Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що на балансі 58 Пожежної професійної частини смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області перебувають дві двокімнатні квартири, за адресою: вул. Соборності (колишня назва - Калініна), 1, смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області. Так, у квартирі № 2 за вказаною адресою, починаючи з 1979 року, проживає відповідачка [PERSON], яка не має жодних законних підстав для проживання у цій квартирі, оскільки у трудових відносинах з 8 Державним пожежно-рятувальним загоном ГУ ДСНС України у Київській області не перебуває. У 2015 році відповідачка звернулась із заявою щодо закріплення за нею житлової площі за зазначеною адресою, і рішенням Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області від 28 липня 2015 року було вирішено закріпити за [PERSON] житлову площу за адресою: [ADDRESS], яка була надана у користування її /відповідачки/ родині 32-ю самостійною державною пожежною частиною. Начальник 8 ДПРЗ ГУДСНС України в Київській області неодноразово звертався із заявами до голови Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області щодо вирішення питання про надання статусу службового житла квартирам № 1 та № 2 за вказаною адресою, однак рішеннями від 28 липня 2015 року та від 29 вересня 2017 року виконавчий комітет Клавдієво-Тарасівської селищної ради вирішив залишити без розгляду вказані заяви та розглянути їх після вирішення питання реєстрації постійного місця проживання у квартирі № 2 членів родини [PERSON] 13 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась із листом до начальника 8 ДПРЗ про надання їй дозволу на реєстрацію місця проживання у квартирі № 2 за вказаною адресою, але 11 листопада 2015 року останній своїм листом повідомив відповідачку про те, що за вказаною адресою розташована 58 Пожежна професійна частина смт. Клавдієво-Тарасове і на даний час проводиться ряд заходів щодо отримання статусу службового житла двом квартирам при вказаній пожежній частині, та у зв»язку з відсутністю укладеного договору найму, статусу службового житла приміщення, а також тим, що вона /[PERSON]М./ не перебуває у трудових відносинах з ДСНС України, її /відповідачки/ заяву задоволено не було. 27 лютого 2017 року відповідачці було направлено повідомлення № 48 з проханням вивільнити житло (квартиру № 2 за зазначеною адресою) до 01 квітня 2017 року. Згідно листа від 07 червня 2017 року Клавдієво-Тарасівської селищної ради, селищна рада не веде будівництва житлових будинків та на балансі селищної ради відсутнє нерухоме майно, а запропоноване приміщення для житла [PERSON] не підходить, виділення квартири чи будинку [PERSON] на даний час не можливе. 26 липня 2017 року позивачем повторно направлено відповідачці повідомлення щодо необхідності звільнення господарських будівель (погребу, сараю) до 01 вересня 2017 року, оскільки вони перебувають на балансі загону, та одночасно попереджено, що у разі невиконання даного звернення, приміщення будуть звільнені без її /[PERSON]М./ згоди. Однак, відповідачка до цього часу зазначені квартиру та господарські будівлі у добровільному порядку не звільнила, під час проведення обстеження позивачем вищевказаної квартири 09 серпня 2017 року, відмовила комісії в огляді цієї квартири і документи, що підтверджують законність її проживання та реєстрації у даній квартирі, не надала. Тому, оскільки у трудових відносинах з ДСНС України [PERSON] не перебувала та не перебуває, статусу службового житла спірній квартирі не присвоювалось і спеціального ордеру на вселення [PERSON] не видавалося, то, посилаючись на положення ст. 610 ЦК України, ст. 109,118,122,124 ЖК України, [PERSON] Міністрів Української РСР від 04 лютого 1988 року № 37 «Про службові жилі приміщення», просив виселити без надання іншого житла [PERSON] з жилого приміщення за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позов підтримали та викладене підтвердили. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов не визнали, щодо його задоволення заперечували, посилаючись на правомірність користування відповідачкою спірною квартирою та безпідставність вимог позивача, так як вказаній квартирі статус службової надано не було. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідачки та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідачка, починаючи з 1979 року проживає без реєстрації у квартирі № 2 по вул. Соборності (раніше Калініна),1, в смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, яка була надана у 1977 році керівництвом Професійної пожежної частини № 58 Управління Державної пожежної охорони ГУВД в Київській області для тимчасового проживання її /[PERSON]М./ батьку [PERSON], який працював на будівництві об»єктів пожежної охорони, із сім»єю, без права прописки, що підтверджується матеріалами справи /а.с. 15,19,23,73/ та визнається сторонами. Як зазначила відповідачка в судовому засіданні та, що підтверджується копією акту обстеження помешкання, складеного 24 липня 2015 року за участю комісії по благоустрою Клавдіївської селищної ради Бородянського району Київської області /а.с.75/, у вказаній квартирі з моменту її надання [PERSON] постійно проживали без реєстрації [PERSON], його дружина [PERSON] та їх діти позивачка [PERSON] та [PERSON] 19 червня 2002 року [PERSON] помер /а.с.71/ і після його смерті рішенням № 169 виконкому Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області від 13 червня 2006 року вказану квартиру було закріплено за [PERSON], яка в ній проживала до дня смерті /а.с.72,79-83/. 09 квітня 2015 року [PERSON] померла /а.с. 72,74/ і у квартирі залишились проживати позивачка з братом [PERSON], якому з 01 липня 2010 року встановлено першу групу інвалідності довічно, а, рішенням Бородянського районного суду Київської області від 28 вересня 2015 року останнього визнано недієздатним та призначено його опікуном заклад соціального захисту населення /а.с. 68/. Зі слів відповідачки, на даний час її брат [PERSON] перебуває в Бородянському будинку інтернаті. Рішенням № 77 від 28 квітня 2015 року виконавчого комітету Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області було закріплено за [PERSON] житлову площу по вул. Калініна, 2-а (квартира № 2) в смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, яка була надана у користування її родини 32-ю самостійною державною пожежною частиною смт. Бородянка /а.с.10/. 13 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась із листом до начальника 8 ДПРЗ про надання їй дозволу на реєстрацію місця проживання у вказаній квартирі, але 11 листопада 2015 року останній своїм листом повідомив відповідачку про те, що за вказаною адресою розташована 58 Пожежна професійна частина смт. Клавдієво-Тарасове і на даний час проводиться ряд заходів щодо отримання статусу службового житла двом квартирам при вказаній пожежній частині, та у зв»язку з відсутністю укладеного договору найму, статусу службового житла приміщення, а також тим, що вона /[PERSON]М./ не перебуває у трудових відносинах з ДСНС України, її /відповідачки/ заяву задоволено не було /а.с. 16-17/. 27 лютого 2017 року з причин відсутності законних підстав займання відповідачкою вказаної квартири та неперебування [PERSON] у трудових відносинах з 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України, позивачем останній було направлено лист із проханням вивільнити квартиру № 2 за вказаною адресою до 01 квітня 2017 року, та повторно 26 липня 2017 року попередження про звільнення у термін до 01 вересня 2017 року господарських будівель (погребу, сараю), оскільки вони перебувають на балансі загону /а.с.20,22/. Відповідно до ч. 1,3 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Відповідно до ст. 124 Кодексу, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Як вбачається з копії технічного паспорту на громадський будинок за адресою: вул. Соборності (Калініна),1, смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області /а.с. 87-96/, та акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта /а.с. 25-36/, вказаний будинок є будівлею пожежного депо № 58 ГУ ПБ МНС Київської області, яка була прийнята в експлуатацію, як об»єкт закінчений будівництвом, 12 вересня 2003 року. Дана будівля має житлову добудову, поділену на 2 квартири, однією з яких є квартира, у якій проживає позивачка. Як вбачається з копій Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 14 травня 2018 року, будівля пожежного депо 58-ДПРЧ (пожежне депо А, оглядова вежа А1, житлова прибудова А2), за адресою вул. Соборності, 1, смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, є державною власністю, перебуває на балансі 8-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, що за адресою вул. Поштова, 1, смт. Бородянка Київської області, яке має право оперативного управління зазначеною будівлею /а.с. 121-122/. Як встановлено з матеріалів справи /а.с. 11-14,18,60,96,98-101/ та що також визнається сторонами, квартира у якій проживає відповідачка статусу службового жилого приміщення не має, на даний час статус приміщень за адресою: смт. Клавдієво Бородянського району Київської області, вул. Соборності 1, не визначений. Позивач неодноразово звертався до Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області з метою вирішити питання надання зазначеній квартирі статусу службового приміщення, але остання своїми рішеннями від 28 липня 2015 року, 29 вересня 2015 року, 27 лютого 2018 року, вирішення даного питання відкладала до вирішення питання реєстрації та постійного проживання у вказаній квартирі членів родини [PERSON], а також, мотивуючи тим, що до числа службових приміщень може бути включено тільки вільне жиле приміщення. На даний час Клавдієво-Тарасівською селищною радою не може бути вирішено питання про надання родині [PERSON] іншого житла через відсутність на балансі селищної ради нерухомого житлового майна /а.с. 21/. За таких обставин, враховуючи викладене, оскільки квартира, у якій проживає відповідачка, статусу службового жилого приміщення не мала і не має, відповідачка зайняла спірне жиле приміщення не самоправно, а з дозволу балансоутримувача, то підстав, на які посилається позивач, для виселення останньої з цієї квартири, немає, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Outcome: approved