Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), третя особа: [PERSON] , про оскарження актового запису про батьківство. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він є біологічним батьком [PERSON] , у зв`язку з чим, звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2019 р. вищезазначений позов було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали. 19.02.2019 року до суду надійшла заява про усунення виявлених судом недоліків. Ухвалою суду від 21.02.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.05.2020 року призначено судово-генетичну експертизу, яку доручено провести Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи. 06.07.2020 року від Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи надійшов лист про те, що вказана експертна установа не проводить судово-генетичну експертизу, а може лише здійснити забір крові для її подальшого експертного дослідження у Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи, Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи або Одеському обласному бюро медичної експертизи. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2020 року по справі повторно призначено судово-генетичну експертизу встановлення спірного батьківства, яку доручено провести експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Експертам Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи доручено здійснити відбір матеріалів (крові), необхідних для проведення вказаної експертизи. 31.07.2020 року від Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи надійшов лист про неможливість проведення відбору зразків крові у зв`язку з проведенням карантинних заходів. 06.11.2020 року від Київського міського бюро судово-медичної експертизи надійшов лист про повернення Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2020 року без виконання, у зв`язку з ненадходженням зразків від Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2020 року провадження у справі поновлено, призначено судове засідання. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.12.2020 року по справі призначено судово-генетичну експертизу встановлення спірного батьківства, яку доручено провести експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. 29.03.2021 року до канцелярії суду надійшов висновок експерта за результатами проведення експертизи. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Третя особа у судове засідання також не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 18.07.2015 року між відповідачем та третьою особою Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №1615 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). [INFO] народився [PERSON] , батьком якого, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вказано відповідача, а матір`ю - третю особу (а.с.7). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Так, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Висновком експерта №103-20-2021, проведеного експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, встановлено, що біологічне батьківство позивача відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Отже, біологічне батьківство позивача відносно [PERSON] практично доведено. Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved