Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. щомісячно і до повноліття дитини з індексацією відповідно до закону. На обґрунтування позову послалась на те, що вона з відповідачем перебували у шлюбі до 2013 року. Від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На даний час чоловік самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, кошти на утримання дитини надає не систематично і в малому розмірі, через що дитина по суті знаходиться майже повністю на її утриманні. Син має проблеми зі здоров`ям, що також призводить до збільшення витрати на його утримання, оскільки він має алергічну реакцію до 27 видів продуктів харчування. Позивач не має достатньої змоги зараз повністю утримувати сина так як раніше, оскільки перебуває у відпустці за доглядом новонародженої дитини. Саме тому просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500 грн. 16.12.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами та в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.03.2020 року від відповідача надійшов відзив, в якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що він не ухиляється від утримання та виховання сина, постійно надає позивачці кошти на його утримання та купує необхідні речі. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про відкладення розгляду справи, так як не має можливості прибути на засідання, однак не надав суду жодних доказів на підтвердження поважності неприбуття у судове засідання. Суд, враховуючи наданий відповідачем відзив, ухвалив розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ст. 223 ЦПК України, за наявними у суду матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши надані позивачем письмові докази, відзив з додатками, наданий відповідачем, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 26). Малолітня дитина проживає та зареєстрована разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а. с. 27). Сторони не досягли згоди щодо матеріального утримання дитини, про що свідчить поданий до суду позов. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог надані виписки з медичних документів малолітнього [PERSON] , що підтверджують наявність у нього алергії та проблем зі здоров`ям, а також надані договори про надання послуг по вивченню англійської мови з дитиною та квитанції на її оплату. Однак суд критично ставиться до наданих доказів, оскільки вказані витрати не є щоденними витратами, необхідними для належного утримання дитини, а відносяться до додаткових витрат. Таким чином, суд вважає, що позивачем належним чином не доведено необхідності стягнення аліментів у зазначеному розмірі, враховуючи, що обов`язок по утриманню дитини лягає на обох батьків в рівних частках. Відповідачем до суду не надано жодних відомостей щодо його матеріального стану. Натомість надані дублікати чеків про перерахунок коштів позивачеві, однак вказані виплати носять не систематичний характер, та розмір перерахованих коштів є недостатнім для належного утримання дитини. З огляду на вказане, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітніх дітей, враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, стан здоров`я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500 грн. 00 коп. щомісяця. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини та сторін. За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, в разі зміни матеріального стану відповідача, стягнення додаткових витрат на дитину, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial