Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2010 року у розмірі ? частини на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2010 року з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2014 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час його матеріальне становище змінилося, так як у нього є інша сім'я, крім неповнолітніх дітей, він має утримувати дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Після відрахувань аліментів йому залишається дуже мала частина заробітку, якої йому не вистачає для свого існування. За таких обставин в його розпорядженні залишається мала частина доходу, що змушує звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засіданні не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надала. Суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, судом по справі встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2010 року з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2010 року та до повноліття дитини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2014 року з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України, суд врахував матеріальне становище дітей, на утримання яких позивач сплачує аліменти. Врахував матеріальне становище платника аліментів, який працює та отримує стабільну заробітну платню, сплачує аліменти на утримання двох дітей та має на утриманні дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати та інших видів доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків. Обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до повного погашення заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника, та збитків, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків заробітної плати боржника; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків. Суд вважає, що матеріальний стан позивача погіршився у зв'язку з тим, що позивач сплачує аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також має на утриманні дружину [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і це на думку суду ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини, зважаючи на положення ст. 27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, вважає за можливе зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON], визначений за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2010 року, у розмірі ? частини на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved