Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина- [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів,починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є матір'ю малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки, на утриманні відповідача є інші діти [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], між сторонами постійно виникають непорозуміння щодо утримання спільного сина та матеріального утримання позивача. В теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги в достатній мірі, а утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, також відповідач не надає кошти на утримання матері дитини. Малолітній [PERSON] проживає з матір'ю, відповідач є здоровим, працездатним та має постійне місце роботи, в зв'язку з цим, позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 10.01.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала пояснення, в яких просила відмовити у стягненні аліментів на утримання [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін, прийняти рішення, яким стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видав заробітку (доходу) відповідача, оскільки у відповідача окрім сина позивача є ще двоє неповнолітніх дітей від попередніх шлюбів та непрацездатні батьки. У 2018 році нею подано позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5 - свідоцтво про народження). Дитина проживає із матір'ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2 ст. 181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2). Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, що є його обов'язком відповідно до ст. 180 СК України. При цьому відповідач має нормальний стан здоров'я, є молодою особою працездатного віку, має постійну роботу та має на утриманні інших осіб. Отже, суд відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи задовільний стан здоров'я дитини та його матеріальне становище; вік дитини - 1 рік, а також - задовільний стан здоров'я відповідача; його матеріальне становище; те, що він має на утриманні двох дітей від попередніх шлюбів, прийшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнення із відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Суд вважає, що позивач не надала допустимих та переконливих доказів, що відповідач має значні доходи і має можливість сплачувати аліментищомісячно по ј частині заробітку (доходу) щомісячно на дитину. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч. 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 182 СК України та пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, враховуючи його можливість надавати матеріальну допомогу, суд, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO] трьох років. В задоволенні інших вимог позивачу слід відмовити за вказаних вище підстав. [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 гривень підлягає стягненню з [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial