Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У грудні 2013 року заявник [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка по день своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. На час смерті [PERSON], заявник постійно проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS]. На час смерті [PERSON] перебувала в шлюбі із [PERSON], який разом з нею не проживав і спадщини не прийняв. [INFO] він помер. І заявник є його єдиним спадкодавцем. Заповіту [PERSON] не залишила. Після смерті за адресою: [ADDRESS] залишилось спадкове майно, яке складається із ? частини житлового будинку [ADDRESS] На день відкриття спадщини заявник постійно проживав разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Це підтверджується актом депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області та довідкою Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. 28 листопада 2013 року заявник звернувся до [PERSON], приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON]. Постановою [PERSON], приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу, від 28 листопада 2013 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON]. Причиною відмови було те, що наданий заявником акт депутата Боярської міської ради Киво-Святошинського району Київської області та довідка Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області не можуть бути прийняті нотаріусом як доказ факту постійного проживання із спадкоємцем на момент смерті, оскільки такий факт встановлюється судом. Заявник [PERSON] просив постановити рішення, яким встановити факт його, постійного проживання на час відкриття спадщини ([INFO]) разом з померлою [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник заявника позовні вимоги підтримав та просив заяву задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду заяви повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріал справи та зібрані в ній докази прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON], яка по день своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. 28 листопада 2013 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON], з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON], від 28 листопада 2013 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] у зв'язку з тим що [PERSON] пропустив встановлений у ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно акту депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15.11.2013 року [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], що підтверджується сусідами [PERSON], [PERSON] Відповідно до довідки виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 19.11.2013 р. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 20076 року по теперішній час згідно акта депутата від 15.11.2013 року. Згідно реєстрації даних Вишневого МВМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до пункту 24 пленуму, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, суд, перевіривши всі письмові докази надані заявником, не вбачає, що можливо достовірно встановити факт постійного проживання [PERSON] із померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], оскільки акт складений депутатом Боярської міської ради від 15.11.2013 року складався зі слів сусідів, а довідка виконавчого комітету від 19.11.2013 року складена згідно даного акту. А тому суд, критично ставиться до цих письмових доказів, враховуючи що свідки в судовому засіданні не допитувались. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність відмови у заяві в повному обсязі. На підставі постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: dismissed