Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому, просив суд, в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 21.10.1989 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Новомосковському міському відділі запису актів громадянського стану Дніпропетровської області. 07 травня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/1367/18. Позивач зазначає, що в період шлюбу, а саме 28.09.2001 року, за спільні кошти ними було придбано житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на означене майно зареєстроване на ім`я відповідача, однак відповідно до норм ст.ст. 60,61 Сімейного кодексу України, вищезазначене майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за час перебування у шлюбі між ними не укладався шлюбний договір. Норми Сімейного Кодексу України гарантують кожному з подружжя право на поділ майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, тому використовуючи таке право, з огляду на неможливість досягнення домовленості щодо реального поділу майна, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 28 січня 2020 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 08 травня 2020 року задоволено заяву позивача про забезпечення доказів, витребувано з Новомосковської державної нотаріальної контори копію договору купівлі-продажу спірного житлового будинку (а.с. 34-35). Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі в період з 21 жовтня 1989 року по 07 червня 2018року, про що свідчать копія свідоцтва про шлюб (а.с.9) та копія рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року у справі № 183/1367/18, яке набрало законної сили 07 червня 2018року (а.с.10,11). \~ \~ \~ \~На виконання ухвали про забезпечення доказів суду подано копію договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28 вересня 2001 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Яковлевою І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3590, у відповідності до якого [PERSON] набула у власність жилий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.41-42). \~ \~ \~ \~Правовідносини щодо поділу майна подружжя врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. Така норма закону встановлює презумцію права спільної сумісної власності на майно, набуте за час перебування в шлюбі. \~ \~ \~ \~Такі ж роз`яснення містяться у і п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та про поділ спільного майна подружжя». Зокрема, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. \~ \~ \~ \~Зазначеним вище договором купівлі-продажу житлового будинку стверджується, що спірне нерухоме майно набуте чоловіком та дружиною в період їх шлюбу, а тому повинно бути визнане спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні не надано жодного доказу про існування між подружжям будь-якої домовленості щодо часток у спільному майні подружжя, як і не встановлена наявність шлюбного договору, а тому суд вважає, що об`єкт нерухомості, а саме жилий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, частки подружжя у нерухомому майні, є рівними. \~ \~ \~ \~Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved