Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У грудні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за позовом до [PERSON] , третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадщину в порядку спадкування. В ході судового розгляду справи [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, актовий запис № 358 від 02.02.2020 року. Ухвалою суду від 11.03.2020 року провадження по вказаній справі було зупинено до залучення до участі правонаступника після смерті позивача [PERSON] . Державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В. була заведена спадкова справа №596/2020 від 18.08.2020 року після [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (номер у спадковому реєстрі 66278641). Ухвалою суду від 12.10.2020 року з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори була витребувана спадкова справа після [PERSON] . Ухвалою суду від 25.11.2020 року було поновлено провадження по справі №199/9792/19 та призначено до підготовчого судового засідання, в якості правонаступника позивача [PERSON] залучено [PERSON] . У підтвердження заявлених уточнених вимог [PERSON] посилається на те, що [PERSON] , 1943 року народження, з 1974 року проживав та є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . У листопаді 2007 року [PERSON] познайомився із сусідкою по вулиці [PERSON] , 1944 року народження. Оскільки вони були одинокими, літніми людьми, тому вирішили спілкуватися, підтримувати одне одного та проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] разом за спільні кошти провели капітальні ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.09.2007 року, реєстровий №3-2953, належить Ѕ частина (квартира [ADDRESS] . Інша Ѕ частина на праві власності належить по ј частині [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину від 31.10.2008 року. Ще до оформлення спадщини, право власності на домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішення Виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради від 22.12.1965 року №1193/20 було визнано за батьком [PERSON] [PERSON] , та [PERSON] . Вказаним рішенням був також затверджений акт прийомки індивідуального житлового будинку, та встановлено, що домоволодіння було побудовано у 1946-1947 роках на вільній від забудови земельній ділянці. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №1575 від 19.09.2014 року. Її похованням займався сам [PERSON] , отримав оригінал лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтво про смерть, жодних рідних з боку померлої на похованні не було. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] . У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на яку отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не надані документи, підтверджуючи факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше ніж п`ять років на час відкриття спадщини. У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Справа була призначена до розгляду, також були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Однак після надходження матеріалів спадкової справи №1092/2014 з`ясувалось, що [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернулась відповідачка [PERSON] , яка зазначила, що померла [PERSON] є двоюрідна сестра її матері, при цьому жодних документів, які підтверджують спорідненість з померлою не надала. Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] 22.09.2007 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON] та [PERSON] до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом 6-місячний строк не звертались, на момент смерті спадкодавця разом з нею не проживали, зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] не були, що підтверджується довідкою квартального комітету, тому вважаються такими, що не прийняли спадщину. Іншій спадкоємці 1,2 або 3 черги відсутні. З [PERSON] [PERSON] проживав однією сім`єю з листопада 2007 року як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу до дня її смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Також 27.06.2011 року [PERSON] надала довіреність на ім`я [PERSON] на ведення справ у суді з приводу узаконення прибудови до будинку. Згідно з технічним паспортом від 12.01.2019 року домоволодіння [ADDRESS] складається з: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 105,5 м.кв., житловою 67,7 м.кв., з прибудовою літ.а-1, літ. а1-1, верандою літ. а2-1, сараї літ. Б,В, вбиральня літ. Д, споруди, замощення №1-7,І. Також був складений акт, згідно з яким зазначено, що всі будівлі були побудовані до 05.08.1992 року та не належать до об`єктів самочинного будівництва. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Просив справу розглядати без присутності представника, ухвалити рішення на свій розсуд, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника у судовому процесі, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, матеріали спадкових справ, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.09.2007 року, реєстровий №3-2953, належала Ѕ частина (квартира [ADDRESS] . Інша Ѕ частина на праві власності належить по ј частині [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину від 31.10.2008 року. [PERSON] , 1943 року народження, з 1974 року проживав та є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . У листопаді 2007 року [PERSON] познайомився із сусідкою по вулиці [PERSON] , 1944 року народження. Оскільки вони були одинокими, літніми людьми, тому вирішили спілкуватися, підтримувати одне одного та проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] разом за спільні кошти провели капітальні ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №1575 від 19.09.2014 року. Її похованням займався [PERSON] , отримав оригінал лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтво про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] . У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на яку отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не надані документи, підтверджуючи факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше ніж п`ять років на час відкриття спадщини. Відповідач також звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте доказів , що вона має якусь ступінь споріднення зі спадкодавцем, не надала. У 2015 році [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Справа була призначена до розгляду. Однак після надходження матеріалів спадкової справи №1092/2014 з`ясувалось, що [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернулась відповідачка [PERSON] , яка зазначила, що померла [PERSON] є двоюрідна сестра її матері, при цьому жодних документів, які підтверджують спорідненість з померлою не надала. З [PERSON] [PERSON] проживав однією сім`єю з листопада 2007 року як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу до дня її смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Факт мого постійного проживання з [PERSON] однією сім`єю по день її смерті - [INFO] , підтверджується довідкою голови квартального комітету. Також 27.06.2011 року [PERSON] надала довіреність на ім`я [PERSON] на ведення справ у суді з приводу узаконення прибудови до будинку, що також підтверджує факт їх спільного проживання. Згідно з технічним паспортом від 12.01.2019 року домоволодіння [ADDRESS] складається з: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 105,5 м.кв., житловою 67,7 м.кв., з прибудовою літ.а-1, літ. а1-1, верандою літ. а2-1, сараї літ. Б,В, вбиральня літ. Д, споруди, замощення №1-7,І. Також був складений акт, згідно з яким зазначено, що всі будівлі були побудовані до 05.08.1992 року та не належать до об`єктів самочинного будівництва. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, актовий запис № 358 від 02.02.2020 року. Державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В. була заведена спадкова справа №596/2020 від 18.08.2020 року після [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (номер у спадковому реєстрі 66278641). Правонаступником після смерті [PERSON] є його син, що підтверджується свідоцтвом про народження, а/з №907 від 13.03.1970 року, та матеріалами спадкової справи №596/2020 від 18.08.2020 року. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», п. 21 - «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч.3, ч.5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів.) Допитані в судовому засіданні свідки, заявлені позивачем, надали покази щодо часу стосунків та їх тривалості між [PERSON] та [PERSON] , підтвердили факт спільного проживання, ведення спільного господарства та бюджету. Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сім`єю більше ніж 5 років, спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України, є син [PERSON] - [PERSON] , який у встановлений строк прийняв спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 5207,20 грн.

Outcome: approved