Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У грудні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» предявило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», 05 грудня 2007 року з відповідачем укладений кредитний договір № PL-301/842/2007 на суму 25000,00 грн. строком до 05 грудня 2012 року, з виплатою кредиту щомісяця за користування коштами 3,0% на місяць, а 21 травня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк» з відповідачем укладений договір №001/9973/07 про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток від 21 травня 2007 року за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок в гривнях лімітом 1000,00 грн. строком користування лінією 1461 день з пільговим періодом користування та поверненням коштів по закінченні строку в повному обсязі, проте ні по договору від 05 грудня 2007 року, ні по договору від 21 травня 2007 року відповідачем в порушення умов договору сплата коштів у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість, тому позивач, якому ПАТ «ОТП Банк» за договором від 05 грудня 2007 року № PL-301/842/2007 відступлено право вимоги на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 25 червня 2011 року, а за договором №001/9973/07 від 21 травня 2007 року відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №01/06/11 від 25 червня 2011 року, просив суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 03 липня 2014 року за договором від 05 грудня 2007 року № PL-301/842/2007 в сумі 48695,37 грн., з яких заборгованість по кредиту 22414,73 грн., заборгованість по відсоткам 26280,64 грн., та за договором №001/9973/07 від 21 травня 2014 року станом на 14 серпня 2014 року в розмірі 835,30 грн., що становить борг по тілу кредиту, а також покласти на відповідача судові витрати у справі. Представник позивача [PERSON] у поданій через канцелярію суду заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відповідно до статей 512-514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання. До нового кредитора переходять у повному обсязі права первісного кредитора у зобов'язанні. Судом встановлено, що 25 червня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами ст. 3 якого ПАТ «ОТП Банк» передає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори згідно переліку (витяг а.с.30), а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зобовязується сплатити на користь останнього винагороду, при цьому, покупець набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу, процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також штрафних санкцій (а.с.23-29). Відтак, позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 25 червня 2011 року є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», який надав 05 грудня 2007 року відповідачу у власність 25000,00 грн. на споживчі цілі, на умовах укладеного з ним відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитного договору PL-301/842/2007 від 05 грудня 2007 року зі сплатою за користування коштами 3% на місяць строком повернення до 05 грудня 2012 року (п.1, 2, 3 частини 1 договору)(а.с.8-11). За умовами цього договору, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, відповідач, одержавши 05 грудня 2007 року на поточний рахунок №26208101723566 на споживчі цілі грошові кошти у сумі 25000,00 грн. за вирахуванням страхового платежу та комісії, що обєктивно підтверджується випискою по рахунку, строком повернення 05 грудня 2012 року, встановленою фіксованою ставкою за користування коштами 3% на місяць (п.п.2, 3, 4, 5 частини 1 договору, п.п.1.6, 1.7.2 частини 2 договору), зобовязалася здійснювати погашення частини суми заборгованості ануїтетними платежами щомісяця по відповідно до графіку, що є невідємною частиною договору, сплачувати суму відсотків щомісяця в розмірі сум, визначених графіком, що є додатком до договору (п.п. 2.3.1-2.3.8 частини 2 договору, графік (а. с. 12-13)). Також судом встановлено, що 2 червня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу №01/06/11, за умовами ст. 1 якого ПАТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) передає, а фактор ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості, який включає в себе кредитні договори згідно реєстру боржників (витяг з реєстру а.с.22), а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зобовязується сплатити на користь останнього винагороду. Відтак, позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на підставі договору факторингу від 25 червня 2011 року є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», який відкрив 21 травня 2007 року відповідачу картковий рахунок в гривнях з лімітом в 1000,00 грн., на умовах укладеного з ним відповідно до ст. 1066 ЦК України 21 травня 2007 року договору №001/9973/07 про видачу та обслуговування кредитних пластикових карток (приватних) (п.2, п.3.3 договору) (а.с.5, 6). За умовами цього договору, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, відповідач, одержавши 06 червня 2007 року кредитну карту Visa Classic (credit), що обєктивно підтверджується розпискою в одержанні картки з ПІН-кодом до неї (а.с.7) з лімітом коштів в 1000,00 грн. з пільговим періодом користування коштами, строком дії кредитної лінії на 1461 календарний день (п.п.2, 6 договору). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до ст. ст.1048, 1056-1 цього Кодексу України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Письмове повідомлення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про заміну кредитора у зобов'язанні та вимога про повернення боргу новому кредитору, а також наслідки її невиконання залишене відповідачем без задоволення. З огляду на викладене, суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с.14), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останньою не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054 ЦК України з не сплачувала тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступила від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 03 липня 2014 року прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту за договором від 05 грудня 2007 року № PL-301/842/2007 в сумі 22414,73 грн. за тілом кредиту та 26280,64 грн. за відсотками, а за договором №001/9973/07 від 21 травня 2014 року станом на 14 серпня 2014 року 835,30 грн. за відсотками. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved