Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради та просив суд, з урахуванням уточнених вимог, визнати його - [PERSON] (Паспорт громадянина Республіки Португалія [NUMBER], виданий 04.02.2009 р. Управлінням у справах громадян в м. Авейро, Португалія, ІПН [NUMBER]) спадкоємцем п'ятої черги за померлим [INFO]. [PERSON] та визнати за ним право приватної власності на ? частину [ADDRESS] в порядку спадкування за померлим [INFO]. [PERSON]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що [INFO]. помер його троюрідний дядько - [PERSON], факт родинних зв'язків підтверджено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2014р., після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого, однак в видачі відповідного свідоцтва було відмовлено в зв'язку з тим, що він - позивач не входить до кола спадкоємців та у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлого. Враховуючи, що місце знаходження правовстановлюючого документа на квартиру не відоме, спадщина померлого [PERSON] не визнавалась відумерлою, а також відсутність інших спадкоємців за законом, він - [PERSON] ([PERSON].) є троюрідним племінником померлого, а тому має право на спадкування у п'яту чергу, крім того позивач вказує, що останні роки життя дядька він та члени його родини надавали померлому матеріальну та моральну підтримку, здійснювали догляд за ним, а згодом провели поховання. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 11, 392, 1223, 1265, 1268, 1277, 1296 ЦК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду свого представника з належно оформленими повноваженнями, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що позивач фактично вступив у володіння спадковим майном, інших спадкоємців після смерті спадкодавця немає. Представник Київської міської Ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заперечень проти позову суду не надали, про поважність причин неявки суд не повідомили, а тому з урахуванням думки представника позивача, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідача в порядку частини 1 ст.224 ЦПК України постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази у матеріалах справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з копії спадкової справи № 771/13 до майна померлого [INFO] [PERSON], позивач у визначений законодавством строк звернувся з заявою про прийняття спадщини. Інших заяв спадкоємців, які б звертались з заявою про прийняття спадщини матеріали спадкової справи не містять (а.с. 46-114). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.08.2015 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого [INFO]. [PERSON], так як [PERSON] не входить до кола спадкоємців відповідно до книги 6, лави 86 ЦК України та в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлого (а.с. 9). У відповідності до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1258 ЦК України встановлена черговість спадкування за законом, а саме: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва ун.№ 759/1883/14-ц від 17.04.2015р., встановлено факт, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO] був троюрідним дядьком [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом п'ятої черги майна, яке належало померлому [PERSON] Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 20.10.2014 року № [NUMBER] № [NUMBER], ? частина [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації державного житлового фонду Київського державного авіаційного заводу 27.09.1994 року. (а.с. 10). Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» з позовом про визнання права власності на спадщину в судовому порядку може звернутися особа лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту може бути такий спосіб як визнання права. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (тут - невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом, в тому числі і у зв'язку із ненаданням нотаріусу правовстановлюючого документу на об'єкт спадкування. На підставі зазначеного та виходячи з наведених норм законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та такими, що заслуговують на задоволення.

Outcome: approved