Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про виселення відповідача [PERSON] , 1977 року народження з квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що згідно договору купівлі-продажу від 19.09.2008 року квартира [ADDRESS] належить 85/100 ідеальних часток позивачу по справ [PERSON] , а 15/100 ідеальних часток неповнолітній сестрі [PERSON] . З 2015року у вказаній квартирі проживає співмешканець матері [PERSON] без його згоди. [INFO] мати позивача - [PERSON] -померла. Відповідач продовжує проживати в належній позивачу на праві приватної власності квартирі. Відповідач має місце реєстрації у Херсонській області, був засуджений за тяжкий злочин, відбув покарання в місцях позбавлення волі. Проживаючи в квартирі, веде аморальний спосіб життя, не впускає власників квартири для проживання, по квартирі існує величезна заборгованість по сплаті комунальних послуг, яка виникла внаслідок проживання відповідача. Позивач звертається до суду з метою усунути перешкоду у користуванні житловим приміщенням, шляхом виселення відповідача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2020р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2020р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило, відзив не надав. Третя особа - [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] в судовому засіданні позов просила задовольнити та виселити відповідача з квартири [ADDRESS] . Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19.09.2008 р. [PERSON] , [PERSON] придбали квартиру під [ADDRESS] в такому співвідношенні: [PERSON] - 85/100 ідеальних часток, [PERSON] 15/100 ідеальних часток/а.с.8/. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є неповнолітньою особою/а.с.9/. Судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] - померла/а.с.10/. Листом від 03.08.2020р. повідомлено, що у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, вказана подія не внесена до ЄРДР та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про примусове виселення [PERSON] згідно чинного законодавства/а.с.12/. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ч.4 ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За даними Реєстру територіальної громади м. Києва [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстрованим не значиться. Крім того, позивач в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] на даний час вже не проживає у спірній квартирі, однак залишив квартиру в жахливому стані. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач проживає у спірній квартирі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed