Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У вересні 2020 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором № 500979902 від 20.06.2015 року у розмірі 152 357,85 грн. та судовий збір у розмірі 2285,37 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» 20.06.2015 року був укладений кредитний договір за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 55230,31 грн. зі сплатою 15,99 % річних, зі строком повернення до 22.06.2020 року. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500979902 від 20.06.2015 року. 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «Веста», а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500979902 від 20.06.2015 року.16 січня 2019 року між TОB«ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500979902 від 20.06.2015 року. Відповідач покладені на нього обов`язки за кредитним договорам належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 12.06.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 152 357,85 грн. з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 55 230,31 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 43 861,22 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 12 608,42 грн.; заборгованість з пені - 8400,00 грн.; нараховані 3% річних - 4977,77 грн.; втрати від інфляції - 12 194,85 грн.; подвійна облікова ставка НБУ - 15 085,28 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.10.2020 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Згідно довідки з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради - відомості щодо місця реєстрації відповідача не підтверджені. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України, передбаченим ч.11 ст.128 ЦПК України, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» 20.06.2015 року був укладений кредитний договір №500979902 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 55230,31 грн. зі сплатою 15,99 % річних, зі строком повернення до 22.06.2020 року. Так, вбачається, що Договір № 500979902, підписаний [PERSON] , що підтверджує те, що вона погодилася на умови надання кредиту та ознайомлена з ними. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту. 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «Веста», а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту. 16 січня 2019 року між TОB«ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500979902 від 20.06.2015 року, що підтверджено копією договору та витягом з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Як встановлено судом, позивач виконав зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу за кредитним договором № 500979902 та станом на 12.06.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 152 357,85 грн. з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 55 230,31 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 43 861,22 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 12 608,42 грн.; заборгованість з пені - 8400,00 грн.; нараховані 3% річних - 4977,77 грн.; втрати від інфляції - 12 194,85 грн.; подвійна облікова ставка НБУ - 15 085,28 грн.. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. Представник позивача в змісті позовної заяви та в тексті позову зазначає, що ним понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 20 000 грн. Доказів понесених витрат в сумі 20 000 грн., на час вирішення справи не долучено, тому при ухваленні рішення не вирішується питання щодо стягнення витрат на правову допомогу. У відповідності із ч.8 ст.141 ЦПК України, протягом 5 днів з дня ухвалення рішення докази витрат на правову допомогу подаються за умови, що сторона зробила відповідну заяву. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved