Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовною заявою до Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визначення причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] . Зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , яка по день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема із земельної ділянки площею 2,6838 га, розташованої на території Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом. Інший спадкоємець - її сестра [PERSON] спадщину після смерті матері - [PERSON] не прийняла та на неї не претендує. Під час оформлення спадщини, з`ясувалось, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , у зв`язку із чим нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що позивач вважала, що спадщину після смерті матері прийняла, оскільки володіла усіма правовстановлюючими документами на спадкове майно, фактично вступила в управління спадковим майном, розпорядилася її особистими речами. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений нею з поважних причин та визначити додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явилася, однак 04 грудня 2019 року від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 21). Представник відповідача - Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак 06 грудня 2019 року від сільського голови Галайка Ф.Ф. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.23). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак 04 грудня 2019 року від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 19). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. [INFO] у м. Шаргород Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається, у тому числі, із земельної ділянки площею 2,6838 га, розташованої на території Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 390445 (а.с. 11). Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] так як є її дочкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а.с. 7). Інший спадкоємець - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] спадщину після смерті матері - [PERSON] не прийняла та на неї не претендує, що підтверджується її заявою від 18 листопада 2019 року (а.с. 10). Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] в порядку спадкування за законом. Згідно довідки виконавчого комітету Деребчинської сільської ради Вінницької області від 18 листорада 2019 року № 1728 [PERSON] на день смерті - [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (а.с. 9). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 30). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніна О.О. № 2222/02-31 від 18 листопада 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12). Судом установлено, що позивач [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з огляду на це, на переконання суду, позивачеві [PERSON] слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved