Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з 26.10.2015 року вона звільнена з посади ізолювальника 4 розряду Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на підставі ст.38 КЗпПУ\~за власним бажанням. Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 01 грудня 2015 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 25993,78 грн., в тому числі компенсація за невикористану відпустку (9 днів) у розмірі 2411,01 грн., про це свідчать розрахунковий лист та довідка про доходи. В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з нею розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі складала 26816,26 грн., компенсація за невикористану відпустку (9днів) складала 2411,01 грн., що підтверджується довідками від 13 листопада 2015 року №2/44-126, №507, які були видані та підписані генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 25993,78 грн., компенсацію за невикористану відпустку (9 днів) у розмірі 2411,01 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 6346,60 грн. В судове засідання представник позивача зявилася, звернулася із уточненою позовною заявою, в якій зазначила, що заборгованість по заробітній платі станом на 19.02.2016 року становить 7464,28 грн., в тому числі компенсація за невикористану відпустку (9 днів) у розмірі 2411,01 грн., щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати просить збільшити позовні вимоги на розмір середнього заробітку за період з 27.10.2015 року (день звільнення позивача) по 03.03.2016 року (день постановлення рішення суду). Просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, яка станом на 19.02.2016 року становить 7464,28 грн., в тому числі компенсацію за невикористану відпустку (9 днів) у розмірі 2411,01 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27.10.2015 року по 03.03.2015 року у розмірі 22213,10 грн. Представник відповідача у судове засідання зявилася, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що з вимогами позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі не згодна у звязку з тим що, заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] частково погашена та станом на 01.03.2016 року складає 7464,28 грн., що підтверджується довідкою №58 від 01.03.2016 року. Вислухавши сторін по справі, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що з 08.01.2015 року по 26.10.2015 року [PERSON] працювала на підприємстві відповідача, що підтверджується записом в трудовій книжці БТ-I № 7148191. Згідно наказу №66 від 26.10.2015р. [PERSON] звільнена з посади ізолювальника 4 розряду Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на підставі ст.38 КЗпПУ\~за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки. В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з [PERSON] розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі, яка становила 26816,26 грн., компенсацію за невикористану відпустку (9 днів) у розмірі 2411,01 грн. що підтверджується довідками підприємства № 2/44-126, №507 від 13.11.2015р. Відповідачем неодноразово частково виплачувалась заборгованість по заробітній платі, що підтверджується довідкою підприємства №28 від 01.02.2016р. Згідно довідки підприємства №28 від 01.02.2016 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 01.02.2016 року становить 7464,28 грн. Згідно відповіді на запит [PERSON] від 13.11.2015 кількість днів відпустки за які нарахована компенсація за невикористану тарифну відпустку складає 9 днів. Таким чином, заборгованість по заробітній платі становить 7464,28 грн., компенсація за невикористану відпустку (9 днів) становить 2411,01 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так як за підприємством малася безспірна сума заборгованості по заробітній платі при звільненні позивача з 27.10.2015р., яка не була сплачена відповідачем на час розгляду справи, то у позивача виникло право отримати середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати. При визначенні розміру\~\~середнього заробітку за час затримки\~\~\~\~розрахунку при звільненні застосовуються вимоги\~\~п.п. 2, 3, 5, 8\~Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до розрахункових листків та довідки підприємства №508 від 13.11.2015р., середньоденний заробіток позивача становить 244,10 грн., тому середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 27.10.2015р. по 03.03.2016р., тобто за 91 робочих днів, становить 22213,10 грн. У відповідності до ст. 117 КЗпП України, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом не встановлено, що на момент звільнення позивача з роботи мався спір між сторонами про розмір належних до виплати сум. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Розрахунок, наданий представником позивача проведений вірно та представником відповідача не спростований. Відповідач погодився з вказаною позивачем в уточненій позовній заяві від 19.02.2016 року сумою заборгованості, але не надав доказів відсутності своєї вини в затримці розрахунку. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 22213,10 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку із чим з відповідача слід стягнути 487,20 грн.

Outcome: approved