Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди кошти в розмірі 2120 гривень. В обґрунтування позову вказує на те, що позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 07 червня 2019 року сталося залиття належної позивачу квартири. Згідно з дефектним актом комісії КП ЖКК «Щасливський» від 07.06.2019 року причиною затоплення було порушення цілісності каналізаційного трубопроводу в квартирі відповідача, а позивачу завдано майнову шкоду, що полягає в протіканні води на стелі та стінах в ванній кімнаті та протікання води з люстри. Факт завданої майну позивача шкоди підтверджується даними Акту комісії КП ЖКК «Щасливський» та висновку експерта. Згідно з висновком про визначення вартості ремонтно-відновлюваних робіт від 14.07.2019 року, складеним експертом ПП «Авто-Сервіс», [PERSON] вартість проведення ремонту квартири позивача становить 1370 гривень. За проведення даної оцінки по визначенню розміру матеріальної шкоди позивачем було сплачено 750 гривень. Окрім того позивач зазначає, що згідно висновку дільничного ОП СП Бориспільського ВП в Київській області майора поліції від 25.06.2019 року вбачається, що квартиру позивача дійсно було затоплено відповідачем. У зв`язку з тим, що залиття належної позивачу квартири сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності) власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , а саме недбале ставлення відповідача при експлуатації сантехнічного обладнання, вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума завданого матеріального збитку в загальному розмірі 2120 гривень Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши думку учасників процесу,допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 13 серпня 2015 року, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею 20 кв.м. Дана обставина підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №42254241 від 13 серпня 2015 року, номер запису про право власності 23657436 (а.с.32). З Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання затвердженого начальником КП ЖКК «Щасливський» від 07 червня 2019 року вбачається, що 07.06.2019 року в будинку [ADDRESS] , трапилось залиття приміщення ванної кімнати та промокання стелі на площу загального користування (а.с.99). При огляді квартири №7 , що знаходиться над квартирою позивача було встановлено, що в вищевказаній квартирі приміщення ванної кімнати перебуває в стадії ремонту, а саме порушена цілісність каналізаційного трубопроводу де на межі з`єднання не було геометричної заглушки, а саме з`єднання закрито губкою для миття посуду, що стало причиною залитя квартири позивача (а.с.99 зворот). Згідно звіту про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі [ADDRESS] від 18.07.2019 року складеного експертом ПП «Авто-Сервіс», [PERSON] розмір матеріальних збитків заподіяних власникові майна внаслідок залиття водою, станом на 14.07.2019 року складає 1370 гривень (а.с.6-19). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач неодноразово приходила до квартири відповідача і говорила про те, її квартиру залито. Однак в серпні 2019 року, в квартирі де мешкає відповідач залито не було, проте у позивача була вологість у ванній кімнаті. Також свідок зазначила, що раковина у квартирі відповідача дійсно відсутня, але з`єднання закрито заглушкою, а не губкою для миття посуду. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що 07.06.2019 року в квартирі позивача трапилось залиття ванної кімнати. Коли він та позивач піднялися до квартири відповідача, то виявили, що ванна кімната знаходиться в процесі ремонту, система каналізації розібрана та замість заглушки на з`єднанні трубопроводу була губка для миття посуду, а на цьому місці було мокро. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що влітку 2019 року зайшовши до квартири позивача побачив, що з потолка лилася вода. Піднявшись до квартири відповідача побачив, що приміщення ванної кімнати перебуває в процесі ремонту, а саме трубопровід закритий губкою для миття посуду, проте поломки не знайшли. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Під час вирішення спору про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, суду необхідно з`ясувати: що стало причиною залиття, хто в цьому винен, тобто в результаті чиїх дій (бездіяльності) це сталося, причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) та спричиненою шкодою, розмір збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. В той же час, під час розгляду даної справи відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача. Як вже було зазначено вище, залиття квартири позивача відбулось внаслідок порушення цілісності каналізаційного трубопроводу, розташованого в квартирі відповідача. Отже, у залитті квартири позивача та спричиненні йому матеріальних збитків наявна вина відповідача та наявний безпосередній причинний зв`язок між бездіяльністю відповідача, яка виразилася у незабезпеченні належного стану каналізаційного трубопроводу, та наслідками, у вигляді залиття квартири позивача. У статті 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості,полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, зважаючи на встановлення факту залиття квартири позивача, встановлення вини відповідача у залитті належної позивачу квартири та встановлення наявності безпосереднього причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача, (яка виразилася у незабезпеченні належного стану каналізаційного трубопроводу), та завданою позивачу шкодою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та доведеними належними доказами, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири, грошові кошти у загальному розмірі 2120 гривень. Приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду наступні докази: договір про надання правової допомоги № 15/08 від 15 серпня 2019 року укладеного між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Харченко і Партнери» в особі керуючого партнера Харченка М.В.; розрахунок-обгрунтування від 20 листопада 2019 року, яким зазначено перелік і вартість послуг, що надаються адвокатом клієнту; акт виконаних робіт від 20 листопада 2019 року; квитанціями до прибуткового касового ордеру від 15.08.2019 та 20.11.2019 року про оплату правової допомоги в розмірі 2500 та 2900 гривень (а.с. 46-47,53-55). Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. Зважаючи на вказане, суд приходить переконання, що позивач дійсно поніс вказані затрати в розмірі підтвердженому належними і допустимими доказами, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню і з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 5400 гривень. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 22, 319, 322, 1166, 1192 ЦК України,

Outcome: approved