Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON], [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, у якому просили визнати після смерті [PERSON], яка померла 13 листопада 2014 року, у порядку спадкування за заповітом за [PERSON] та [PERSON] за кожним із них право власності на 5/12 часток житлового будинку, позначеного на плані А-1, із прибудовою а і тамбуром (ганок) а1, загальною площею 92,6 м2, житловою площею 50,1 м2, та господарськими будівлями і спорудами: погріб Б, гараж Г, сарай Д, погріб під\~Д, сарай Е, вбиральня Є, колонка К, огорожа N4, ворота з хвірткою N5, N6, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Димитрово, вулиця Димитрова, 38, та [PERSON] право власності на 1/6 частку цього нерухомого майна у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначали, що після смерті 13 листопада 2014 року спадкодавця [PERSON], бабусі [PERSON] і [PERSON] та дружини [PERSON], відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на вказані житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами. Відповідно до заповіту від 22 жовтня 2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно в рівних частках заповідала своїм онукам [PERSON] і [PERSON] У визначений законом строк вони звернулися до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON] Також заяву про прийняття спадщини за законом нотаріальній конторі подав чоловік померлої [PERSON] 23 травня 2015 року нотаріальною конторою [PERSON] і [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/12 часток кожному належної померлій [PERSON] земельної ділянки площею 0,1952 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: Київська область Броварський район, село Димитрово, вулиця Димитрова, 38. Також 23 травня 2015 року згідно із ст. 1241 ЦК України нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку даної земельної ділянки чоловікові померлої [PERSON] У видачі свідоцтв про право на спадщину на вказані частки зазначеного вище житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами листом за вих. №\~1395/01-16 від 23 травня 2015 року нотаріальною конторою їм відмовлено, посилаючись на те, що за життя спадкодавця право власності на спадкове нерухоме майно не реєструвалось. Факт належності [PERSON] спірного нерухомого майна підтверджується записами в погосподарській книзі [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області, технічним паспортом на житловий будинок. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, у яких просили розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити заявлені ними позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання теж не зявилася, подала суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності їхнього представника, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 13 листопада 2014 року у віці 72 років померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК №\~324310, видане 13 листопада 2014 року. Із заповіту від 22 жовтня 2005 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №\~90, вбачається, що [PERSON], яка проживала у [INFO], все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповідала в рівних частках позивачам [PERSON] і [PERSON] У ч. 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Із спадкової справи №\~51/2015 до майна померлої 13 листопада 2014 року [PERSON] видно, що 30 січня 2015 року в установлений законом шестимісячний строк до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом звернулися спадкоємці за заповітом [PERSON] і [PERSON] Також 23 травня 2015 року заяву про прийняття частки у спадщині за законом згідно із ст. 1241 ЦК України подав нотаріальній конторі чоловік померлої [PERSON], який на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем дружиною [PERSON] Із заяви [PERSON] видно, що на видачу свідоцтва про право власності на ? частку майна подружжя він не претендує, так як спадкове майно є особистою власністю його померлої дружини. 23 травня 2015 року нотаріальною конторою позивачам [PERSON] і [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/12 часток кожному та позивачу [PERSON] на підставі ст. 1241 ЦК України свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку земельних ділянок площею 0,1952 га і 0,1600 га, наданих для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розміщені на землях, що знаходяться у віданні [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області. Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON], яка померла 13 листопада 2014 року, належав ще житловий будинок А-1, із прибудовою а і тамбуром (ганок) а1, загальною площею 92,6 м2, житловою площею 50,1 м2, та господарськими будівлями і спорудами: погріб Б, гараж Г, сарай Д, погріб під\~Д, сарай Е, вбиральня Є, колонка К, огорожа N4, ворота з хвірткою N5, N6, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Димитрово, вулиця Димитрова, 38. Факт належності померлій [PERSON] даного нерухомого майна підтверджується довідкою [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області від 03 лютого 2015 року за №\~84, з якої вбачається, що згідно із записами в погосподарській книзі селищної ради за 2011-2015 роки власником домогосподарства за вказаною вище адресою значиться [PERSON], яка постійно була зареєстрована і проживала до дня смерті за цією адресою; дублікатом свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 30 жовтня 1990 року на імя [PERSON] на спірний житловий будинок із надвірними будівлями Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області; технічним паспортом на житловий будинок. Листом від 23 травня 2015 року за вих. №\~1395/01-16 у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] на належний їй спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачам відмовлено, так як за життя спадкодавця право власності на житловий будинок на її імя не реєструвалось. Рекомендовано звернутися до суду. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями за заповітом та за законом, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], якій на момент смерті належав спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, тому за позивачами згідно із належними їм частками у спадщині необхідно визнати право власності на спірне спадкове нерухоме майно. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved