Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка - [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18.05.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем - [PERSON], зареєстрований відділом ДРАЦС по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського МУЮ у Житомирській області, актовий запис №154. Від спільного проживання з відповідачем народилась дитина - син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні та батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.10.2013 року, актовий запис №799. Проте, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання та виховання дитини не надає. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що одразу після повторного одруження шлюбні стосунки не склались, були припинені знову, поновити сім'ю сторонам не вдалося. З цих причин виникали сварки, скандали, що негативно впливало на психічне здоров'я позивачки і дитини. Відповідач офіційно не працює, його заробіток є нерегулярним та мінливим, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача на свою користь у твердій грошовій сумі. На підставі вище зазначеного, позивачка просить суд розірвати вказаний шлюб з відповідачем та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій формі у розмірі 600,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 28.12.2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині розірвання судом шлюбу не заперечив, проте щодо суми аліментів просив суд призначити мінімальний розмір. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.7) та врахувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є підставним, підлягаючим задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки сторони по справі не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. Статті 180 та 181 Сімейного Кодексу України зобов'язують відповідача як батька своєї дитини надавати матеріальну допомогу на її утримання. Сторони між собою не можуть домовиться щодо порядку та способу утримання, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Суд, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, враховуючи вище зазначене та положення статей 182, 184 Сімейного Кодексу України, приходить до висновку про задоволення позову в цій частині, а саме те, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій формі у розмірі 600,00 (шістсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 28.12.2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати згідно статей 79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved