Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 20.05.2019 року, виданий приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з нього на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 23 087.87 грн. Мотивував вимоги позову тим, що 02.09.2020 року він дізнався про існування виконавчого провадження №59535707 згідно якого з нього стягується борг на підставі виконавчого напису №10985 виданого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. від 20.05.2019 року в якому зазначено про стягнення з нього на кристь відповідача заборгованості в розмірі 23 087 грн. З вказаним вище виконавчим написом він не погоджується, так як сума заборгованості є завищеною і не відповідає дійсності, а також нарахування які були здійснені суперечать діючому законодавству, а саме у виконавчому написі зазначено, що заборгованість проводиться за період з 13.05.2018 року по 13.05.2019 року, а картку він отримав 11.06.2018 року, тобто 13 травня 2018 року у нього ще не було картки. Крім того, в заяві про отримання картки взагалі відстні умови на підставі яких та коли він повинен сплачувати комісію, проценти, і взагалі складено незрозумілий розрахунок, так як він суперечить його заявці про отримання картки. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості. А відтак нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 17.09.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі призначено підготовчий розгляд. Протокольною ухвалою суду від 04.12.2020 року закрито підготовчий розгляд, призначено справу до розгляду по суті. 30.10.2020 року від приватного нотаріуса Хари Н.С. до суду надійшло письмове клопотання з проханням проводити розгляд справи без її участі. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву в якій підтримав вимоги позову та просив суд про їх задоволення, а також розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Приватний нотаріус КМНО Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про день та час розгляду справи. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. 11.06.2018 року між ПАТ «Перший Український міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український міжнародний Банк» та позивачем було укладено договір кредиту №2001054570301 за умовами якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався повернути наданий кредит і сплати відсотки за користування в сумі, строки, на умовах, що передбачені в цьому договорі. Як зазначив в своїй позовній заяві позивач, 02.09.2020 року він дізнався про існування виконавчого провадження №59535707 згідно якого з нього стягується борг на підставі виконавчого напису №10985 виданого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. від 20.05.2019 року в якому зазначено про стягнення з нього на кристь відповідача заборгованості в розмірі 23 087 грн. З вказаним вище виконавчим написом він не погоджується, так як сума заборгованості є завищеною і не відповідає дійсності, а також нарахування, які були здійснені суперечать діючому законодавству, а саме у виконавчому написі зазначено, що заборгованість проводиться за період з 13.05.2018 року по 13.05.2019 року, а картку він отримав 11.06.2018 року, тобто 13 травня 2018 року у нього ще не було картки. Крім того, в заяві про отримання картки взагалі відстні умови на підставі яких та коли він повинен сплачувати комісію, проценти, і взагалі складено незрозумілий розрахунок, так як він суперечить його заявці про отримання картки В матеріалах справи такі докази також відсутні, а відтак позивач зазначив, що фактично був позбавлений можливості спростувати безспірність вимог відповідача. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості, а відтак нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Пунктом 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст.. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. Як було встановлено під час судового розгляду позивач не отримував вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань або вимог про погашення заборгованості від Банку або приватного нотаріуса, а тому не мав можливості подати свої заперечення стосовно розміру заборгованості. А тому, суд приймає до уваги твердження позивача, що нотаріусу не були подані всі необхідні документи, визначені Порядком та Переліком, приватний нотаріус Хара Н.С. не встановила безспірність заборгованості на підставі належних документів та вчинила виконавчий напис на підставі неналежної нормативної підстави. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З урахуванням наведеного, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З огляду на означене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку про доведеність обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача 840.80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved