Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.10.2001 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, з 2013 року подружні стосунки не підтримують, рішенням Кіцманського районного суду від 14.07.2014 року шлюб між ними розірваний. З 2009 року вона важко хворіє, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, потребує постійного лікування та стороннього догляду, є непрацездатною та не може самостійно заробляти на проживання та лікування. В період з 17.11.2014 року по 08.12.2014 року знаходилась на лікуванні в Чернівецькій психіатричній лікарні. Відповідач не підтримує її, не піклується, не надає матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, працює по найму, має мінливий дохід, з підстав, передбачених ст.ст.75,76, 77, 79 СК України просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по 600 гривень щомісячно. Позивач подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача подав письмове заперечення проти позову, вказуючи, що позивачем не подано доказів, що вона потребує матеріальної допомоги, її заробітна плата, пенсія, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму. Він не працює згідно трудової книжки, тому твердження позивача про те, що він працює та отримує дохід є безпідставним, тому просив у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 21.10.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Кіцманського районного суду від 14.07.2014 року шлюб між ними розірвано. Позивачу з 17.10.2014 року встановлена ІІІ група інвалідності загального захворювання на строк до 01.11.2016 року, їй протипоказана важка фізична праця. З 17.11.2014 року по 08.12.2014 року позивач знаходилась на лікуванні в Чернівецькій психіатричній лікарні. Позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі 949 гривень. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 76 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Статтею 77 Сімейного кодексу України визначено способи надання утримання одному з подружжя. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Якщо платник аліментів виїжджає на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти можуть бути сплачені наперед за час, визначений домовленістю подружжя, а у разі спору - за рішенням суду. Згідно ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. При визначенні розміру аліментів на одного з подружжя враховуються види доходів, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України (ст. 81 СК). Згідно ст.82 СК України право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. Розмір прожиткового мінімуму у грудні 2014 року для непрацездатної особи становив 949 гривень, для працездатної особи - 1218 гривень. Такий розмір залишається і у січні - листопаді 2015 року. На одну особу прожитковий мінімум становить 1176 гривень. Різниця становить 227 гривень. Враховуючи вищенаведені та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути по 227 гривень щомісячно на утримання позивача на період встановлення інвалідності до 01.11.2016 року. Враховуючи наведене, ст.ст. 75, 76, 77, 79, 80, 81, 82 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial