Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

у жовтні 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю, вказуючи, що 29 червня 2014 року їх неповнолітній син [PERSON] перебував в гостях у рідної тітки [PERSON] в м. Гадяч. Під час прогулянки по вулиці їх сина з півторарічним [PERSON], з сусідського двору, де проживає [PERSON] зі своєю родиною, відкрилася хвіртка і на дорогу вийшов неповнолітній син [PERSON], а за ним вискочила собака породи німецька вівчарка, яка накинулась на їх і почала кусати вище коліна. Окрім укусів і сильного забиття від удару собаки, [PERSON] одержав додаткові травми від падіння на дорогу так як покриття дороги тверде і усипане щебенем. Під час медичного огляду у [PERSON] виявлено укушені рани, розташовані косо - вертикально з явищами епітелізації, що відповідно до висновку експерта кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.154ч.2 КУпАП. [PERSON] своїми неправомірними діями спричинив [PERSON] моральні страждання, які спричинили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки події, негативні переживання, страх, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, нервозність. Внаслідок неправомірних дій відповідача їх сину [PERSON] заподіяні психологічні ( моральні) страждання, розмір яких враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних та психологічних страждань становить 15000 грн., тому звернулися до суду. [PERSON] в судовому засіданні показав суду, що їх неповнолітній син гостював у сестри в м. Гадяч, під час прогулянки по вулиці його вкусила собака, що належить [PERSON]. Після цього син став знервованим, втратив сон, перестав гуляти на вулиці, а тому потрібні кошти на його реабілітацію та лікування. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що після того як сина вкусила собака, він повністю змінився, став замкнутий, втратив сон, перестав гуляти з друзями, панічно боїться собак. За медичною допомогою не зверталися, але кошти потрібні для його реабілітації. [PERSON] позов визнав частково, пояснив суду, що дійсно через недогляд собака вискочила на вулицю і вкусила дитину [PERSON]. Він відвідував його в лікарні, з'ясовував, яке лікування буде необхідним і дав батькам дитини 1000 грн.. Після цього телефонував батькам, щоб залагодити конфлікт, однак вони не пішли на контакт. Вважає, що заявлена сума є необґрунтованою і досить завищеною. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] 29 червня 2014 року о 20 годині в м. Гадяч по вул. Молодіжній [PERSON], порушуючи правила тримання собак, не забезпечив безпеку оточуючих людей від заподіяння їм шкоди його собакою, яка вискочила на вулицю та вкусила за ногу неповнолітнього [PERSON] Згідно висновку експерта № 96 від 18.07.14р. у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді укушених ран правого стегна. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупо-загострених предметів, якими могли бути зуби собаки, можливо в час та при обставинах вказаних в направленні і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'ю. Постановою Гадяцького районного суду від 10 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 154 КпАП України - порушення Правил утримання собак. В результаті отримання тілесних ушкоджень від укусу собакою, неповнолітньому [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка полягала у перенесенні фізичного болю, порушенні звичайного способу життя, страху та образи, порушенні сну. Судом також встановлено, що дії [PERSON] не носили прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітній дитині, а стали наслідком недбалості і недогляду за собакою, що суттєво знижує ступінь його вини та відповідальності за вчинене правопорушення. Позивачами також не доведено, що їх неповнолітній син [PERSON] потребує лікування та реабілітації після даного випадку, оскільки на час звернення до суду за будь - якою медичною допомогою вони не зверталися, а отже наведені ними факти про розлади здоров'я та зміни у поведінці дитини після укусу собакою, не знайшли свого підтвердження. Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки постанова суду в адміністративній справі, за яким [PERSON] визнано винними у порушенні правил утримання собак, що є адміністративним правопорушенням, набрала законної сили, тому він має нести цивільну відповідальність. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, суд встановив, що неповнолітньому [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях та переживаннях, однак заявлена сума - 15 тисяч грн. не знайшла свого підтвердження в процесі розгляду справи, тому суд вважає, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню і судовий збір в розмірі 91 грн. 63 коп.

Outcome: partial