Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

У вересні 2020 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Мельник Олександр Сергійович з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вона з 30 березня2011року перебуває з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Заставненської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №01. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинились. Тому, просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 березня2011року виконавчим комітетом Заставненської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №01, оскільки останній ухиляється від його розірвання через органи ДРАЦС. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду останній надавзаяву, в якій просить розглянути справу за їхвідсутності, позовні вимоги підтримуютьв повному обсязі та просять їх задовольнити. Також, просить залишити позивачушлюбне прізвище « [PERSON] ». Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, про причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відзив на позов суду не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 березня2011року виконавчим комітетом Заставненської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №01. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище і надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується заявою. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 840,80 грн. на користь позивачки [PERSON] . На підставі ст.ст. 12, 81, 263, 265, 268, 280-285 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved