Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 18.03.2016 року Херсонським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонської області, актовий запис №165. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2016 р., вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, мешкають окремо. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу, проти надання строку для примирення з відповідачем заперечувала оскільки з вересня 2016 року шлюбні відносини фактично припинені. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище «Коноваленко». Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав письмову заяву в якій просив слухати справу за його відсутності позовні вимоги визнає повністю. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним iз подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.03.2016 року, який зареєстровано Херсонським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонської області, актовий запис №165 (а.с.6). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, з вересня 2016 сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Враховуючи позицію позивача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] присвоїти прізвище «Коноваленко». Спір про майно відсутній.

Outcome: approved