Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 29 травня 2008 року [PERSON], нотаріусом Іллінецького державної нотаріальної контори Вінницької області, спадкова справа № 196/20008, реєстр № 976, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 21 жовтня 2007 року внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Спадкове майно серед іншого складалося з ? частини майнового комплексу, розташованого по вулиці Карла Маркса, 12 в м. Іллінці Вінницької області загальною площею 253,00 кв. м., з яких будівля магазину площею 155,40 кв. м. «А» з прибудовою складу «а» площею 97,60 кв. м. 03 червня 2008 року вказане свідоцтво пройшло державну реєстрацію в Комунальному підприємстві «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», реєстровий № 5753824, номер запису - 18 в книзі ФН-1. Співвласником іншої рівнозначної частини вказаного майнового комплексу є відповідач [PERSON], яка перебуває в шлюбі з [PERSON], визначені [PERSON] як відповідачі по справі. На підставі рішення 30 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради Вінницької області від 10 червня 2010 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 534114 площею 0,0395 га., кадастровий номер 0521210100:05:003:0907, розташованої по вулиці Карла Маркса, 12 в м. Іллінці, Вінницької області, цільове призначення для роздрібної торгівлі та комерційних послуг. За відомостями позивача, відповідач [PERSON]К також отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку на якій розташований вказаний майновий комплекс, але на належну їй частку. Оскільки земельна ділянка між [PERSON] та [PERSON] була фактично поділена за згодою сторін з подальшим отриманням правовстановлюючих документів та розташований на ній майновий комплекс також підлягав поділу між співвласниками в рівноцінних частках. На підставі робочого проекту реконструкції магазину ( влаштування дверних прорізів та перегородки) по вулиці К. Маркса, 12 в м. Іллінці, Вінницької області були проведені будівельні роботи і в такий спосіб за згодою сторін поділено майно, що є у спільній частковій власності. Також переобладнано складське приміщення за первинними технічними документами в приміщення під магазин. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради врегульовано поштові адреси і двом приміщенням магазину присвоєно номера 12/1 та 12/3. Згідно технічного паспорта на комплекс будівель по вулиці Карла Маркса, 12 в м. Іллінці Вінницької області, виготовленого ФОП - [PERSON] від 15 квітня 2015 року до [PERSON] відійшли із загальної площі магазину в 155,40 кв. м. наступні приміщення в майновому комплексі позначені на плані, а саме; - підсобно - складське приміщення, позначене на плані цифрою 4, загальною площею 27.7 кв. м., - торговий зал, позначений на плані цифрою - 5, загальною площею 48,8 кв. м.. Із загальної площі прибудови складу в 97,60 кв. м. за вказаною адресою до [PERSON] відійшли приміщення позначені на плані цифрою-11, площею 3,3 кв. м., цифрою - 12, площею 7,3 кв. м., та цифрою - 13, площею 33,1 кв. м., що загальною площею становить 43.7 кв. м. Рівнозначна площа будівель із числа майнового комплексу складського приміщення відійшла до [PERSON] Незважаючи на відсутність спору між сторонами на час виникнення вказаних правовідносин та добровільного поділу в натурі приміщень майнового комплексу, а також його переобладнання за проектом реконструкції магазину, на сьогодні співвласник [PERSON] принципово відмовляється зявитися до нотаріуса для укладення договору про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю в межах вимог статті 367 ЦК України, що змушує [PERSON] звернутися до суду з даними позовними вимогами, оскільки в інший спосіб захисти порушені свої майнові права неможливо. За приписами статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки співвласників обєкта нерухомості є лише двоє то на думку [PERSON] до вказаних правовідносин слід застосувати вимоги статті 367 ЦК України. Крім цього, рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради Вінницької області №71 від 21 квітня 2011 року мені, [PERSON] надано дозвіл на розробку містобудівного обґрунтування та встановлення тимчасових трьох споруд для провадження підприємницької діяльності по вулиці Карла Маркса, 12 в м. Іллінці Вінницької області. На підставі вказаного рішення 27 червня 2014 року відділом містобудування та архітектури [PERSON] РДА [PERSON] видано паспорт привязки на розміщення тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності по вулиці Карла Маркса, 12 в м. Іллінці на належній [PERSON] на праві власності земельній ділянці згідно Державного акта серії ЯЛ № 534114. По завершенню розташування тимчасової споруди за вказаною адресою Депарламентом Державної архітектурного - будівельної інспекції у Вінницькій області 17 вересня 2014 року стосовно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення та внесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2014 року, про притягнення до відповідальності по ч. 7 статті 96 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 6800 гривень. Субєкт владних повноважень вважав, що [PERSON] було допущено відхилення від будівельної документації ( паспорта привязки на тимчасову споруду ) без отримання декларації про початок виконання будівельних робіт зареєстрованої в інспекції державного будівельного контролю, незважаючи на те, що Порядком розміщення тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 року отримання декларації не передбачено. За таких обставин тимчасова споруда набула статусу капітального будівництва, збудованого самочинно на земельній ділянці власником якої являється позивач, з цільовим призначенням для роздрібної торгівлі та комерційних послуг. На сьогодні [PERSON] позбавлений права розпоряджатися належним йому майном, що змушує звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на приміщення вказаного магазину. За даними технічного паспорта на комплекс будівель по вулиці Карла Маркса, 12 в м. Іллінці, виготовлений 16 квітня 2015 року ФОП - [PERSON] приміщення магазину складається з торгового залу та вбиральні. Торговий зал позначено на плані цифрою - 6, площею 36,6 кв. м., а вбиральня позначена цифрою - 7, площею 1,3 кв. м., що загалом становить 37,6 кв. м. Поштова адреса за рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради визначена як будівля за номером 12/2. З приводу даних спірних правовідносин [PERSON] визначено відповідачем [PERSON] міську раду Вінницької області з огляду на її повноваження, передбачені ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні». В статті 328 ЦК України зазначається, що право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. За заявою заінтересованої особи суд може визнати її власником новобудованого нерухомого майна, якщо буде встановлено, що частка, яка не виконана відповідно до проекту, є незначною. Будівництво вказаного приміщення магазину проводилося виключно гончарукрм Р.М. та за його власні кошти. Будівництво на сьогодні завершено в повному обємі, що в свою чергу підтверджується технічною документацією. Розпорядженням голови [PERSON] міської ради Вінницької області від 30.12.2015 року № 81 - 01.7 вулиця Карла Маркса в м. Іллінці на перейменована на вулицю Європейська. А від так, зазначені в позовній заяві обєкти нерухомості слід вважати розташованими на вулиці Європейська з нумерацією 12/1,12/2,12/3 в м. Іллінці, Вінницької області. Обставини викладені в позовній заяві підтверджуються паспортом та ідентифікаційним номером позивача, свідоцтвом про право на спадщину за законом, технічним паспортом на комплекс будівель, паспортом привязки на розміщення тимчасової споруди, державним актом на право власності на земельну ділянку, робочим проектом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, подав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте своєю заявою позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечує проти задоволення позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте своєю заявою позовні вимоги [PERSON] визнала, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність небуття права власності не встановлена судом. За приписами статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Відповідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved