Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із зазначеним позовом, в якому просив ухвалити рішення про скасування безпідставної заборгованості, яку нараховує комунальне підприємство «Київтеплоенерго» за централізоване опалення. В обґрунтування позову [PERSON] вказував на те, що він з сім`єю проживає з 11.05.1999 року в окремій кімнаті приватизованої комунальної квартири по [ADDRESS] , кімната 5,18 м2. Централізоване опалення при вселенні в кімнату було відсутнє. Опалення функціонує тільки в кімнаті сусіда, за що він оплачує послуги теплопостачання, як споживач. Кімната позивача відморожена він кімнати сусіда стіною. Таким чином, позивач вказує на те, що його кімната ізольована від централізованого опалення. Враховуючи вищезазначене та те, що договір з КП «Київтеплоенерго» на обслуговування опалення кімнати позивач не укладав, останній просить скасувати нарахування оплат відсутніх послуг КП «Київтеплоенерго» централізованого опалення помешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , житлова площа 5,18 м2, загальна площа 11,72 м2. Ураховуючи наведене, позивач просив про задоволення позову. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04 січня 2021 року від КП «Київтеплоенерго» до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому відповідач вказував на необґрунтованість заявлених позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити.Послався на те, що житловий будинок [ADDRESS] не оснащено будинковим засобом обліку теплової енергії. Опалювальна площа квартири вищезазначеного будинку становить 11,72 кв.м; дійсна квартира не оснащена індивідуальним засобом обліку теплової енергії або системою автономного опалення відсутні; нежитлові приміщення, система опалення яких підключена де загально будинкової системи відсутні. Нарахування за послуги з централізованого опалення мешканцям квартир житлового будинку [ADDRESS] з початку опалювального сезону 2018/2019 рр. проводяться відповідно до Постанови Кабінету України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» №630 від 21 липня 2005 року (в подальшому іменована «Постанова»). Згідно Постанови мешканці будинків мають сплачувати за послуги з централізованого опалення ЦО) за нормативом відповідно до опалювальної площі з урахуванням температури зовнішнього повітря та кількості діб надання послуги. П. 40 Постанови: Розмір щомісячної плати (П) за послугу з централізованого опалення для населення фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період протягом опалювального сезону у разі застосування одноставкового тарифу визначається Виконавцем. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Суд,у порядку спрощеногопозовного провадження, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] за договором дарування від 26.04.1999 року належить 11,72 м.кв. загальної площі та 5,18 м.кв. житловою площі квартири [ADDRESS] . [PERSON] проживає в кімнаті площею 9,40 м.кв.. Виконавцем послуг з централізованого опалення в будинку [ADDRESS] є КП «Київтеплоенерго». Відповідно до частини 1статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) зазначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначав, що у його кімнаті відсутнє теплопостачання. Частиною четвертою статті 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до пункту 8 зазначених Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». 28 березня 2018 року КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від № 34 (5085). Ці договори були складені на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та є договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною другою ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність відносин між сторонами, а отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, хоч і у ст. 22 Закону № 2189-VIII й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, однак такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За таких обставин, твердження позивача про відсутність договірних відносин між позивачем та КП «Київтеплоенерго» та відсутності зобов`язань у них перед КП «Київтеплоенерго» у зв`язку з відсутністю договірних відносин є необґрунтованими. Щодо позовних вимог про скасування безпідставною заборгованості по оплаті послуг теплопостачання, то такі вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина друга статті 16 ЦК України, містить перелік можливих способів захисту цивільних прав та інтересів. Разом з тим обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не передбачений вказаними нормами закону. Із зазначених позивачем предмета та підстав вищевказаних позовних вимог убачається, що предметом спору стала нарахування плати за послуги теплопостачання. Оскарження дій відповідача КП «Київтеплоенерго» щодо нарахування плати за наданні послуги, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 квітня 2020 року в справі №462/5889/15-ц. Доводи позивача, можуть бути запереченням у разі пред`явлення до нього позову про стягнення певної суми, однак таких позовних вимог до позивача під час розгляду даної цивільної справи не заявлено. За таких обставин, слід дійти висновку про те, що у задоволенні позовних вимог про скасування безпідставної заборгованості по оплаті за надання послуг за теплопостачання слід відмовити, оскільки такий спосіб захисту, з яким звернувся позивач до суду не відповідає способам захисту, які передбачені ст. 16 ЦК України. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позивачем не доведено підставність та обґрунтованість позовних вимог, такі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а відтак у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Outcome: dismissed