Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У жовтні 2013 року НТУУ «КПІ»звернувся до суду з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості по квартирній платі та платі за комунальні послуги в сумі 7 393 гривень 28 коп. до [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач, в своїй позовній заяві вказує, що відповідачі які проживають в [ADDRESS], не сплачують своєчасно і в повному обсязі квартирну плату та плату за комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з травня 2012 року по серпень 2013 року в розмірі 7 393,28 грн. З урахуванням несплати заборгованості позивач просив стягнути з відповідачів крім основного боргу також судовий збір в сумі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, подавши через канцелярію суду заяву у якій просив судовий розгляд проводити у його відсутність, виказавши відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі , будучи повідомленими належним чином про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання не з»явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв»язку із чим судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS], квартира приватизована відповідачами. Відповідно до ст. 156, 162 ЖК України власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог та Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 8 жовтня 1992 року, плата за використовування теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вносить за затвердженими в установленому порядку тарифами. У п. 17 зазначених Правил передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Згідно з ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. На підтвердження своїх доказів щодо заборгованості відповідачів, позивач надав суду розрахунок заборгованості по квартплаті, комунальних послугах власників квартири [ADDRESS] , з якого вбачається, що заборгованість станом на серпень 2013 року складає 7393,28 грн. Матеріали справи свідчать ,що з 2000року відповідачі систематично не виконують свій обов»язок по оплаті житлово-комунальних послуг та квартирної плати, у зв»язку із чим така заборгованість була стягнута на підставі рішень судів, про що свідчить зокрема рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 23.11.2000року, рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2006 року, рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 24.03.2009 року, від 03.08.2011 року та від 16 липня 2012 року. Таким чином з урахуванням невиконання відповідачами свого обов»язку по оплаті житлово-комунальних послуг та квартирної плати, суд вважає ,що заборгованість ,що утворилась підлягає стягненню з відповідачів у примусовому порядку, а тому позов є таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної часткової власності гр. [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], відповідачам по справі та [PERSON], який є неповнолітнім, в рівних долях кожному. Суд вважає, що у солідарному порядку стягнення є безпідставними та доцільно стягнути заборгованість відповідно до частини, яка належить кожному з відповідачів, а відтак позовні вимоги в частині солідарної відповідальності задоволенню не підлягають. Суд вважає необхідним звернути увагу відповідачів на те, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які достовірно підтверджували б неналежну якість наданих позивачем комунальних послуг за період з травня 2012 року по серпень 2013 р., що в свою чергу вказувало на підстави, що дають право відповідачам ухилятись від виконання своїх обов»язків по оплаті наданих послуг. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та його слід задовольнити.

Outcome: partial