою, знаходиться на її повному утриманні. Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради надав суду подання № 01-3131/40 від 23.03.2017р., в якому вважає доцільним призначити опікуном [PERSON] його матір [PERSON] На час розгляду справи опіка над [PERSON] не встановлювалася. З огляду на встановлене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26.10.2016 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користуванням кредитом та пені. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року заяву [PERSON] про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків до 9 лютого 2017 року, але не більше п»яти днів з часу отримання даної ухвали. 16.02.2017 року [PERSON] на адресу суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору зважаючи на фінансовий та матеріальний стан заявника та її сім»ї. Згідно ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частина 3 ст. 82 ЦПК України дає можливість суду з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов»язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. З аналізу ст. 82 ЦПК України вбачається, що ця норма стосується лише витрат, пов»язаних із розглядом справи, які чітко визначені ч. 3 ст. 79 ЦПК України і не застосовується до судового збору. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об»єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Зі змісту заяви [PERSON] та долучених документів вбачається, що остання працює на посаді головного бухгалтера ПАТ «Укркомункомплект» з 03.09.2001 року, отримує стабільний дохід, мала можливість і отримала кредит у розмірі 61 000 Доларів США, поручителем за договором є її чоловік [PERSON], який з вересня 2003 року до квітня 2016 року працював на посаді виконавчого директора ТОВ «ВИП Констракшн» і мав можливість бути поручителем за кредитним договором. Таким чином, враховуючи предмет спору, зміст заяви [PERSON], суд не знаходить підстав для задоволення клопотання останньої про звільнення від сплати обов'язкового судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 23.04.2004 року перебуває у шлюбі з [PERSON] від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2 000 грн. з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] та її представник позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач у судове засідання не прибув, подавши заперечення в якому просив розглядати справу у його відсутність та стягнути на утримання дитини 800 грн. Заслухавши прояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23.04.2004 року по 26.11.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2, 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає та зареєстрована з позивачкою (а.с. 3). Сторони на час вирішення справи проживають окремо, дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, домовленість з відповідачем про матеріальну допомогу на її утримання немає. На час вирішення справи [PERSON] офіційно не працює та перебуває на обліку в Святошинському районному центрі зайнятості як безробітний. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що неповнолітній син сторін проживає з позивачкою, домовленості між ними щодо його утримання не досягнуто, відповідач є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині, суд з огляду на законодавче визначений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти у розмірі 1 800 грн. з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

у грудні 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Пояснила суду, що сторони проживають окремо. Останнім часом спільне господарство не ведеться. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5). У судовому засіданні сторони зазначили, що вони проживають за різними адресами, але позивач зазначає, що їх сім'я розпалась. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551гривень 21 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом позивач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON]Ію звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 4 червня 2005 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 171. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені у звязку з різними поглядами на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 4 червня 2005 року Красноармійським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 171. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені у звязку з різними поглядами сторін на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved