Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700 грн. щомісяця на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання у Київському національному університеті ім. Т. Шевченка та проходить військову підготовку на військовій кафедрі в зазначеному університеті за програмою підготовки офіцерів запасу, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23-річного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою; витрати на навчання на військовій кафедрі в Київському національному університеті ім. Т. Шевченка за контрактом (20 661 грн. 80 коп.) та навчання у Франції, Ніцца (21 548 грн. 20 коп.), оплата за складання іспиту Б-2, Київ (760 грн.); заборгованість за комунальні платежі (3 431 грн. 32 коп.) та овердрафт ПАТ КБ «Приват Банк» (19 877 грн. 99 коп.), в цілому за навчання та заборгованість становить 66 279 грн. 31 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] зазначає, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. 24 жовтня 2012 року ухвалено судове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, на час навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку, або припинення навчання, починаючи з 14 вересня 2012 року. На даний час матеріальне становище змінилося, син навчається у Київському національному університеті ім. Т. Шевченка та розпочав додаткове навчання на військовій кафедрі, а також навчався за кордоном. Крім того, значні кошти витрачаються на одяг, харчування, комунальні послуги, витрати на проїзд. Позивач не має можливості самостійно виховувати спільну з відповідачем дитину. На підставі ст. 193 СК України [PERSON] має право на зміну розміру аліментів та визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та подав заперечення, в яких зазначив, що проти позовних вимог заперечує та просив відмовити в їх задоволенні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19 січня 1995 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2012 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, на час навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку, або припинення навчання, починаючи з 14 вересня 2012 року. Згідно довідки від 27 листопада 2014 року, виданої Київським національним університетом ім. Т. Шевченка, [PERSON] є студентом 4 курсу бакалаврату денної форми навчання (а.с.10). 14 жовтня 2013 року між [PERSON] та КНУ ім. Т. Шевченка укладено контракт № 3438 про військову підготовку студента у військовому інституті КНУ ім. Т. Шевченка за програмою офіцерів запасу (а.с.11). Статтею 180 СК України визначено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 181 СК Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи про стягнення аліментів розмір аліментів було визначено у частці від заробітку, зазначене рішення набрало законної сили та позивачем не оскаржувалося. Відповідно до правила ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доводи позивача про зміну у сина матеріального стану, його навчання на військовій кафедрі та за кордоном не свідчать про наявність об'єктивних підстав для зміни розміру аліментів. Заявляючи позовну вимогу про стягнення витрат на навчання, заборгованості за комунальні послуги та овердрафту, [PERSON] не звернула увагу на ту обставину, що положення ст. ст. 180, 181, 192, 199 СК України регулюють лише питання щодо стягнення аліментів. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач фактично просить стягнути додаткові витрати на навчання, однак, як вірно зазначив відповідач у своїх запереченнях, ст. 185 СК України стосується додаткових витрат на дітей, а не на повнолітніх дочку, сина. Крім того, [PERSON] не довела ту обставину, що матеріальний стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 1 700 грн. щомісяця. За таких обставин, суд приходить до висновку, що правові підстави для зміни розміру аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму відсутні.

Outcome: dismissed