overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що 01 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №03. Із відповідачем мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради. Відповідач добровільно на утримання неповнолітньої дитини коштів не надає, працює на будівництві у Києві і отримує доходи, розмір яких їй не відомий. Позивач [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 лютого 2013 року. Сторони мають спільну неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], батьком якої записано відповідача. Дані правовідносини регулюються ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 СК України передбачає обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів та мінімальний розмір аліментів. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і, враховуючи те, що у відповідача дохід мінливий, нерегулярний, визначає розмір аліментів в сумі 500 грн. щомісячно до її повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. Вказала, що 29 січня 2005 року у виконкомі Соболівської сільської ради, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №1. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Соболівської сільської ради № 3158 від 04.12.2014 року. Відповідач добровільно на утримання неповнолітньої дитини коштів не надає, працює робітником в Гайворонській механізованій дистанції вантажно-розвантажувальних робіт Знам?янського відділення Одеської залізниці ПЧ-7 монтером колії. Позивач [PERSON] до суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2005 року. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записано відповідача. Дані правовідносини регулюються ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 СК України передбачає обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, та мінімальний розмір аліментів, та ст. 183 СК України, яка визначає розмір аліментів у частці від заробітку відповідача. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою та матеріально не забезпеченою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і розмір аліментів необхідно визначити у частковому відношенні від заробітку (доходу) відповідача, стягнувши аліменти на користь позивачки, на утриманні якої в даний час знаходяться дитина в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до його повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Приватний нотаріус [PERSON], [PERSON], [PERSON] про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та визнання права власності на 1/20 частку нерухомого майна. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року за заявою позивача забезпечено позов; Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року за заявою позивача виправлено описку, допущену в Ухвалі Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року про забезпечення позову. При цьому накладено арешт на 1/20 частину квартири за адресою [ADDRESS], що належить [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на праві власності на підставі Договору дарування від 17.02.2012, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], номер у реєстрі нотаріальних дій: 155 до набрання чинності рішенням у справі. 16 лютого 2015 року судом задоволено позов [PERSON] у повному обсязі. У судовому засіданні по справі представник позивача звернулася до суду із заявою, в якій просила при винесенні рішення по справі одночасно вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову, підтвердила, що на даний час забезпечення позову не доцільне та просили про задоволення заяви. Судом встановлено, що заява про скасування заходів забезпечення позову подана позивачем, яким попередньо і було ініційоване питання про накладення арешту на майно. Таким чином, на думку суду, насамперед позивач вправі визначатися із доцільністю заходів забезпечення позову, більше того ініційованих особисто. Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Враховуючи те, що позов вирішено по суті, позивач і його представник наполягають на скасуванні заходів забезпечення позову, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] та зареєстрований 14 січня 2000 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №20. При спільному житті народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено з 2011 року оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, постійних сварок. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2000 року, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №20 (а.с.4). Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6), які мешкають разом з позивачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] та зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 20.02.2009 року, актовий запис №75. Шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено у жовтні 2010 році через зловживання відповідачем наркотиками, що ставило сім'ю у важке матеріальне становище, породжувало постійні конфлікти та сварки. Чоловік не проявляв належної уваги до сина, не цікавився інтересами сім'ї, жив своїм життям. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2009 року, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 75 (а.с.3), шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітню дитину (а.с.4). Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

у грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сватківської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на об'єкт нерухомості за спадкоємцем, вказуючи, що у липні 2007 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай). На даний час позивач не має можливості скористатися правом на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів, що спонукало звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну ділянку (пай). В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON]. народилася [INFO] року в с. Сватки Гадяцького району, її матір'ю є [PERSON] Згідно довідки відділу Держземагентства у Гадяцькому районі [PERSON] був отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0145185 на площу 3,30 в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 460 від 25 вересня 1996 року. Вартість земельної частки (паю) становить 37568,58 грн. З викопіювання плану землекористування Сватківської сільської ради з визначенням місця розташування земельної ділянки (паю), яка належить [PERSON], вбачається, що земельна ділянка значиться під № 642. [INFO] року в м. Тростянець Сумської області [PERSON] померла. Згідно довідки Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області [PERSON] на дату смерті була зареєстрована [INFO] разом з дочкою [PERSON] Згідно повідомлення Липоводолинської районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто звертався. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на право на земельну частку (пай) розташованої на території Сватківської сільської ради і є всі підстави для визнання за нею права власності на земельну частку (пай) після смерті матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

у грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Веприцької сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON]., якій на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,340 га. Спадщину після смерті [PERSON]. прийняв її син [PERSON], але оформити спадщину на земельну ділянку не встиг, так як [INFO] помер. На даний час позивач не має можливості скористатися правом на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів, що спонукало звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну ділянку. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Веприк Гадяцького району, її батьком є [PERSON]. Матір'ю [PERSON] є [PERSON]. [INFO] в с. Веприк Гадяцького району [PERSON]. померла. Згідно довідки Веприцької сільської ради Гадяцького району на дату смерті, [PERSON]. була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна померлої [PERSON]. є її син [PERSON] Спадщина складається з земельної ділянки, загальною площею 2,340 га, розташованої на території Веприцької сільської ради Гадяцького району. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 63388,04 грн. [INFO] в с. Веприк Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки Веприцької сільської ради Гадяцького району на дату смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS]. Згідно повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася [PERSON] Приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] відмовлено у оформленні спадщину на земельні ділянку в зв'язку з тим, що спадкодавець не зареєстрував та не набув права власності на земельну ділянку. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на земельну ділянку, розташованої на території Веприцької сільської ради і є всі підстави для визнання за нею права власності на земельну ділянку після смерті батька [PERSON], який за життя не встиг вчинити всі необхідні дії для переоформлення спадщини після смерті його матері [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

у грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Лютенської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності, вказуючи, що у липні 2001 року помер її батько [PERSON], а у серпні 2009 року померла її мати [PERSON] Після смерті батьків залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по [ADDRESS] Гадяцького району. Інвентаризація домоволодіння не проводилася, правоустановчі документи відсутні, в зв'язку з чим [PERSON] не має можливості оформити право власності на спадщину, тому звернулася до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Третя особа направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON](дошлюбне прізвище [PERSON]) народилася [INFO] року в с.Мала Обухівка Гадяцького району, її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно виписки з погосподарської книги Лютенської сільської ради станом на 01 липня 1990 р. домоволодіння по [ADDRESS] відносилося до типу колгоспного двору, членами якого були: [PERSON], [PERSON] Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по [ADDRESS] Гадяцького району становить 17016 грн. Земельна ділянка площею 0,25 га по [ADDRESS] не приватизована. [INFO] року в с. Лютенька Гадяцького району помер [PERSON], а [INFO] року в с.Лютенька Гадяцького району померла [PERSON] Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа №231/2002 заведена на підставі фактичного прийняття. 15 лютого 2002 року видавались свідоцтва про право на спадщину на ім'я дочки померлого, [PERSON] Після померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] 28 травня 2010 року видавались свідоцтва про право на спадщину на її ім'я (земельна ділянка, недоотримана пенсія та грошові заощадження) . Нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини на домоволодіння по [ADDRESS] Гадяцького району в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] є спадкоємцем на майно померлих батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

у грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності, вказуючи, що у липні 1991 року [PERSON] подарувала їй 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS], договір дарування був посвідчений виконавчим комітетом Петрівсько-Роменської сільської ради. Рішенням Петрівсько-Роменської сільської ради від 26.09.14р. присвоєно 1/2 частині будинку адресу [ADDRESS]. На даний час Реєстраційною службою Гадяцького РУЮ позивачу відмовлено в державній реєстрації права власності на частину будинку в зв'язку з тим, що договір дарування не зареєстрований в реєстрі на момент його вчинення, тому звернулася до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Третя особа направила до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що 12 липня 1991 року згідно договору [PERSON] подарувала 1/2 частину будинку [PERSON], що знаходиться в [ADDRESS]. Цей договір нотаріально посвідчений в виконавчому комітеті Петрівсько-Роменської сільської ради, згідно законодавства, яке діяло на той час. 8 квітня 1995 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], в зв'язку з чим змінила прізвище на [PERSON]. Рішенням Петрівсько-Роменської сільської ради № 159 від 26.09.14р. присвоєно 1/2 частині будинку по [ADDRESS] Земельна ділянка площею 0,17 га по [ADDRESS] не приватизована, належить фонду місцевої ради. Відповідно даних технічного паспорту вартість житлового будинку - А-1 з господарськими будівлями: гараж - Б, сарай - В, сарай - Г, вбиральня - Д, ворота огорожі - №1, огорожа - №2по [ADDRESS] Гадяцького району становить 50209 грн. Відповідно ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS] Гадяцького району належить позивачу і вона має право на окрему частину домоволодіння, яке виведено в одиницю.

Outcome: approved