Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур О.І., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON], приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Криворучко В.П., про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.11.2006 року вона придбала квартиру [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу. 14.05.2015 року з метою отримання допомоги у підготовці документів, необхідних для перепланування вказаної квартири, позивачем було видано довіреність на ім`я [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шандибою Л.І. 11.06.2015 року [PERSON] , діючи на підставі вищезазначеної довіреності, уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І. Після укладення даного правочину [PERSON] повідомив позивача про те, що договір підписано внаслідок тривалого психологічного тиску з боку [PERSON] Зокрема, останній неодноразово стверджував, що належну позивачеві квартиру хочуть привласнити [PERSON] та [PERSON] , а тому для уникнення негативних наслідків для сім`ї [PERSON] , він має відчужити [PERSON] . квартиру своєї матері [PERSON] , підписавши відповідний договір купівлі-продажу. Позивач зазначає, що погрози на адресу сім`ї [PERSON] були нічим іншим, як маніпуляцією групи осіб, до якої входив [PERSON] з метою отримання майна позивача. Станом на даний час день ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Разом з тим, згідно довідки, виданої 4 територіальним відділом міліції Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві, [PERSON] визнано потерпілою у вказаному вище кримінальному провадженні. Відповідно до змісту укладеного [PERSON] договору, останній діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шандибою Л.І. При цьому, в тексті вказаної довіреності зазначено, що укладати та підписувати від імені [PERSON] всі дозволені законом правочини на умовах даного доручення, у тому числі договір купівлі-продажу квартири, договір міни, дарування, застави, договори іпотеки, поділу чи виділу частки майна, новоствореного майна, однак з обов`язковим письмовим підтвердженням даних угод довірителем». Позивач зазначає, що нею не надавалось жодних підтверджень, або будь-якого дозволу на вчинення правочинів, щодо відчуження належного йому майна. Всупереч вищевказаним нормам закону, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І. не було належним чином перевірено обсяг повноважень представника позивача, у зв`язку з чим, договір було підписано із перевищенням повноважень, наданих довіреністю, крім того, нотаріусом порушено порядок вчинення такого правочину. На підтвердження того, що позивач підтвердження на продаж квартири не надавала, а підпис був не його, надає висновок експерта від 13.10.2015 року, відповідно якого, підпис на заяві від 11.06.2015 року виконано не позивачем. У зв`язку з вищезазначеним, позивач вважає, що договір купівлі-продажу від 11.06.2015 року є недійсним та таким, який порушує його законні права як власника. За таких обставин, позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 11.06.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І. Ухвалою від 01.02.2016 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні судом залучено до участі у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є., приватного нотаріус Київського міського нотаріального округу Криворучка В.П. як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою від 09.03.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 04.09.2018 року справа прийнята до провадження суддею Савицьким О.А. Ухвалою суду від 19.02.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 03.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Тертя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечив. Представники третіх осіб [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, просили суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур О.І, [PERSON], приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Криворучко В.П. в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 23.11.2006 року позивачем було придбано квартиру [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу квартири. 14.05.2015 року позивачем було видано довіреність на ім`я свого сина, [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом КМНО Шандибою Л.І., на розпорядження зазначеною квартирою. 11.06.2015 року [PERSON] , діючи на підставі вищезазначеної довіреності, уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І. З матеріалів справи вбачається, що після укладення даного правочину, [PERSON] повідомив позивача про те, що договір підписано ним внаслідок тривалого психологічного тиску з боку [PERSON] Зокрема, останній неодноразово стверджував, що належну позивачеві квартиру хочуть привласнити [PERSON] та [PERSON] , а тому для уникнення негативних наслідків для сім`ї [PERSON] , він має відчужити [PERSON] квартиру своєї матері [PERSON] , підписавши відповідний договір купівлі-продажу. Позивач зазначає, що погрози на адресу сієї [PERSON] були нічим іншим, як маніпуляцією групи осіб, до якої входив [PERSON] , з метою отримання її майна, в тому числі спірної квартири. Також судом встановлено, що Головне управління Національної поліції в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12015100100010270 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Згідно з довідкою, виданою 4 територіальним відділом міліції Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві, [PERSON] визнано потерпілою у вищевказаному кримінальному провадженні. Відповідно до змісту договору, [PERSON] діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шандибою Л.І. та зареєстрованої в реєстрі за № 984 від 14.05.2015 року. В тексті вказаної довіреності зазначено, що [PERSON] має право укладати та підписувати від імені [PERSON] всі дозволені законом правочини на умовах даного доручення, в тому числі договір купівлі-продажу квартири, договір міни, дарування, застави, договори іпотеки, поділу чи виділу частки майна, новоствореного майна, однак з обов`язковим письмовим підтвердженням даних угод довірителем. Позивач вказує, що нею не надавалось жодних підтверджень або будь-якого дозволу на вчинення правочинів щодо відчуження належного йому майна, при цьому посвідчення договору було здійснено нотаріусом з порушенням територіальної юрисдикції, тому вона вважає, що договір купівлі-продажу від 11.06.2015 року, який був укладений від її імені, порушує її законні права як власника та є недійсним. Згідно з ч.1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ч.6 ст. 44 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 цього Закону, а також перевіряє обсяг його повноважень. У разі наявності сумнівів щодо уповноваженого представника, а також його цивільної дієздатності та правоздатності нотаріус має право зробити запит до відповідної фізичної чи юридичної особи (ч.8 ст. 44 Закону України «Про нотаріат»). Суд вважає, що всупереч вищевказаним нормам закону, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О. І. не було належним чином перевірено обсяг повноважень представника позивача, у зв`язку з чим оспорюваний договір було підписано представником власника із перевищенням повноважень, наданих довіреністю. Згідно з ч.1 ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Верховний Суд України, в узагальненні практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 24.11.2008 року зазначає, що при розгляді спору про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, недійсним (встановлення нікчемності) факти його укладення, повного або часткового виконання однією зі сторін може підтверджуватися тільки письмовими доказами, якщо інше не передбачено законодавством. Судом встановлено, що позивачем не вчинялися дії щодо схвалення чи виконання правочину, а також відсутні будь-які документи, які б свідчили про таке. Більше того, матеріали справи свідчать про намагання [PERSON] довести, що оспорюваний договір було підписано всупереч її волі та інтересам, про що свідчить, зокрема, подання до правоохоронних органів заяви про злочин. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину. Майно, що відчужувалося, а саме квартира [ADDRESS] ; місцем реєстрації продавця, а саме [PERSON] , у договорі зазначено: [ADDRESS] ; місцем реєстрації покупця [PERSON] зазначено: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи та учасниками справи не спростовувалось. Отже сторони договору та об`єкт договору, а саме квартира, знаходилися в м.Києві. Згідно ч.1 ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат», нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом (ч.3 ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, зважаючи на місце реєстрації сторін, а саме місто Київ та місцезнаходження майна, посвідчення оспорюваного договору приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області є грубим порушенням Закону України «Про нотаріат», та мало бути здійснене нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Крім того, суд вважає, що сторони оспорюваного договору також порушили вимоги Закону України «Про нотаріат», оскільки звернулись за посвідченням цього договору до нотаріуса, який не мав права на таку нотаріальну дію. Відповідно до п.п.4.2 п.4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при посвідченні правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя, якщо правовстановлюючий документ оформлений на ім`я одного з подружжя, нотаріус вимагає письмову згоду іншого з подружжя. Справжність підпису другого з подружжя на заяві про таку згоду має бути нотаріально засвідчена. Згідно з п.8.4 Договору, продавець, [PERSON] , діє за згодою свого чоловіка, [PERSON] , що викладена в Заяві про згоду на продаж нерухомого майна одного із подружжя, справжність підпису на якій посвідчено 11.06.2015 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щуром О.І. та зареєстровано в реєстрі за № 464. З матеріалів справи вбачається, що у процесі проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження № 12015100100010270 в матеріалах нотаріальної справи було виявлено заяву [PERSON] від 11.06.2015 року за реєстровим № 457 про надання згоди [PERSON] на відчуження квартири [ADDRESS] , а також заяву [PERSON] від 11.06.2015 року за реєстровим № 458, про надання згоди [PERSON] на відчуження квартири [ADDRESS] . На виконання постанови старшого слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України у м.Києві від 12.10.2015 року, експертом сектору № 10 з техніко-криміналістичного забезпечення роботи Шевченківського РУ ГУМВС було проведено судову експертизу зазначених документів. Відповідно до висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС від 13.10.2015 року № 1700 підпис та рукописний напис від імені [PERSON] , у нижній частині заяви від 11.06.2015 року за реєстровим № 457, спеціальний бланк - НАО № 178076, виконано не [PERSON] , а іншою особою; підпис та рукописний напис від імені [PERSON] , у нижній частині заяви від 11.06.2015 року за реєстровим № 458, спеціальний бланк НАО № 178076, виконано не [PERSON] , а іншою особою. Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ від 28.11.2016 року № 8228/8229/16-32 підпис та рукописний напис від імені [PERSON] у нижній частині заяви від 11.06.2015 року за реєстровим № 457, договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 11.06.2015 року, зареєстрованому в реєстрі за № 464, виконані [PERSON] , спеціальний бланк - серії НАО № 178076, виконані [PERSON] ; підпис та рукописний напис від імені [PERSON] у нижній частині заяви від 11.06.2015 року за реєстровим № 458, спеціальний бланк - серії НАО № 178077, виконані [PERSON] ; рукописний текст та підпис від імені [PERSON] в розписці від 18.06.2015 року про відсутність майнових претензій виконано [PERSON] ; рукописний текст та підпис від імені [PERSON] в розписці від 18.06.2015 року про відсутність майнових претензій виконано [PERSON] . Відповідно до Рецензії, складеної Центром судових експертиз «Альтернатива», від 09.03.2017 року на висновок експерта № 8228/8229/16-32 від 28.11.2016 року, суттєве порушення експертом загальної методики почеркознавчого дослідження при дослідженні підписів та рукописних записів від імені [PERSON] та [PERSON] , необґрунтований проміжний висновок, що потягнув за собою порушення процесу дослідження, є серйозною підставою для сумнівів у висновках експерта. Разом з тим, суд не приймає до уваги зазначені докази на підтвердження згоди чоловіка позивача на продаж квартири, оскільки така згода не була потрібна так-як спірна квартира була придбана позивачем до укладення шлюбу. Крім того вказані докази суперечать один одному, а судова експертиза судом не призначалась. Також позивачем не заперечувався факт написання розписки [PERSON] про відсутність фінансових вимог до останнього, але як зазначала позивач, видана нею розписка не стосувалась придбання останнім квартири [ADDRESS] , що належала їй. Зазначені твердження позивача не спростовується матеріалами справи, а з тексту самої розписки не вбачається, що вона має відношення до оспорюваного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, 27.06.2015 року на підставі договору купівлі-продажу квартири відповідач [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2015 року продала спірну квартиру [PERSON] . Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-619цс15 від 01.07.2015 року, вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх сукупності. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст. 215 ЦК України). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.1 ст. 216 ЦК України). Стаття 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що договір купівлі-продажу належної позивачу квартири [ADDRESS] , укладений відповідачем від імені позивача з перевищенням визначених у довіреності повноважень, зокрема, без обов`язкового письмового підтвердженням даної угоди, а також, що сторонами оспорюваного договору та нотаріусом, який посвідчував договір, не було дотримано вимоги Закону України «Про нотаріат» щодо територіальної юрисдикції нотаріального посвідчення правочину, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 11.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І., зареєстрований в реєстрі за № 464. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4499,70 грн.

Outcome: approved