Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором підряду. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 січня 2019 року позивач як підрядник уклав з [PERSON] , як замовником договір підряду. Згідно з цим договором позивач зобов`язувався виконати роботи з влаштування покрівлі. Крім того, сторонами були укладені додаткові угоди щодо додаткових робіт, які не пов`язані з влаштуванням покрівлі, щодо яких сторони укладали додатки до основного договору. Однак відповідач не розрахувався в повному обсязі за виконані роботи, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором в сумі 103 800 грн. Крім того, позивач зазначав, що відповідач прострочив оплату за договором підряду на 252 дні, що є підставою для стягнення з нього пені в сумі 274 176 грн. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором підряду в сумі в сумі 108 800 грн, 274176 грн пені, 3829 грн судового збору та 15 000 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді від 10 грудня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. 12 травня 2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача. До заяви представник позивача додав акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги, укладеного адвокатським об`єднанням «Конфер Лекс» з фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, заслухавши учасників справи, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що 17 січня 2019 року [PERSON] та фізична особа-підприємець (далі - ФОП) [PERSON] уклали договір підряду, відповідно до якого [PERSON] як замовник доручає, а ФОП [PERSON] як підрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами і засобами, у встановлений цим договором строк провести будівельно-монтажні роботи даху на об`єкті замовника, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вартість робіт складає 518 000 грн (п. 2.1 договору). Пунктом 2.2. передбачено, що у разі, якщо виникла необхідність у додаткових роботах, сторони укладають додаток до договору підряду з переліком виду робіт та їх вартості. Замовник сплачує підряднику аванс у розмірі 75000 грн (п. 2.3). У пункті 2.4 договору зазначено, що виконання кожного з наступних етапів робіт починається після прийняття та остаточного розрахунку за етап виконаних робіт після отримання авансу в розмірі 15% від вартості наступного етапу. Замовник чи його представник забезпечують наявність необхідних матеріалів на початок виконання будівельно-монтажних робіт. Відповідно до пункту 3.1 договору підрядник зобов`язаний виконати всі роботи на об`єкті будівництва протягом 60 днів, але при умові виконання замовником п. 2.3, 2.4, 2.5 цього договору та якщо порядок інших виплат чи умов не був порушений з вини замовника. Якщо виникла затримка в оплаті вартості робіт, роботи припиняються, а строк виконання робіт автоматично продовжується на період такої затримки. Додатком № 1 до договору підряду визначена загальна вартість робіт в сумі 518 000 грн. Додатком №2 до договору сторони погодили виконання підрядником робіт по закупівлі матеріалів та зобов`язання відповідача компенсувати понесені витрати. Крім того, пунктом 1.2 додатку № 2 до договору підряду сторони погодили виконання підрядником робіт по відбілюванню дерев`яного зрубу замовника підбілювачем для деревини вартістю 45 грн за 1 кв.м. На підтвердження виконання додатку № 2 сторони склали акт виконання робіт по закупівлі матеріалів № 1, яким підтверджено закупівлю підрядником матеріалів на загальну суму 128 940 грн та перерахування коштів відповідачем на закупівлю матеріалів на суму 92 153,60 грн. 20 лютого 2019 року на підтвердження виконання робіт, визначених у додатку № 2 сторони склали акт виконання робіт по відбілюванню деревини зрубу № 4. Цим актом підтверджено, що за попередньою домовленістю сторін вартість даних робіт складає 45 грн за 1 кв. м стіни зрубу. Підрядником виконано роботи по відбілюванню деревини стін зрубу засобом для відбілювання деревини у кількості 250 кв.м. на суму 11 250 грн. Додатком до договору № 3 сторони погодили виконання підрядником робіт по закупівлі матеріалів згідно таблиці, та зобов`язання відповідача компенсувати понесені витрати. Додатком № 4 договору підряду від 20 лютого 2019 року сторони домовились про влаштування підрядником тераси із закупівлею для цього необхідних матеріалів, а замовник зобов`язується компенсувати понесені витрати в межах затвердженого сторонами кошторису, який складає 27278 грн. 01 лютого 2019 року сторони підписали акт виконаних робіт №1, згідно з яким підрядник виконав роботи по закупівлі матеріалів на суму 128 940 грн. За цим актом замовник перерахував підряднику кошти за закупівлю матеріалів в сумі 92 153,60 грн, залишок складає 36 786,40 грн. 20 лютого 2019 року сторони підписали акт виконаних робіт №2, згідно з яким позивач здійснив закупівлю матеріалів на суму 11 290,72 грн. Цього ж дня сторони підписали акт виконаних робіт № 3 по влаштуванню стропильної частини даху, вартість яких за попередньою домовленістю склала 30% від загальної вартості робіт за договором, а саме 203 000 грн. Підрядник отримав аванс в сумі 75 000 грн. Залишок складає 128 000 грн. Згідно з підписаними сторонами актом виконаних робіт № 4 про відбілювання деревини зрубу від 20 лютого 2019 року підрядник виконав роботи по відбілюванню деревини стін зрубу у кількості 250 кв. м на суму 11 250 грн. Актом виконаних робіт №5 від 20 лютого 2019 року по виконанню робіт по облаштуванню тераси та закупівлі матеріалів зазначених робіт складає 27278 грн. Замовник сплатив підряднику аванс в сумі 14000 грн. Залишок складає 13278 грн. Згідно з актом виконаних робіт №6 від 01 березня 2019 року по влаштуванню паро-, гідромембрани, утепленню даху вартість робіт складає 153000 грн. 18 березня 2019 року сторони підписали акт виконаних робіт № 7 по влаштуванню покрівлі зрубу. За цим актом підрядник отримав поетапну оплату в сумі 409 200 грн. Залишок складає 108 800 грн. 13 квітня 2019 року позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості за надані послуги в сумі 108 800 грн, яку відповідач отримав 25 травня 2019 року. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач не надав. Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 807 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина перша статті 843 ЦК України). Частиною третьою цієї статті ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Згідно з частиною першою статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (частина четверта статті 879 ЦК України). Відповідно до статті 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. У разі невиконання або неналежного виконання замовником обов`язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини (статті 886 ЦК України). Пунктом 6.2 договору підряду передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання замовником своїх зобов`язань щодо оплати робіт підрядника на умовах цього договору замовник зобов`язується сплатити на користь підрядника пеню в розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно з розрахунком, наданим позивачем заборгованість відповідача по сплаті за договором підряду становить 108800 грн, період прострочення оплати замовника становить 252 дні (з 19 березня 2019 року до 25 листопада 2019 року), тобто пеня складає 274176 грн (108800х252х1%). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із засад розумності та справедливості таураховуючи суму заборгованості, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені до розміру заборгованості за договором підряду, а саме до 108 800 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До позовної заяви позивач додав договір про надання правничої допомоги №4/11/2019-01, предметом якого є забезпечення реалізації прав та обов`язків позивача щодо стягнення в судовому порядку з [PERSON] заборгованості за договором підряду від 17 січня 2019 року; платіжне доручення на суму 15 000 грн, платник [PERSON] ФОП з призначенням платежу: правова допомога від 04 листопада 2019 року № 4/11/2019-01. Крім того, 12 травня 2020 року представник позивача подав акт виконаних робіт про виконання договору про надання правової допомоги від 04 листопада 2019 року № 4/11/2019-01, в якому викладено опис виконаних адвокатом робіт за вказаним договором. Ураховуючи те, що позивач довів факт понесення витрат на правничу допомогу, наявні підстави для стягнення такої з відповідача в сумі 15 000 грн. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору в розмірі 3829 грн. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial