Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначила, що [INFO] помер [PERSON] з яким вона постійно проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з серпня 1995 року, вони вели сумісне господарство, мали спільний сімейний бюджет та взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного, були пов`язані сумісним побутом. Зазначала, що вони разом із [PERSON] мешкали в її квартирі за адресою: [ADDRESS] до дня його смерті. [PERSON] був зареєстрований у своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] . Наголошувала, що вона своєчасно звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини. [PERSON] надала письмові пояснення в яких зазначила, що померлий [PERSON] є її батьком. У 1986 році шлюб між її батьками було розірвано та вона залишилася проживати зі своєю матір`ю. Зазначала, що відносини зі своїм батьком завжди підтримувала, вони їздили один до одного у гості, спілкувалися телефоном та листувалися. Наголошувала, що позивач [PERSON] приховувала факт смерті батька. [PERSON] та її представник [PERSON] з`являлася в судові засідання, позов підтримали та просили задовольнити. Позивач пояснювала суду, що з 1995 року проживала однією сім`єю з [PERSON] , вони вели спільне господарство, подорожували разом, але реєструвати шлюб не мали наміру. В 2013 році у [PERSON] почались проблеми зі здоров`ям, з родичів ніхто йому не допомагав та не приїздив. Даних про родичів [PERSON] та їх місцезнаходження у неї не було. [INFO] [PERSON] помер в квартирі за адресою: [ADDRESS] де вони проживали разом. Представник територіальної громади в особі Дніпровської міської ради у судове засідання з`явився, позовні вимоги [PERSON] просив вирішити відповідно до вимог чинного законодавства. [PERSON] та її представник з`являлися в судові засідання, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Не заперечувала, що [PERSON] дійсно спілкувалася з її батьком, однак померлий [PERSON] проживав в своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] . Наголошувала, що відносини [PERSON] та [PERSON] не були сімейними, а зустрічі їх були періодичний характер. Допускала, що останні два роки вони і проживали разом, але не більш тривалий період часу. У квартирі [PERSON] вона ніколи не була. Повідомила суду, що останній раз спілкувалася із батьком 10.04.2019 року, а потім зв`язок перервався. Стверджувала, що позивач [PERSON] приховувала факт смерті її батька. Представник Шостої дніпровської державної нотаріальної контори надав заяву про розгляд справи без їх участі. Ухвалою Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 30.07.2020 року у задоволенні клопотання [PERSON] про залучення до участі у справі за позовною заявою [PERSON] до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем в якості співвідповідача відмовлено. Залучено до участі у справі за позовною заявою [PERSON] до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. В судовому засіданні в якості свідка було допитано [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та є головою правління будинку [ADDRESS] . Пояснювала, що вона знала [PERSON] з 1995 року. [PERSON] є її колегою та членом правління будинку [ADDRESS] , який знаходиться поруч з її будинком. Підтверджувала факт того, що [PERSON] разом [PERSON] проживали в належній їй квартирі. З 2004 року [PERSON] надавав мешканцям будинку послуги сантехніка та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні в якості свідка було допитано [PERSON] , яка повідомила суду, що з [PERSON] вона була знайома з 1995 року, тому стверджує, що останній проживав за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] . Помер [PERSON] у зазначеній квартирі, похованням займалася тільки [PERSON] . В судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] які повідомили суду, що [PERSON] та його донька [PERSON] завжди спілкувалися, донька цікавилася життям батька, його здоров`ям та приблизно один раз на три місяці приїздила до батька в м. Дніпро. Повідомили суду, що після того, як [PERSON] зник, донька [PERSON] приїздила до м. Дніпра, шукала батька, запитувала сусідів про його місцезнаходження, однак [PERSON] приховувала факт смерті [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . Постановою від 31.10.2019 року державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадкове майно після смерті [PERSON] На час своєї смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії заяви, яка складена від ім`я [PERSON] на адресу головного лікаря КЗ «Міська поліклініка № 3», останній 03.02.2010 року звертався із заявою про обслуговування в КЗ «Міська поліклініка № 3», у зв`язку із тим, що фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Однак, згідно листа КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» № 6/9-1487 від 12.11.2019 року [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] спостерігався в КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» ДМР з 01.01.2016 року по 25.04.2019 рік. [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 23.09.1983 року, актовий запис № 1423. Відповідно до частини другої\~статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6\~рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99\~передбачено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Відповідно до статей\~1217,\~1258 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі\~статтею 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Докази, на підставі яких сторони обґрунтовують обставини, на які вони спираються, мають відповідати вимогам, встановленим ст.ст.77-80\~ЦПК України належними, допустимими, достатніми та достовірними. Пояснення позивача та показання свідків є недостатніми доказами у справі про встановлення факту проживання однією сім`єю спадкодавця та позивача. Крім пояснень свідків, на обґрунтування позову позивач [PERSON] не надала ніяких довідок відповідних житлових органів, які б свідчили про те, що вона з\~\~серпня 1995 року до дня смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Надані квитанції про сплату комунальних платежів, які було здійснено після смерті [PERSON] , не можуть підтвердити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заява від 03.02.2010 року, яка складена від ім`я [PERSON] на адресу головного лікаря КЗ «Міська поліклініка № 3», не є беззаперечним та достатнім доказом того, що [PERSON] проживав саме однією сім`єю з позивачем [PERSON] у 2010 році. Крім того, матеріали справи містять лист КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» № 6/9-1487 від 12.11.2019 року про те, що [PERSON] спостерігався в КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» ДМР з 01.01.2016 року по 25.04.2019 рік, що суперечить відомостям викладеним в заяві від 03.02.2010 року. Матеріали справи не містять письмових доказів про сплату комунальних платежів за період спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, ремонт житла тощо. Показання свідків, надані позивачем фотознімки у кількості восьми штук, витрати коштів на поховання не можуть свідчити про факт проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства, існування спільного побуту та взаємних прав і обов`язків між позивачем [PERSON] та [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку виклав у своїй Постанові Верховного Суду у справі № 759/14551/16-ц від 18.02.2019 року. \~ Виходячи з наведеного, враховуючи фактичні обставини справи, вимоги закону, надавши належну оцінку всім доказам у справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed