Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У вересні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , 31 серпня 2019 року було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (далі Договір ДКБО) шляхом підписання Заяви про приєднання № 75571811/051217 до даного Договору. Банк взяті на себе зобов`язання виконав, відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] за тарифним пакетом «Мій комфорт», видав відповідачу [PERSON] платіжну картку типу VISA «Моя картка», із встановленим кредитом у сумі 50000 грн. 00 коп. та фіксованою процентною ставкою 38 % річних. Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, в загальному розмірі 12340,78 грн.. Тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. На адресу суду направив заяву в якій просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача та задовольнити позовні вимоги, зазначив що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що він є інвалідом 3 групи, а також учасником бойових дій, дійсно отримував кредитні кошти, проте у зв`язку із скрутним матеріальним становищем вчасно повертати кредит не зміг. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши думку відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 31 серпня 2019 року між відповідачем [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» було підписано Заяву про приєднання № 75571811/051217 (надалі Заява) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. На підставі Заяви про приєднання та наданих [PERSON] документів, позивачем було відкрито відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] за тарифним пакетом «Мій комфорт». Разом з тим, на підставі п.п.3.4.2. вищезазначеної заяви про приєднання Банк надав відповідачу платіжну картку типу VISA «Моя картка» та персональний ідентифікаційний код. Як вбачається із матеріалів справи, АТ «Ощадбанк» встановив відповідачу [PERSON] кредит у сумі 50000,00 грн., із процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 38% річних. Відповідно до п. 1.8 Розділу ХХІІ ДКБО, датою укладання Кредитного договору є дата підписання Заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частини Кредиту) є дата використання клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення Кредиту є дата направлення повідомлення про надання кредитної послуги та розмір кредиту. Згідно пп. 1.17.1 Розділу ХХІІ ДКБО клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. За користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовуються до відповідної категорії Клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно п. 11.1.3 Розділу ХХ Договору, що мають наслідком зміну категорії, до якої відноситься Клієнт (п. 1.18.1 Розділу ХХІІ ДКБО). Пунктом 1.18.2 Розділу ХХІІ ДКБО встановлено, що проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого для отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини), за виключенням випадків, передбачених Кредитним договором та/або додатками до нього. Будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у Банку право достроково відкликати Кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором та його невід`ємними частинами. Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосовувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із Законодавством (п. 1.23, п. 1.24 Розділу ХХІІ ДКБО). Так, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав в частині повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 03 серпня 2020 року заборгованість відповідача становить 12340 грн. 78 коп., яка складається із: заборгованості по основному боргу - 12208,76 грн., пені - 0,73 грн., суми 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу, 3,99 грн. - суми 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам, 38,90 грн. суми інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості, 5,28 грн. - суми від інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по процентам. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 12340 грн. 78 коп.. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 12340 грн. 78 коп.. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по оплаті судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 141 ЦПК України визначено, що у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 141 ЦПК). Частиною 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Як роз`яснив Верховний суд у своїй постанові від 27 червня 2018 року по справі № 572/2088/17, від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, не лише у справах, що стосуються порушених їх прав саме як учасника бойових дій. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії Посвідчення Серія [NUMBER] виданого 11 листопада 2015 року, відповідач по справі [PERSON] є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] звільняється від сплати судового збору, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений при подачі до суду судовий збір згідно Меморіального ордеру № 1339128811 (#551339128811 від 20 серпня 2020 року у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Outcome: approved