Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

У грудні 2013 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, згідно якої просив встановити факт неправильності актового запису № 226 від 12 лютого 1968 року про народження заявника в частині національності батька заявника - «русский» та встановити факт, що заявник за походженням є «поляк». Заяву мотивовано тим, що заявник за походженням свого діда - [PERSON] за національністю є поляком, про що свідчить свідоцтво про народження батька заявника [PERSON], який помер [INFO]. Разом з тим, у свідоцтві про народження заявника його батько в графі про національність записаний як «русский», хоча це не відповідає дійсності. На думку заявника, вказаний запис було зроблено його батьками з метою приховування своєї дійсної національності, оскільки в той час радянська влада утискала громадян польського походження. При цьому, у зв'язку з даною помилкою у заявника виникли перешкоди для реалізації свого права на вибір та відновлення національного походження та інших прав передбачених Законом України «Про національні меншини» та Рамкою конвенцією Ради Європи про захист національних меншин. Окрім того, заявник не може реалізувати своє право на оформлення та одержання «Картки поляка. На підставі зазначеного заявник просив заяву задовольнити в повному обсязі. Під час розгляду справи в суді заявник уточнив свої вимоги та просив встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON], який за національністю є «поляком», доводиться заявнику ріднім дідом, а відтак, що заявник є за походженням є «поляк». Також, просив встановити факт неправильності актового запису № 226 від 12 лютого 1968 року про народження заявника в частині національності батька заявника - «руський». Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та задовольнити заяву з підстав викладених у ній та з урахуванням зроблених доповнень та уточнень. Заінтересована особа свого представника в судове засідання не направила, надіслала до суду письмові заперечення, згідно яких в частині встановлення факту неправильного актового запису № 266 від 12 лютого 1968 року щодо національності батька заявника заперечує в повному обсязі та просить справу розглядати за відсутністю їх представника. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні заявник є рідним сином [PERSON], національність якого зазначена як «росіянин», та [PERSON], яка за національністю вказана «українка», про що свідчить Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] (а.с. 7). При цьому, відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER], батько заявника є рідним сином - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Також, згідно даного Свідоцтва батьки [PERSON] за національністю є: [PERSON] - «поляк», [PERSON] - «росіянка». Таким чином, судом встановлено, що заявник є рідним внуком - [PERSON], який за національністю є «поляк». На підставі зазначеного суд вважає встановленим також той факт, що заявник по лінії родичів свого батька [PERSON] за походженням є «поляк». Разом з тим, суд не вбачає законних та правових підстав для встановлення факту неправильності актового запису № 226 від 12 лютого 1968 року про народження заявника щодо національності батька заявника - «русский», оскільки, як вбачається з витягу з висновку Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 12 листопада 2013 року (а.с. 21) та письмових заперечень заінтересованої особи (а.с. 28-30), відомості в актовий запис про народження заявника внесені згідно чинного на той час законодавства. Відтак, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, заява [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягає частковому задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: partial