Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

у грудні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) суму боргу у розмірі 4748 (чотири тисячі сімсот сорок вісім) грн 00 коп. та суму судового збору у розмірі 1600 (тисячу шістсот) грн 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що за адресою: [ADDRESS], було відкрито особовий рахунок одержувача електроенергії [NUMBER], за яким ПАТ «Київенерго» здійснює постачання електроенергії. 08.08.2014 під час рейдової перевірки за адресою боржника було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. На підставі виявленого порушення було складено акт порушень від 08.08.2014 року №32370. 09.09.2014 року відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією для населення, однак споживач на засідання комісії не з'явився, про місце та час її проведення був повідомлений. Комісією було встановлено, що акт №32370 від 08.08.2014 року складено правомірно та проведено розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН. Однак, станом на день подання позову заборгованість споживачем не погашена, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів. 15.12.2017 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2018 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 32). Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], та на нього відкрито відповідний особовий рахунок №[NUMBER]. 08.08.2014 під час рейдової перевірки за адресою боржника виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, що підтверджується актом №32370 (а.с. 16). У відповідності до зазначених вимог Правил користування електричною енергією для населення 09.09.2014 відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень парвил користування електричною енергією для населення. На засіданні комісії проведено розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН відповідно до п. 3.5. (а.с. 21). У відповідача виник борг за актом порушення №32370 у розмірі 4748 грн 00 коп., що підтверджується розрахунком обсягу та вартості енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за актом від 08.08.2014 №32370 (а.с. 22). 02.06.2017 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу №94/12/2427 про необхідність погашення заборгованості, яка станом на 01.06.2017 року становить 4748 грн 00 коп., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.27). Однак вказана вимога залишена відповідачем поза увагою. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов»язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Однак, обов'язок сплачувати за спожиту електроенергію у Споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, а і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин. Зокрема, відповідно до ст.3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357. Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно п.20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, передбачає, що споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пунктом 53 Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акту енергопостачальник має право відповідно до методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року, № 562, визначити величину електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН. Обсяг недооблікованої електричної енергії розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії, за кількістю днів, визначених відповідно до 3.3. Методики, та за тарифами для населення, що діяли у період, за який нараховується сума за актом порушень, але не більше терміну позовної давності. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1600 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved