Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

У грудні 2018 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що [INFO] помер її батько [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 2016 року. Після смерті батька відкрилася спадщина на все його майно, що по закону на момент смерті належало йому на праві власності. Спадкоємцями першої черги після смерті батька є вона, донька від першого шлюбу - [PERSON], донька (усиновлена) [PERSON] і дружина - [PERSON] Вказувала, що не дивлячись на ту фактичну обставину, що вони спадкоємці за законом після смерті батька домовилися шляхом укладення договору про розподіл спадкового майна поділити спадкове майно та отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом, однак укласти даний договір та отримати свідоцтво не має можливості, оскільки до переліку спадкового майна входить майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя де частки у майні за життя батька не виділені. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], вона належить двом власникам: [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно на нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS], дане приміщення належить двом власникам: [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності. Вказувала, що у зв'язку з такими фактичними обставинами, вона звернулася до приватного нотаріуса Кривцової К.Т. Чернівецького міського нотаріального округу, за місцем відкриття спадкової справи з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування та видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно необхідно встановити розмір часток співвласників у спадковому майні. Враховуючи вищевикладене, з метою отримання свідоцтва права на спадщину, просила суд хвалити рішення, яким визначити що розмір частки [PERSON], який помер [INFO], у спільній сумісній власності подружжя на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], становить ? частини. У судове засідання позивачка не з'явилася, від її представника через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, від них через канцелярію суду надійшли клопотання, в яких вказали що позовні вимоги визнають у повному обсязі, просили розгляд справи провести у їх відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Так, в силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер її батько [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 2016 року (а.с. 13). Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, що по закону на момент смерті належало йому на праві власності. Спадкоємцями першої черги після смерті батька є позивачка, донька від першого шлюбу - [PERSON], донька (усиновлена) [PERSON] і дружина - [PERSON] Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], вона належить двом власникам: [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності та згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно на нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS], дане приміщення належить двом власникам: [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності (а.с. 10-12). 14 листопада 2018 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кривцової К.Т. Чернівецького міського нотаріального округу, за місцем відкриття спадкової справи з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування та видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно необхідно встановити розмір часток співвласників у спадковому майні (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Також слід зазначити, що згідно із ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України. Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року визначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Крім того, статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд,

Outcome: approved