Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просила ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] таким, що втратили право користування житловим приміщенням, яке перебуває у її власності та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, узвіз Гірськолижників[ADDRESS]. В обґрунтування позову вказала, що 08 жовтня 2008 року вона в порядку спадкування набула право власності на 32/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, узвіз Гірськолижників, буд. 8 У лютому 2007 року, в період. Передуючий набуттю нею права власності на вказану частку домоволодіння у ньому були зареєстрована [PERSON], яка доводиться їй онукою. 21 жовтня 2014 року на підставі заяви [PERSON] органом Державної міграційної служби України було здійснено реєстрацію місця проживання у належній їй частці жилої буди віл [PERSON] та [PERSON] З кінця жовтня 2014 року відповідачі у даному домоволодінні фактично не проживають. [PERSON] виїжджаючи із житла повідомила їй про те, що має на меті проживати за кордоном України. При цьому усе належне їм майно було вивезено. В період з 01 листопада 2014 року по теперішній час оплата комунальних послуг не здійснювалась. Реєстрація поживання відповідачів в належному їй обєкті нерухомості, в якому фактично останні не проживають та намірів проживати не мали і не мають, ускладнює реалізацію її права на розпорядження своїм майном та створює істотні перешкоди для його здійснення. Між ними будь-яких усних або письмових домовленостей щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. У звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі та задовольнити позов у повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином засобами масової інформації, причин неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Красногвардійський районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, вислухавши у попередньому засіданні пояснення представника позивача та свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 вересня 2008 року, Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради було прийнято рішення про реєстрацію за [PERSON] 32/100 частини житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Гірськолижників узвіз, буд. 8 (а.с. 13-14). Як вбачається з домової книги, у домоволодінні № 8 по вул. узвіз Гірськолижників в м. Дніпропетровську значаться зареєстровані відповідачі [PERSON] та її сини [PERSON], [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] доводиться онукою позивачки, а її сини правнуками. Відповідачі у квартирі № 4 будинку 8 по вул. узвіз Гірськолижників у м. Дніпропетровську з листопада 2014 року не проживають, за комунальні послуги в період з 01 листопада 2014 року по теперішній час не сплачують, особистих речей у будинку немає, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], а також актами про не проживання відповідачів, затверджених квартальним комітетом (а.с. 38-42). У\~відповідності\~до ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа\~має\~право\~на\~захист свого цивільного \~права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та її сини [PERSON], [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 4 будинку 8 по вул. узвіз Гірськолижників у м. Дніпропетровську, оскільки не проживають там понад один рік без поважних причин. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved