Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У вересні 2020 року до суду звернувся позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Пікулик Володимир Вікторович, з позовом до [PERSON] , про стягнення боргу за договором позики. В позові вказує, що 19.11.2018 року [PERSON] уклав з відповідачем [PERSON] договір позики, посвідчений виконавчим комітетом Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області за реєстровим №107, згідно якого відповідач узяв у борг у позивача грошові кошти в сумі 365500 грн., що було еквівалентно 13050 доларів США із умовою повернення 30.06.2019 року. Зазначає, що 30.06.2020 року відповідач повернула йому частину боргу у сумі 2000 доларів США, що еквівалентно 52320 грн. (по курсу валют станом на 30.06.2019 р.) та 31.08.2019 року також повернула 1600 доларів США, що еквівалентно 40368 грн. (по курсу валют станом на 31.06.2019 р.). Проте до теперішнього часу відповідач свого зобов`язання в повному обсязі не виконала та залишок боргу не повернула. Просить стягнути з відповідача на свою користь залишок суми основного боргу за договором позики від 19.11.2018 року у розмірі 272812,00 грн., та 3% річних від суми основного боргу в розмірі 8700,00 грн., витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн. Ухвалою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23.10.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Судом направлялися на адресу відповідача [PERSON] копії позовної заяви та судові повістки-повідомлення щодо розгляду справи, які нею отримані, про що в матеріалах містяться розписка про вручення рекомендованого повідомлення. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо їх адреси відповідні судові повістки були їм надіслана за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому відповідач не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Розпискою від 19 листопада 2019 року, відповідач [PERSON] , отримала у борг у [PERSON] гроші кошти в сумі 365500,00 грн. Грошові кошти зобов`язалася повернути 30 червня 2019 року. Згідно розписки, сума, вказана вище, еквівалентна 13050 доларів США. Таким чином, на підтвердження укладення договору позики, представлена копія розписки від 19 листопада 2018 року, в якій визначена сума позики та зобов`язання відповідача повернути грошові кошти. Підпис [PERSON] на розписці посвідчено керуючою справами виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області Уткіною С.П. Позивач зазначає, що до теперішнього часу відповідачем борг не повернуто. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов`язання: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] виконав своє зобов`язання по передачі грошей належним чином. В свою чергу [PERSON] не повернула грошові кошти в обумовлений у розписці термін, чим не виконала свої зобов`язання. 30.06.2020 року відповідач повернула позивачу частину боргу у сумі 2000 доларів США, що еквівалентно 52320 грн. (по курсу валют станом на 30.06.2019 р.) та 31.08.2019 року також повернула 1600 доларів США, що еквівалентно 40368 грн. (по курсу валют станом на 31.06.2019 р.). В силу приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. (неналежне виконання). На підставі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На даний час [PERSON]. ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за розпискою не погашає, що є порушенням законних прав [PERSON] .. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною другою ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. В силу приписів ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Таким чином, не виконуючи належним чином зобов`язання відповідач порушив зазначені вище норми законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає, що між сторонами склалися договірні правовідносини з позики, відповідачем не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику, не повернуті. Таким чином, [PERSON]. повинна сплатити [PERSON] суму основного боргу у розмірі 272812,00 грн., 3% річних від суми основного боргу в розмірі 8700,00 грн. Суд враховує встановлену ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину та робить висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідач на користь позивача існуючої заборгованості. Згідно із приписам ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин та з огляду на положення статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що наявні підстави для стягнення 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи, а також сплатою 2865,12 грн. судового збору з відповідача. На підставі ст.ст. 11, 16, 23, 525, 526, 599, 610, 625, 1046, 1049, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: approved