Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., він є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до домової книги у вказаному будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] , який з 2000 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в його утриманні. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 17.12.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тричі не з`являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К. за реєстраційним №2/503, [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії домової книги вказаного домоволодіння та інформаційної довідки Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №017-29.02-00302 від 23.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS] , але з 2000 року у будинку не проживає, що підтверджується актом про фактичне проживання від 10.09.2019 року, складеним квартальним округу №5 Виконавчого комітету Сартанської селищної ради. Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивача, та підтвердили, що [PERSON] у будинку [ADDRESS] не мешкає з 2000 року, його особисті речі у будинку відсутні. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідач є членом родини позивача (сином), з 2000 року у будинку не проживає, його особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved