Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Зазначала, що згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року за нею визнано право власності на 49/100 частини жилого будинку [ADDRESS], загальною площею 23,30 кв.м., а також з господарських будівель та споруд: 45/100 частини літньої кухні «В», сарай «в», убиральню «Г», гараж «Ж», сарай «ж», 1/2 частину огорожі № 2, а за [PERSON] визнано право власності на 51/100 частину житлового будинку по [ADDRESS], в м. Яготин Київської області, загальною площею 46,10 кв.м., з господарських будівель та споруд - 55/100 частин літньої кухні «В», сарай «Б», погріб «під. Б», 1/2 частину огорожі №2. 07 липня 2015 року вона згідно вимог чинного законодавства провела державну реєстрацію права власності правовстановлюючого документу - рішення суду - та отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок, за [ADDRESS] Посилаючись на те, що на даний час між нею та [PERSON] не досягнуто згоди щодо користування земельною ділянкою, на якій розміщений вищевказаний житловий будинок, господарські будівлі та споруди, просила встановити порядок користування земельною ділянкою, розмір якої 0,06 га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та знаходиться за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Просила визначити порядок користування спірною земельною ділянкою згідно схеми №7, оскільки їй необхідний проїзд до гаража. Саме варіант згідно схеми №7 забезпечить їй такий проїзд, крім того, при такому варіанті відсутнє спільне користування земельною ділянкою. Також пояснила, що між сторонами по справі існують неприязні відносини. Відповідач у судовому засіданні просив визначити порядок користування спірною земельною ділянкою згідно схеми №3, оскільки в нього немає городу і він зможе перед гаражем, який належить позивачці посадити городину. Також пояснив, що будинок під А-1 є непридатним для проживання, оскільки так відключена електроенергія, газопостачання та водопостачання за борги. Підтвердив, що між ним та позивачкою існують неприязні відносини. Проти завершення розгляду справи у відсутність адвоката не заперечував. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, вивчивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Установлено, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року за - [PERSON] визнано право власності на 49/100 частин жилого будинку [ADDRESS], загальною площею 23,30 кв.м., а також з господарських будівель та споруд: 45/100 частини літньої кухні «В», сарай «в», убиральню «Г», гараж «Ж», сарай «ж», 1/2 частину огорожі №2; за [PERSON] визнано право власності на 51/100 частину житлового будинку по [ADDRESS] в м. Яготин Київської області, загальною площею 46,10 кв.м., з господарських будівель та споруд - 55/100 частин літньої кухні «В», сарай «Б», погріб «під. Б», 1/2 частину огорожі №2. 07 липня 2015 року [PERSON] згідно вимог чинного законодавства була проведена державна реєстрація права власності правовстановлюючого документу, а саме: рішення суду, та отримано свідоцтво про право власності на житловий будинок за [ADDRESS] На даний час згоди між [PERSON] та [PERSON] щодо користування земельною ділянкою по [ADDRESS] що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, не досягнуто. Згідно довідки Яготинської міської ради №77 від 14 лютого 2014 року за адресою будинку, що розташований по [ADDRESS] обліковується земельна ділянка, площею 0,06 га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 12). Як вбачається з висновку судової земельно-технічної експертизи від 30 березня 2016 року згідно даних наявного в матеріалах справи геодезичного плану площа земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] становить 0,0600 га та в плані має форму неправильного багатокутника. Експертом запропоновано 10 варіантів визначення порядку користування земельною спірною земельною ділянкою. Допитана у судовому засіданні експерт пояснила, що дійсно оскільки позивачці рішенням суду виділено гараж, то їй необхідно забезпечити під`їзд до цього гаражу, що можливо лише при варіантах згідно схем №7 та №10. Разом із тим схема №10 передбачає залишення у спільному користуванні сторін по справі входу до подвір`я - воріт та калітки. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Враховуючи пояснення експерта про те, що оскільки позивачці рішенням суду виділено гараж, то їй необхідно забезпечити під`їзд до цього гаражу, що можливо лише при варіантах згідно схем №7 та №10, а також доводи осіб, які беруть участь у справі, про те, що між співвласниками склались неприязні стосунки, неможливо облаштувати другий в'їзд на земельну ділянку, суд вважає за можливе визначити порядок користування земельною ділянкою згідно схеми №10, оскільки вказана схема забезпечить позивачці можливість проїзду до гаража, а крім того, згідно цієї схеми проїзд та прохід до подвір'я залишається у спільному користуванні сторін по справі, що забезпечить проїзд та прохід до подвір'я як позивачу, так і відповідачу. Роздільне користування земельною ділянкою, на якій розміщений проїзд та прохід до подвір'я, на думку суду, не можливий. При варіанті №7 проїзд та прохід до подвір'я залишаться у користуванні лише позивачки, що, у зв'язку із неможливістю обладнати прохід та проїзд в іншому місці, може спричинити конфлікт між сторонами та призвести до ситуації, коли відповідач не потрапить до подвір'я. При варіанті №3 проїзд та прохід до подвір'я залишаться у користуванні лише відповідача, крім того, у спільному користуванні залишається земельна ділянка під вікнами частини будинку, яка належить відповідачу. Обладнання іншого проходу та проїзду у двір можливе лише з боку земельної ділянки 1-6. Визначаючи порядок користування земельною ділянкою згідно схеми №10, суд враховує також можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Доводи відповідача про необхідність висаджувати городину, суд не приймає до уваги, оскільки земельна ділянка, про порядок користування якою вирішується спір, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Доводи представника відповідача про те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки існує рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили і яке ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд не приймає до уваги з огляду на наступне. Так дійсно рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа - Яготинська міська рада, про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою в частині позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд виходив із того, що співвласники жилого будинку, що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, [ADDRESS], фактично користуються земельною ділянкою площею 0,1047 га, однак відповідно до записів земельно-кадастрової книги по [ADDRESS], обліковується земельна ділянка площею 0,06 га за батьком сторін по справі - [PERSON], суд позбавлений можливості визначити просторове місце розташування земельної ділянки площею 0,06 га і не може перебирати на себе повноваження органу місцевого самоврядування щодо передачі вказаної надлишкової земельної ділянки у користування та визначати цільове призначення такої земельної ділянки, а відтак встановлення порядку користування земельною ділянкою є передчасним і позов задоволенню не підлягає. Як вбачається з рішень Яготинської міської ради від 22 грудня 2015 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у приватну власність орієнтовною площею 0,04 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS], за рахунок земель, не наданих у власність та користування в межах населеного пункту в адміністративних межах Яготинської міської ради; [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у приватну власність орієнтовною площею 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS], м. Яготин, за рахунок земель, не наданих у власність та користування в межах населеного пункту в адміністративних межах Яготинської міської ради. Станом на час розгляду цієї справи розмір земельної ділянки, про визначення порядку користування якою виник спір, змінився і відповідає розміру, вказаному у довідці Яготинської міської ради згідно записів земельно-кадастрової книги, а відтак розглядається спір між тими самими сторонами, з тих самих підстав, однак предмет спору змінився. Доводи [PERSON] про те, що згідно висновку експерта йому у користування відійде менше, ніж 0,04 га, як вказано в рішенні Яготинської міської ради від 22 грудня 2015 року, суд також не приймає до уваги, оскільки розмір земельної ділянки у рішенні Яготинської міської ради від 22 грудня 2015 року визначено як орієнтовний. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить із такого. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані із залученням спеціалістів та проведенням судових експертиз. Для проведення судової експертизи у справі, що розглядається, експерту необхідних був геодезичний план, виготовлення якого здійснюється спеціалістом, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, витрати на проведення експертизи, а також витрати на залучення спеціаліста. Разом із тим, оскільки позивач просив визначити порядок користування земельною ділянкою згідно схеми №7, однак, на думку суду, з урахуванням усіх обставин справи найбільш оптимальним варіантом буде варіант згідно схеми №10, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial