Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

У грудні 2017 р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] по позбавлення права користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивачка [PERSON] зазначає, що є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт.Балабине, вул. Депутатська, 9. Також позивачка вказала, що у вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який є колишнім чоловіком позивачки. Шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 19.12.2018 року. В позові також зазначено, що відповідач не проживає в належному позивачці житловому будинку з 02.08.2014 року, комунальних послуг не сплачує, в будинку його особистих речей не має. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований в належному позивачці житловому будинку, [PERSON] позбавлена можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, у звязку з чим [PERSON] була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт.Балабине, вул. Депутатська, 9. У судовому засіданні була присутня представник позивачки адвокат [PERSON], яка підтримала позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, неодноразово про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Згідно із ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, його представника та представника третьої особи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.1, ч. 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, та підтверджується документами, наданими стороною позивачки, оригінали яких досліджені судом, а їх копії знаходяться в матеріалах справи, що відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого 30.01.1991 року секретарем виконавчого комітету Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області за №57, [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт.Балабине, вул. Депутатська, 9. Згідно з свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії ІІІ-ЖС №269246 від 27.11.1993 року, між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Комунарським відділом РАЦС м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації був зроблений актовий запис №699. Згідно рішення Запорізького районного суду Запорізької області №317/3171/17 від 19.12.2017 року, шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. Вказане рішення набрало законної сили 19.01.2018 року Відповідно до довідки №10094 від 19.12.2017 р., яка видана Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] але з 02.08.2014 року не проживає. Згідно акту обстеження фактичного проживання, складеного 28.09.2017 року депутатами Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт.Балабине, вул. Депутатська, 9 зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], 16.12.1968 р.н, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Також у вказаному акті зазначено, що [PERSON] за даною адресою не проживає з 02.08.2014 року, його особистих речей в будинку не має. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок ( ст. ст. 379,383 ЦК України). Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Таким чином, право члена сімї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ст. 405 ЦК України право користування житлом надається лише члену сім'ї власника. Відповідач [PERSON] не є членом родини позивачки [PERSON], тому в розумінні частини 2 статті 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач втратив право на користування житлом. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки адвоката [PERSON], вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved