Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У жовтні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, при третій особі, Гребінківській РДА Полтавської області, про поновлення строку позовної давності, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу частини житлового будинку, визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на частки житлового будинку та земельної ділянки. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності серії САС № 533298 від 16.12.2008 року, вона має у приватній власності частину житлового будинку побудованого на два власника, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Інша частина будинку[ADDRESS], належить відповідачу, [PERSON]. Відповідно до технічної документації у відсотковому відношенні їй належить 68% площі будинку або 0,68 частки (квартира № 2), а відповідачу - 32% або 0,32 частки (квартира № 1). Навесні 2011 року, з метою приватизації земельної ділянки біля будинку, позивачка звернулася до виконавчого комітету Гребінківської міської ради із відповідною заявою. Виконавчим комітетом було винесено рішення від 08.04.2011 р. за № 209 про передачу [PERSON] у власність 1/2 земельної ділянки загальною площею 2 447 кв.м. в тому числі, для обслуговування жилого будинку та погосподарських будівель - 1 387 кв.м. і для ведення особистого селянського господарства - 1 060 кв.м.. Після ознайомлення з вказаним рішенням, позивачка звернула увагу на те, що їй передається у власність лише 'А частина земельної ділянки, тобто частка, яка є меншою у пропорційному співвідношенні до її частки у житловому будинку (68%). З метою вирішення земельного спору, вона звернулася до комісії з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті міської ради. За результатами розгляду заяви отримала [PERSON] комісії № 1 від 07.06.2011 р., яким було рекомендовано звернутися до суду з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Як було зясовано, відповідач, [PERSON], 03.04.1992 року, всупереч технічної документації на домоволодіння, придбав у ГВО «Райсільгоспхімія» (на сьогодні даного підприємства внаслідок ліквідації не існує) 'А частину житлового будинку з допоміжними господарчими побудовами в [ADDRESS]. Крім того, як вона дізналася, 25 грудня 2002 року, відповідач без її відома приватизував земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, і отримав [PERSON] на право 1 приватної власності на /2 частину землі загальною площею 0,2447 га, що розташована в м. Гребінка Полтавської області по пров. Пирятинському, 11. 07.06.2011 року від представників комісії з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті міської ради, позивачка дізналася про те, що існує вище вказаний договір купівлі- продажу квартири та [PERSON] на право приватної власності на землю, якими були порушені її майнові права та охоронювані законом інтереси. При наведених обставинах, якщо за відповідачем [PERSON] рахувати 32% або 0,32 частки спірного житлового будинку, то відповідно у такій же долі він має право і на земельну ділянку. Як наслідок, у пропорційному співвідношенні до частки у будинку відповідача, площа земельної ділянки повинна становити - 1 566,08 кв. м. (тобто від 4 894 кв.м. (100%) загальної площі земельної ділянки - 32 %> становить - 1 566,08 кв.м.)). З цього виходить, що у відповідача всупереч законодавства за [PERSON] актом приватизовано зайвих 880,92 кв.м. площі земельної ділянки (2 447,00 - 1 566,08 = 880,92), які, як вона вважає, повинні належати їй. Таким чином, позивачка вважає, що відповідач придбаваючи А частину спірного житлового будинку та приватизуючи без її відома /2 частину спірної землі замість належних останньому 0,32 частки нерухомого майна (32%), порушив публічний порядок, який був спрямований на захист гарантованого їй Конституцією права власності на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд вважати перебіг строку позовної давності розпочатим з 07.06.2011 року; визнати частково недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 03.04.1992 року між Гребінківським виробничим обєднанням «Райсільгоспхімія» в особі [PERSON], та [PERSON] в частині відчуження/придбання - «1/2 частини жилого будинку», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 0,32 частки житлового будинку (32 %), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати частково недійсним [PERSON] акт № Р1 № 512081, виданий на імя [PERSON] у 2002 році на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,2447 га. для обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: м. Гребінка Полтавської області пров. Пирятинський, 11 в частині незаконно приватизованих 880,92 м.кв.(0,088092 га.); визнати за [PERSON] право власності на 1566,08 кв. м. (0,156608 га.) земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: м. Гребінка Полтавської області пров. Пирятинський, 11; судові витрати віднести на рахунок відповідача. Відповідач [PERSON] та його представник заперечив проти позову та пояснив суду, що позивачка [PERSON] та її представник безпідставно посилаються на редакцію частини четвертої статті 120 Земельного кодексу України, яка діяла на момент прийняття рішення, тобто у грудні 2002 року. Просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи міської ради м. Гребінка в судове засідання не зявився, надіславши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про право власності серії САС № 533298 від 16.12.2008 року, [PERSON] має у приватній власності частину житлового будинку побудованого на два власника, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Інша частина будинку[ADDRESS], належить [PERSON]. Відповідно до технічної документації у відсотковому відношенні позивачці належить 68% площі будинку або 0,68 частки (квартира № 2), а відповідачу - 32% або 0,32 частки (квартира № 1). У 2011 року з метою приватизації земельної ділянки біля будинку, позивачка звернулася до виконавчого комітету Гребінківської міської ради із відповідною заявою. Виконавчим комітетом було винесено рішення від 08.04.2011 р. за № 209 про передачу [PERSON] у власність 1/2 земельної ділянки загальною площею 2 447 кв.м., в тому числі, для обслуговування 2 жилого будинку та негосподарських будівель 1 387 кв.м. і для ведення особистого селянського господарства - 1 060 кв.м.. Після звернення до комісії з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті міської ради, [PERSON] отримала [PERSON] комісії № 1 від 07.06.2011 р., яким було рекомендовано звернутися до суду з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Як було зясовано, відповідач, [PERSON], 03.04.1992 року, всупереч технічної документації на домоволодіння, придбав у ГВО «Райсільгоспхімія» А частину житлового будинку з допоміжними господарчими побудовами в [ADDRESS]. Крім того, 25 грудня 2002 року відповідач приватизував земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, і отримав [PERSON] на право приватної власності на 'А частину землі загальною площею 0,2447 га, що розташована в м. Гребінка Полтавської області по пров. Пирятинському, 11. 07.06.2011 року від представників комісії з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті міської ради, позивачка дізналася про те, що існує вище вказаний договір купівлі- продажу квартири та [PERSON] на право приватної власності на землю, якими були порушені її майнові права та охоронювані законом інтереси. Відповідно до правил ч. 1 ст. 261 ЦК, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України (яка діяла на момент прийняття рішення, тобто в грудні 2002 року), при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При наведених обставинах, якщо за відповідачем [PERSON] рахувати 32% або 0,32 частки спірного житлового будинку, то відповідно у такій же долі він має право і на земельну ділянку. Як наслідок, у пропорційному співвідношенні до частки у будинку відповідача, площа земельної ділянки повинна становити - 1 566,08 кв. м. (тобто від 4 894 кв.м. (100%) загальної площі земельної ділянки - 32 % становить - 1 566,08 кв.м.)). З цього виходить, що у відповідача всупереч законодавства за [PERSON] актом приватизовано зайвих 880,92 кв.м. площі земельної ділянки (2 447,00 - 1 566,08 = 880,92). Згідно зч. 1,2 ст. 228 ЦК правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Таким чином, відповідач придбаваючи А частину спірного житлового будинку та приватизуючи без відома позивачки А частину спірної землі замість належних йому 0,32 частки нерухомого майна (32%), порушив публічний порядок, який був спрямований на захист гарантованого [PERSON] Конституцією України права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved