Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

у грудні 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визнати бездіяльність Святошинської РДА у м. Києві протиправною та зобов`язати Святошинську РДА у м. Києві провести процедуру перереєстрації за результатами якої видати довідку [PERSON] про перебування на квартирному обліку. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05.11.2018 позивач надав паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення звернувся до відділу обліку та розподілу житлової площі Святошинської РДА у м. Києві з проханням надати довідку про перебування на квартирному обліку, однак йому було відмовлено у видачі такої довідки, оскільки не надав підтвердження права перебування в списках позачергового одержання житла та причину звільнення з підприємства куди був направлений на роботу після закінчення навчального закладу, однак позивач вважає такі дії посадових не законними, позивачем було надано довідку про реєстрацію місця проживання особи на кожного члена сім`ї, що перебувають на обліку та довідку №780 від 28.12.2017 квартирного відділу та зазначив заяві, що усі інші необхідні документи в тому числі, які свідчать про наявність права на позачергове отримання житла містяться в його обліковій справі №28145А, а оскарживши такі дії до Голови Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, 10.12.2018 отримав відповідь яка фактично по своїй суті не відрізняється від попередньої. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.01.2020 відкрито провадження по справі (а.с. 49). 03.02.2020 відповідачем по справі було надіслано відзив в якому зазначив, що Святошинська РДА у м. Києві відмовляючи у надані адміністративній послузі позивачу, діяла в межах наданих повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 54, 55). 13.02.2020 ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с. 67). 17.02.2020 позивачем подано відповідь на відзив в якому зазначив, що так як він не працює на підприємстві куди направлений у порядку розподілу, а перебуваючи на пенсії за віком, то для чергової перереєстрації повинен подавати копію пенсійного посвідчення замість довідки з місця роботи як це передбачено п. 18 «Правил обліку громадян, які перебувають поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Україні РСР» (а.с. 72-76). Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 01.06.2020 подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із пандемією коронавірусу COVID-19. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 71). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2011 у справі «Жук проти України», яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України (а.с. 18, 19). У 1981 році позивач після закінчення вищого учбового закладу направлений у порядку розподілу на роботу на Київське ДНВП «Електронмаш» та взятий на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов за місцем роботи і включений до списку позачергового одержання житла як «молодий спеціаліст» (а.с. . 27.03.2000 позивач переведений на квартирний облік за місцем проживання у зв`язку з ліквідацією квартирного обліку за місцем роботи, зі збереженням попереднього часу перебування на обліку та у списку (пільга «молодий спеціаліст») у складі сім`ї з шести осіб на одержання житла з 1811.81 (розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва від 27.03.2000 № 376.) (а.с. 20-22). Згідно з наказом ДНВП «Електронмаш» №86 від 04.06.2002 про припинення трудового договору Позивач був звільнений за згодою сторін з 04.06.2002 (а.с. 57). Постановою Окружного адміністративного суду м. Києві від 11.11.2014 визнано протиправними дії Святошинської РДА у м. Києві та скасовано Розпорядження Святошинської РДА у м. Києві «Про квартирний облік громадян, які проживають в Святошинському районі м. Києва» №1825 від 15.12.2008 в частині виключення заявника [PERSON] з облікової справи №28145А та переоформлення облікової справи №28145А (а.с. 23-25). Постановою Окружного адміністративного суду м. Києві від 02.10.2015 визнано дії Святошинської РДА у м. Києві неправомірними щодо внесення змін розпорядження від 31.05.2006 №862 до облікової справи [PERSON] , визнано протиправним і скасовано пп. 4.83 п. 4 розпорядження Святошинської РДА від 31.05.2006 №862 в частині змін в категорію облікової справи та виду забезпечення житлом облікової справи №28145А гр. [PERSON] (а.с. 26-28). Згідно довідки №780 від 28.12.2017 [PERSON] дійсно перебуває на квартирному обліку з 18.11.1981 у складі сім`ї з 8 осіб, порядок забезпечення житлом позачерговий (а.с. 31). 09.11.2018 Святошинська РДА у м. Києві надала відповідь №23/149В [PERSON] на його звернення 05.11.2018 щодо видачі довідки про перебування на квартирному обліку, в якому зазначила, що для проведення щорічної перереєстрації громадян, які перебувають на квартирному обліку позивачу необхідно підтвердити права перебування в списках позачергового одержання житла (документ, який підтверджує таке право) та причину звільнення з підприємства куди були направленні на роботу після закінчення навчального закладу, після чого йому буде надано довідку про перебування на квартирному обліку (а.с. 34-39). 10.12.2018 Святошинська РДА у м. Києві надала відповідь №107-107/Г-53/4-5367 на звернення [PERSON] щодо надання йому довідки про перебування на квартирному обліку за списком позачергового надання житла у Святошинській РДА у м. Києві, зазначила, що при проходженні в 2018 році перереєстрації громадян, які перебувають на обліку за списком громадян, які мають право на позачергове отримання житла позивач не надав до відділу обліку та розподілу житлової площі Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації документ, який підтверджує право позивача далі перебувати в списках громадян, які мають право на позачергове одержання житла для молодих спеціалістів, яке позивач одержав у відповідності до вимог Положення про розподіл і використання в народному господарству випускників вищих і середніх спеціальних навчальних закладів затвердженого Держосвітою СРСР, Держпланом СРСР, Держкомпрацею СРСР, Міністерством фінансів СРСР, Міністерством юстиції СРСР і погоджено з ВЦСПС 01.08.1988 згідно вимог пункту 3 якого, випускник вищого і середнього спеціального навчального закладу, який закінчив повний курс навчання і який захистив дипломний проект (роботу), склав державні екзамени і направлений на роботу комісією по персональному розподілу, вважається молодим спеціалістом протягом трьох років з дня укладення ним трудового договору з адміністрацією підприємства, установи, організації куди молодий фахівець був направлений на роботу по розподілу після закінчення навчального закладу, а тому для надання вказаної довідки позивачу необхідно здійснити перереєстрацію на квартирному обліку його родини в повному обсязі, в результаті якої будуть підтверджені підстави перебування на квартирному обліку та в списках громадян, які мають право на позачергове одержання житла (а.с. 41, 42). Згідно вимог пункту 44 вищезазначеного Положення, якщо випускники з яких-небудь причин не були забезпечені при приїзді погодженою в посвідчені про направлення на роботу жилою площею і продовжують працювати на тих же підприємствах в установах, організаціях, зберігається право на її одержання поза чергою, незалежно від строку роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Особи з числа випускників вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, які перейшли на інше підприємство, в установу, організацію (незалежно від причин переходу) або звільнились з роботи з підприємства, установи, організації, куди були направлені на роботу при розподілі - право на житлові пільги втрачають. Згідно вимоги п. 25 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській PCP, затверджених спільною постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 №470, виконавчі комітети місцевих Рад (районні державні адміністрації) щороку в період з 01 жовтня до 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, у ході якої перевіряють їх облікові дані, усі документи, які свідчать про зміни у складі сім`ї, житлових умов, про наявність права на пільгове одержання житла. За результатами перереєстрації районна державна адміністрація приймає рішення про подальше перебування громадянина на квартирному обліку та в списках громадян, які мають право на пільгове одержання житла. Ви таку перереєстрацію не проходили з 12.12.2017. Питання про поліпшення житлових умов громадян, згідно з пунктом З розпорядження Київської міської державної адміністрації від 21.11.2000 №2075 «Про упорядкування квартирного обліку громадян м. Києва, які потребують поліпшення житлових умов» розглядається за умови проведення їх перереєстрації (квартирне питання громадян, які не пройшли обов`язкову щорічну перереєстрацію не розглядається). У відповідності до ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно з копією інформаційної картки адміністративної послуги «Видача довідки про перебування на квартирному обліку», затвердженої розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.06.2019 №412, передбачений вичерпний перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги «Видача довідки про перебування на квартирному обліку», а також вимоги до них, а саме: заява; довідка про реєстрацію місця проживання особи на кожного члена сім`ї за формою, встановленою в додатку 13 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207; поновлені документи про пільги, якщо такі є (а.с. 58-60). Однак, позивачем не було виконано вимоги пункту 3 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 21.11.2000 №2075 «Про упорядкування квартирного обліку громадян м. Києва, які потребують поліпшення житлових умов» та вимог Положення про розподіл і використання в народному господарстві випускників вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, що свідчить про те, що Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, відмовляючи в надані адміністративної послуги гр. [PERSON] , діяла в межах наданих повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 19 ЦПК України. України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Житлові спори - особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій. У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача. Аналогічні за змістом висновки щодо застосування зазначених норм права містяться в постановах Верховного Суду України від 16.12.2015 у справі № 6-2139цс15, від 02.03.2016 у справі №6-14цс16. Аналогічну позицію у подібних правовідносинах висловлено і Великою палатою Верховного Суду у постановах від 24.05.2018 по справі №2а-310/12 та від 17.04.2018 по справі №2-а/87/11. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed