Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд та просить стягнути з [PERSON] на свою користь 13705,69 грн. та понесені ним судові витрати в сумі 487,20 грн.. Зазначає про те, що рішенням суду від 05.06.2013 року з відповідача на його користь було стягнуто 17080,35 грн. матеріальної, 500 грн. моральної шкоди та 210 грн. судового збору. Відповідач сплачував йому кошти протягом двох років з дня винесення рішення, і на 04.08.2015 року залишок боргу становить 7,28 грн.. Оскільки відповідач не сплатив йому кошти своєчасно, то у відповідності з ч. 2 ст. 625 ЦК України він зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з липня 2013 року по 30 вересня 2015 року, що позивач підтвердив відповідним розрахунком. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає частково з підстав викладених в письмовому запереченні, що підтвердив своїм розрахунком індексу інфляції. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 05 червня 2013 року, яке набрало законної сили 17.06.2013 року, задоволено частково цивільний позов [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди і стягнуто з [PERSON] на його користь 17080,35 грн. матеріальної, 500 грн. моральної шкоди та 210 грн. судового збору. В іншій частині вимог відмовлено за безпідставністю. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобовязання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Таке зобовязання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобовязанням. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Крім того, судом з останнього повідомлення відділу ДВС Овруцького РУЮ в Житомирській області від 18.01.2016 року встановлено, що 18.07.2013 року на виконання надійшов виконавчий документ № 2-1633/11 виданий 12.07.2013 Овруцьким районним судом Житомирської області про стягнення з відповідача на користь позивача вказаних коштів. За період з 18.07.2013 року стягувачу були перераховані кошти, а саме: - платіжним дорученням № 1330 від 03.07.2014 - 7227,27 грн.; - № 1450 від 25.07.2014 -909,09 грн.; - № 1657 від 03.09.2014 -909,09 грн.; - № 1836 від 07.10.2014-909,09 грн.; - № 2043 від 12.11.2014- 909,09 грн.; - № 2266 від 16.12.2014-909,09 грн.; - № 20 від 13.01.2015-909,09 грн.; - № 566 від 31.03.2015-454,55 грн.; - № 680 від 17.04.2015-909,10 грн.; - № 1034 від 21.05.2015-909,09 грн.; - № 1198 від 17.06.2015-909,09 грн.; - № 1340 від 01.07.2015-101,25 грн.; - № 1377 від 07.07.2015-909,09 грн.; - № 1453 від 21.07.2015 -909,09 грн.; 07.08.2015 року боржником сплачено залишок боргу в сумі 7,28 грн.. 20.08.2015 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». З огляду на це, суд погоджується із запереченнями відповідача та зробленим ним розрахунком індексу інфляції, та задовольняє вимоги позивача частково, та вважає за можливе стягнути з відповідача грошові кошти лише у розмірі 4368,12 грн. і за період з 18.07.2013 року по 07.08.2015 року. В іншій частині вимог позивачу слід відмовити за необґрунтованістю. Задовольняючи позов частково та враховуючи понесені позивачем судові витрати в мінімальному розмірі - 487,20 грн., суд вважає за необхідне стягнути ці витрати в повному обсязі з відповідача на користь позивача, що відповідає ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial