Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У грудні 2015 року позивач ПАТ „ВТБ Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02.07.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100439407В, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 50\~000,00 грн., а [PERSON] зобовязалася повернути кредит в строк до 02.07.2016 року або достроково у випадках передбачених кредитним договором, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20% річних або іншому розмірі, передбаченому кредитним договором. Однак, відповідачем [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконуються, та станом на 04.12.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 283\~179,77 грн., з яких: 12\~185,33 грн. сума заборгованості за кредитом, 36\~804,99 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 1\~143, 81 грн. три процентів річних, що нараховані у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту, 12\~044,33 грн. інфляційні витрати, 53,69 грн. поточна заборгованість за процентами, 22\~833,53 грн. прострочена заборгованість за процентами, 770,89 грн. три процентів річних, що нараховані у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення процентів, 8\~164, 14 грн. інфляційні витрати, 72\~382,70 грн. борг по комісії за обслуговування кредиту, 116\~796, 36 грн. пеня за кредитним договором. Оскільки відповідач ухиляється від виконання зобовязань за кредитним договором і заборгованість за договором не погашає, ПАТ „ВТБ Банк просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № R53100439407В від 02.07.2013 року у розмірі 283\~179,77 грн., та судові витрати повязані зі сплатою судового збору у сумі 4\~247, 70 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ „ВТБ Бнк [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день і час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за її відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутністю, у звязку з неявкою у судове засідання відповідача [PERSON], фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 02.07.2013 року між „ВТБ Банк та [PERSON] укладений кредитний договір № R53100439407В. Згідно п. 1.1, п. 4.1 кредитного договору, Банк надав позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а також Правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ „ВТБ Банк у сумі 50\~000,00 грн. на строк до 02.07.2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20 % річних або в іншому розмірі, передбаченому цим договором, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним ордером № 98333 від 02.07.2013 року. Згідно п. 4.2 кредитного договору, позичальник зобовязалася сплачувати щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Відповідно до п. 4.3, п. 4.4 кредитного договору, при укладанні договору сторони дійшли згоди, що кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником кожного місяця у відповідності до графіка, який є невідємною частиною цього договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, порядок повернення кредиту, нарахування та сплати процентів, комісії визначається цим договором, а також Правилами. Згідно п. 5.1 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту та/або сплати процентів за його користуванням та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Відповідно до п.7.1 кредитного договору, строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів, передбачених цим договором був встановлений в три роки. Відповідно до п. 7.4 кредитного договору, кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою Банку та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань згідно з кредитним договором у повному обсязі. Згідно п.п. 2, 6.1 кредитного договору, підписанням цього договору [PERSON] підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ „ВТБ Банк, з якими вона ознайомилися, погодилася та зобовязалася виконувати вимоги Правил, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Банку. Як встановлено п.п. 7.3.2.1 Правил, Банк має право дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором або чинним законодавством України, зокрема: невиконання (неналежне виконання) позичальником зобовязань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору, затримання позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів та/або щомісячної комісійної винагороди щонайменше на один календарний місяць, перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10 відсотків. Згідно до п.п. 7.3.2.2 7.335 Правил, Банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення Банку з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші строки, передбачені умовами договору, а позичальник зобовязаний на письмову вимогу Банку здійснити дострокове повернення кредиту, сплату процентів та всіх інших можливих платежів у випадках, передбачених п. 7.3.2.1 цих Правил, протягом 30 календарних днів з дати відправлення Банком відповідної вимоги. Відповідно до п 7.3.3.1 Правил, [PERSON] зобовязалася повернути Банку отриманий кредит, сплатити нараховані проценти та щомісячну комісійну винагороду (за наявності) у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та в строки, встановлені договором. 26.01.2015 року на адресу відповідача, ПАТ „ВТБ Банк листом за № 788/1-2.15 направило вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, проте вказана вимога залишена [PERSON] поза увагою. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № R53100439407В від 02.07.2013 року, який наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, [PERSON] станом на 04.12.2015 року має заборгованість у розмірі 283\~179,77 грн., з яких: 12\~185,33 грн. сума заборгованості за кредитом, 36\~804,99 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 1\~143, 81 грн. три процентів річних, що нараховані у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту, 12\~044,33 грн. інфляційні витрати, 53,69 грн. поточна заборгованість за процентами, 22\~833,53 грн. прострочена заборгованість за процентами, 770,89 грн. три процентів річних, що нараховані у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення процентів, 8\~164, 14 грн. інфляційні витрати, 72\~382,70 грн. борг по комісії за обслуговування кредиту, 116\~796, 36 грн. пеня за кредитним договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, якщо позичальник затримує повернення чергової частини позики. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем [PERSON] порушені умови укладеного договору, суд вважає позовні вимоги доведеними, та такими що підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 283\~179, 77 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати, які повязані зі сплатою судового збору у розмірі 4\~247, 70 грн., підлягають також стягненню з відповідача.

Outcome: approved