Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У грудні 2020 року представник позивача, Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 24 січня 2014 року у розмірі 82230,57 грн. станом на 12 жовтня 2020 року та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 24 січня 2014 року. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 12 жовтня 2020 року утворилась заборгованість, яка становить 82230,57 грн. і складається з наступного: 56795,42 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25435,15 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 12 квітня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що позивач не подав до суду документів підтверджуючих те, що між позивачем та відповідачем виникли начебто кредитні відносини і, що позивач відповідачу надав кредитні грошові кошти. На обґрунтування своїх вимог позивач додав до позову копію анкети-заяви від 24 січня 2014 року не завірену належним чином, в якій зазначено бажання заявника укласти з банком договір про надання банківських послуг, тому не можна вважати, що кожна особа, яка укладає з банком договір про надання послуг, вступає з банком у зобов`язальні правовідносини і автоматично стає позичальником. В анкеті-заяві не зазначено бажаний кредитний ліміт, процентну ставку, відсутні умови договору, не зроблено жодної позначки у квадратиках в анкеті-заяві. Також, підпис заявника в анкеті-заяві викликає сумніви щодо достовірності. Вказано, що витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та правил кредитування, які додані до позовної заяви не може взагалі розповсюджуватися на відповідача, оскільки останнім не підписувалися і їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Вказано, що відповідач не має ніякого відношення до довідки про зміну кредитування, він не змінював ніякий ліміт і відповідно жодна зміна ліміту не може підтверджувати існування боргу. В позовній заяві позивач вказує збільшення розміру кредитного ліміту до 40 000 грн., а просить стягнути за тілом кредиту суму 56795,42 грн., що не відповідає дійсності. В довідці не вказано хто її підписував і чи мала ця особа її підписувати. Посилання позивача на те, що інформація про умови та правила надання банківських послуг на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» є загальнодоступною інформацією також не є доказом того, що відповідач був ознайомлений із вказаними умовами. Вважає, що розрахунок заборгованості по кредиту, доданий до позовної заяви не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій банку. Копія паспорту про споживче кредитування, це інформаційний документ для загального ознайомлення з терміном актуальності інформації лише 14 днів. Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від наведеної інформації в паспорті споживчого кредиту і будуть залежати від оцінки платоспроможності споживача. 13 травня 2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно якої вказано, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Заява про приєднання до умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг. В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заява, Умови та Правила надання банківських послуг та тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві. На підставі поданої заяви, що разом з умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок - ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон який вказав відповідач в заяві. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Таким чином, банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону на який приходить динамічний ОТП - пароль. Виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 6 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладення кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань: копія кредитного договору, розрахунок заборгованості, копія паспорта відповідача, виписка по рахунку. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви вбачається, що відповідач висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки 2Універсальна» та особистим підписом засвідчила, що «Я згодна (ен) з тим, ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між мною та банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді…». Також до матеріалів позовної заяви долучено витяг з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6% (43,20% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. З наданої банком виписки з карткового рахунку, чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Банківська виписка має статус первинного документа. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість і знову користувався коштами. Зазначено, що згідно виписки по рахунку, відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому, посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. 14 липня 2021 року від відповідача до суду надійшли письмові заперечення. 28 липня 2021 року від представника банку до суду надійшли письмові пояснення. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову заперечив. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 24 січня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір без номеру, відповідно до якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту. У заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. 20 березня 2018 року відповідачем також було підписано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, у якій зазначено відсотки за користування кредитними коштами, розмір та порядок внесення щомісячних платежів та інші умови кредитування. Згідно з наданим банком розрахунком, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 12 жовтня 2020 року має заборгованість у розмірі 82230,57 грн., що складається з: 56795,42 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 56795,42 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 25435,15 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. При укладенні договору відповідач погодився на запропоновані банком умови кредитування, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, які відповідають вимогам статей 1055, 207 ЦК України щодо обов`язкової письмової форми кредитного договору, та не спростовані відповідачем. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно частини першої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Разом з тим, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З правового аналізу зазначених норм вбачається, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Зазначене узгоджується з висновками Верховного суду, викладеними в постановах від 04.12.2019 по справі № 750/6058/17 та від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18. З наданих доказів вбачається, що відповідач протягом тривалого часу користувався кредитною карткою, здійснював платежі з кредитної картки, також здійснював поповнення рахунку. Зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував. Суд вважає, що розмір заборгованості відповідає розрахунку Банку, наданого суду та не спростовується наявними в матеріалах справи доказами. Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками та у зв`язку з вищенаведеним, суд задовольняє позов. Відповідачем суду не було надано доказів, які б свідчили про відсутність підстав для стягнення з нього вказаної суми заборгованості. Відповідно до ч. 1, ч. 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved