Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

У грудні 2016 року позивачка [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ФОП [PERSON] « Агенція Приват житло» про стягнення сплачених коштів відповідно до договору завдатку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], грошові кошти в сумі 26266 грн., відповідно до умов договору про завдаток від 05.11.2016 року, 4\~000,00 грн. матеріальної шкоди, 10\~000, 00 грн. моральної шкоди, а всього 40\~266 грн.. В судовому засіданні позивачка та її представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідачка та представник відповідачки позовні вимоги не визнали в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: ФОП [PERSON] « Агенція Приват житло» в судовому засіданні не зявився про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Суд, вислухавши сторін по справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що не підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 05.11.2016 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] був укладений договір завдатку від 05.11.2016 року, відповідно до якого було складено та підписано розписку про отримання завдатку. Так, відповідно до п. 1 даного договору про завдаток від 05.11.2016 року сторони дійшли згоди у тому, що для забезпечення точного і належного виконання зобовязання завдаткодержателя [PERSON] та завдаткодавця [PERSON] передано завдаткодержателю завдаток у розмірі 500 доларів США, за курсом 1 дол. =26,10 грн.. При цьому, відповідно до п. 2 даного договору визначено, що адреса обєкта нерухомості, який продається завдаткодержелем завдаткодавцю м. Полтава. [ADDRESS], вартість даного обєкту нерухомості становить 600300,00 грн., що еквівалентно 23\~000,00 доларів США, строк оформлення договору купівлі продажу обєкту нерухомості визначений сторонами до 30.11.2016 року. Дані умови договору та факт укладення вказаного договору не оспорювалися сторонами по справі. Судом встановлено, що на початку 2016 року відповідачка [PERSON] виставила шляхом розміщення оголошення в мережі інтернет, сайти купівлі продажу нерухомості на продаж належну їй на праві власності квартиру № 11, що у м. Полтава по вул. Старий Поділ,3, вартість якої була оцінена продавцем в розмірі 25\~000,00 дол. США. Так, як зазначалось стороною відповідача в судовому засіданні в другій половині жовтня місяця 2016 року відповідачці зателефонував ріелтор «Агенції Приват житло» ФОП «[PERSON]Ю.» - [PERSON] з метою зясування, чи дана квартира продається та вартість даної квартири, оскільки на даний обєкт є покупці. Судом встановлено, що перший огляд квартири був проведений у відсутності відповідачки, у присутності ріелтора, позивачки та її доньки. При цьому, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 05.11.2016 року був проведений повторний огляд даної квартири у відсутності відповідачки та при цьому останні мали безперешкодний доступ до кімнат квартири та її обладнання, устаткування в присутності ріелтора [PERSON]. Дані обставини були підтверджені в судовому засіданні свідком [PERSON] контра безпосередньо за згодою власника вищевказаної квартири [PERSON] і надавала для огляду покупцем та їх уповноваженим спеціалістом. Судом також встановлено, що після повторного огляду квартири, стороною позивача було висунуто пропозицію з придбання кватири, про що було повідомлено ріелтором відповідачку, та 05.11.2016 року відбулась особиста зустріч сторін з питання вартості даної квартири в приміщенні самої квартири, де сторонами було досягнуто згоди щодо вартості квартири у сумі 23\~000 доларів США. На момент обговорення суми покупки позивачкою не висувалось будь-яких претензій щодо стану квартири та її обладнання. При цьому, відповідачкою не приховувалась система опалення квартири, яка є централізованою та при огляді квартири позивачка безпосередньо мала можливість оглянути комунікації квартири, та слід вказати, що в даній можливості остання не була обмежена та позбавлена. Після обговорення сторонами суми покупки, останніми у приміщенні офісу «Агенції Приват Житло» ФОП [PERSON] було вивчено правовстановчі документи на квартиру та складено і підписано Договір завдатку, розписку від 05.11.2016 року, передано позивачкою [PERSON] відповідачці [PERSON] завдаток за купівлю продаж квартири в розмірі 500 дол. США. Так, судом встановлено, що на виконання умов Договору про завдаток між сторонами було домовлено, що угоду останні укладуть 26 листопада 2016 року, яку посвідчить Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON]. Як зазначила суду відповідач в день укладення правочину договору купівлі - продажу на обумовлений час, дату та місце укладення позивачка [PERSON] не зявилась, вчасно, оскільки остання вкотре разом з ріелтором та своєю донькою оглядала квартиру, після чого позивачка відмовилась від укладення договору купівлі продажу квартири, мотивуючи свою відмову тим, що їй дана квартира не підходить та укладення договору купівлі продажу скасовують та вимагали повернути суму сплачену за завдаток на придбання квартири у подвійному розмірі. Як встановлено судом факт свої відмови від купівлі продажу квартири [PERSON]А, в офісному приміщенні нотаріуса обґрунтувала відсутністю у ванній кімнаті вмонтованого умивальника, відсутністю опалення в квартирі, оскільки дві батареї в квартирі були холодні, а також тією обставиною, що не вмикалася газова колонка на той момент, коли здійснювався огляд квартири перед її безпосередньою купівлею продажем, в день запланованої угоди. Питанння відсутності влаштованого умивальника було вирішено в офісі у нотаріуса, після оглдяу технінчого пасопрта на квартиру, в якому відстуній влаштований умивальник у ванній кімнаті, а тому свої претензії з цього приводу стороною покупця були зняті. Дані обставини були підтверджені і свідками в судовому засіданнні [PERSON] та [PERSON]. Всупереч цьому, будь-яких підтверджуючих дійсних даних щодо наявності даних недоліків на момент укладення угоди купівлі-продажу [PERSON] на момент відмови від укладення даної угоди продавцю квартири не надала. Не було надано належних і допустимих доказів щодо даних обставин стороною позивача така і в ході судового розгляду даної справи. Натомість дані твердження сторони позивача спростовуються наступним. Так, згідно наданої ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» довідки від 30.05.2017 року вих. № 29-17/1254 вбачається, що підключення житлового будинку по вул. Старий Поділ,3 у м. Полтава до централізованої системи опалення було здійснено вчасно та саме 12.10.2016 року. Дані обставини не були спростовані в судовому засіданні іншою стороною. З огляду на встановлені судом обставини вбачається, що остаточний огляд квартири від 05.11.2016 року був проведений [PERSON], тобто покупцем разом з представниками та фахівцями, саме під час здійснення опалювального сезону за даною адресою та вказаною квартирою. Будь-яких скарг, претензій чи нарікань на роботу централізованого опалення зі сторони майбутніх покупців до продавця в даний момент не надходило, що вказує про обізнаність сторони покупця з приводу якості наданих послуг з теплопостачання за даною адресою та приєднання даного будинку до системи централізованого опалення. Судом насамперед враховується, що сторона покупців мала безперешкодний доступ до всіх обєктів та комунікацій квартири з метою встановлення їх стану функціонування, котрим вона і скористалася в тому обємі, в якому вважала необхідним та достатнім для прийняття рішення щодо придбання даної квартири в майбутньому та внесення завдатку. Попри це, будь-яких скарг чи вимог [PERSON] до [PERSON] з даних питань на час внесення завдатку не виникало, але вони виникли саме на момент укладення угоди купівлі - продажу. Твердження позивача щодо несправності газової колонки не приймаються судом, оскільки дані твердження є необґрунтованими та безпідставними. Так, саме позивач зазначала суду, що під час одного з попередніх оглядів квартири квартирантка, котра мешкала за даною адресою, демонструвала їй роботу газової колонки без присутності власника квартири. Як зазначала суду ріелтор [PERSON] вона не змогла ввімкнути газову колонку під час останнього огляду квартира, оскільки не знала, як саме вона вмикається. Будь-яких візуальних ознак пошкодження чи несправності газової колонки на день укладення угоди купівлі продажу стороною позивача виявленно не було та суду про їх існування не зазначено, що вказує про надуманість тверджень позивача з даного приводу. Поряд з цим, відповідач [PERSON] суду пояснила, що з метою підготовки квартири до продажу нею і було здійснено опломбування газового лічильника та вимкнення газової колонки, оскільки нею було проведено повну оплату за використаний природний газ газопостачальній компанії. Таким чином, та обставина, що ріелтор [PERSON], не будучи власником майна, на вимогу покупців не змогла увімкнути газову колонку не може вказувати на її несправність вцілому, що свідчить про те, що обставина несправності газової колонки є лише припущенням позивача. Належних та допустимих доказів на підтвердження факту несправності газової колонки стороною позивача суду надано не було та судом не здобуто. Висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу судом в ході вирішення даної справи приймається до уваги та обставина , що позивачем після висунення даних претензій до власника майна не було запропоновано будь-яких шляхів вирішення та зясування даних питань, та лише в категоричній формі висловлено відмову від укладення договору купівлі-продажу та повернення завдатку в подвійному розмірі. Справжність намірів позивача з приводу відмови від придбання квартири, знайшла своє втілення 27.01.2017 року шляхом укладення іншого договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 44). Всупереч цьому, продавець відповідач [PERSON] готова і на даний час продати дану квартиру позивачу. Дані обставини надають суду підстави стверджувати, що обставини зазначені [PERSON] на момент відмови від укладення договору купівлі-продажу є штучно створеними та надуманими з метою стягнення завдатку саме з вини відповідача продавця [PERSON]. Звернення і скарги до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування суд розуміє як намагання позивача у такий спосіб зняти з себе відповідальність за відмову від укладення без поважних причин вказаного договору купівлі-продажу. З урахуванням викладеного судом встановлено, що факт відмови від укладення договору купівлі продажу квартири був ініційований з боку позивачки, який був зафіксований в присутності нотаріуса та ріелтора. У відповідності до вимог п. 4 договору про завдаток від 05.11.2016 року, визначено, що у випадку відмови Завдаткодавця від купівлі обєкту вказаного в п. 2 з власної ініціативи, після внесення завдатку, або порушення пунктів 3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15 даного договору, завдаткодавець втрачає право вимагати повернення задатку. Згідно вимог ч.1 ст. 571 ЦК України, визначено, що у разі порушення зобовязання, забезпеченого завдатком, якщо дане порушення сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Дані обставини не були спростовані стороною позивачки в ході судового розгляд справи та при цьому даний договір завдатку та його умови у встановленому законом порядку не визнані нікчемними. Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що відмову від укладення угоди була ініційована позивачкою - покупцем, що останньою фактично не заперечувалось в ході судового розгляду справи, що виключає наявність спору між сторонами, та свідчить про безпідставність позовних вимог. Відсутність вини продавця у відмові від укладенння договору купівлі - продажу квартири виключає факт спричинення позивачу [PERSON] матеріальної та моральної шкоди. Частиною 4 статті 88 ЦПК України визначено, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Таким чином, приймаючи до уваги той факт, позивачка є звільненою від сплати судового збору та приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є такими, що не підлягають до задоволення, тому у відповідності до правил ЗУ «Про судовий збір» вони підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed