Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У грудні 2015 року орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] та стягнення на його утримання аліментів в розмірі 25% всіх видів її доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2015 року комісією в складі начальника служби у справах дітей та інших членів вилучено малолітнього [PERSON], [INFO] у матері, [PERSON], в зв'язку з тим, що він зазнав фізичного насильства в сім'ї та передано його до центральної районної лікарні. З 2013 року [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, яка зазнає фізичного насилля в сім'ї. Сім'я [PERSON] знаходиться на обліку служби, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. З 2012 року мати дитини [PERSON] переїхала на постійне місце проживання в [ADDRESS] (зареєстрована в [ADDRESS]) і на даний час проживає з співмешканцем [PERSON]. В сім'ї є ще двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач зарекомендувала себе з негативної сторони, разом із співмешканцем зловживає спиртними напоями, вчиняє фізичне насилля над дитиною, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина [PERSON] Сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Однак, профілактична робота результатів не дала. Дитина періодично зазнає насилля в сім'ї. [PERSON] двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.ст.184ч.1, 173-2 КУпАП. Органом опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила не позбавляти її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Вказала, що вона займається вихованням дітей, забезпечує їх матеріально, цікавиться у вчителів про успіхи сина в школі, створює умови для належного його розвитку та виховання. Зазначала, що аморальний спосіб життя не веде. Прокурор в судовому засіданні з урахуванням доказів, досліджених в судовому засіданні вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази приходить до наступного. Відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (а.с.5). Батько дитини [PERSON] записаний батьком дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 16 вересня 2011 року №00009454897( а.с.9). Відповідно до акту вилучення від 23 жовтня 2015 року ( а.с.19) комісією в складі начальника служби у справах дітей Тростянецької райдержадміністрації та інших членів вилучено малолітнього [PERSON], [INFO], який зазнав фізичного насильства в сім'ї та передано його до центральної районної лікарні смт Тростянця. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого захисту є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до положень п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Тому, на думку суду, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Згідно висновку органу опіки та піклування №01-31/4485 від 05.11.2015 року [PERSON] не належним чином виконує батьківські обов'язки, зловживає алкоголем, відносно малолітнього сина [PERSON] разом із співмешканцем неодноразово вчиняли фізичне насильство, що призвело до самовільного залишення дитиною місця проживання, не піклується про стан здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Вважає за доцільне позбавити її батьківських прав. Відповідно до інформації РВ УМВС України у Вінницькій області від 30.10.2015 року [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП та ст.173-2 ч.1 КУпАП. Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON]. Згідно ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, бо являється людиною молодого віку і є працездатною, то суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене та

Outcome: approved