Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати (далі - компенсація) та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що в період з 2003 року по 20.11.2014 року працювала у ПАТ «Азовзагальмаш», після чого 20.11.2014 року її було звільнено у зв'язку зі скороченням штату за ч.1 ст. 40 КЗпП України. За період часу з липня 2014 року по день звільнення позивачці була нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 5159,49 грн. Також у день звільнення їй не була виплачена компенсація за невикористану відпустку в розмірі в розмірі 2334,46 грн., вихідна допомога в сумі 1868,40 грн. та компенсація в сумі 4422 грн. На підставі викладеного, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь вищевказані суми, а також спричинену їй внаслідок незаконних дій відповідача моральну шкоду в розмірі 4000 грн. Ухвалою Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 17.02.2015 року вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та моральної шкоди залишено без розгляду за заявою самої позивачки. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надавши письмові заперечення проти позову, в яких позовні вимоги визнала частково та вказала, що дійсно на момент звільнення позивачки підприємство мало перед нею заборгованість в сумі 8384,17 грн. При цьому заперечувала проти стягнення суми моральної шкоди, вказуючи про безпідставність. Щодо стягнення компенсації, вказала, що позивачкою не надано доказів на підтвердження її звернення до відповідача з вимогою про її стягнення, а зроблений нею розрахунок є хибним. Просила частково задовольнити позов лише в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 8384,17 грн., у задоволенні решти позовних вимог просила відмовити. У зв'язку із неявкою представника відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Ця ж норма пролонгована змістом частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці». Судом встановлено, що позивачка у період з 05.01.2011 року по 20.11.2014 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується відповідними записами у її трудовій книжці. 20.11.2014 року позивачка була звільнена з підприємства у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно ч.1 ст. 40 КЗпП України. За період роботи позивачки їй нараховувалась заробітна плата. Згідно довідки №238/223, виданої 15.01.2015 року ПАТ «Азовзагальмаш», у відповідача перед позивачкою утворилась заборгованість по заробітній платі за період з липня 2014 року по листопад 2014 року в розмірі 8384,17 грн., яка станом на 15.01.2015 року не була виплачена. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). За ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (набрав чинності 1 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Позивачкою заявлено вимоги про стягнення компенсації за період з липня 2014 року по жовтень 2014 року включно в розмірі 4422 грн. Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року (далі - Порядок), його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). З пункту 4 Порядку вбачається, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Приклади обчислення суми компенсації наведено у додатку до Порядку. Так, відповідно до відомостей, наданих відповідачем, сума грошового доходу, нарахованого [PERSON] до виплати за липень 2014 року складає 644,65 грн., за серпень 2014 року -1259,84 грн., за вересень 2014 року - 1211,49 грн., за жовтень 2014 року - 1083,43 грн., за листопад 2014 року - 4184,76 грн. Індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу за липень 2014 року визначається шляхом множення місячних індексів за період з серпня 2014 року по грудень 2014 року включно (1,008 * 1,029 * 1,024 * 1,019 * 1,030 * 100) і дорівнює 111,5%. Індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу за серпень 2014 року визначається шляхом множення місячних індексів за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року включно (1,029 * 1,024 * 1,019 * 1,030 * 100) і дорівнює 110,6%. Індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу за вересень 2014 року визначається шляхом множення місячних індексів за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року включно (1,024 * 1,019 * 1,030 * 100) і дорівнює 107,5%. Індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу за жовтень 2014 року визначається шляхом множення місячних індексів за період з листопада 2014 року по грудень 2014 року включно (1,019 * 1,030 * 100) і дорівнює 105%. Індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу за листопад 2014 року визначається шляхом множення місячного індексу за грудень 2014 року (1,030 * 100) і дорівнює 103%. Судом береться кінцевий місяць періоду затримки виплати доходів позивачки - грудень 2014 року, оскільки жодною зі сторін не надано відомостей щодо точної дати виплати заборгованої заробітної плати [PERSON], проте у суду є достовірні відомості про невиплату заборгованої суми станом на 15.01.2015 року. У разі якщо заборговані суми були сплачені позивачці до кінця січня 2015 року, кінцевим місяцем періоду затримки, за який робиться розрахунок компенсації, є грудень 2014 року. При цьому суд також виходить з того, що за принципом диспозитивності суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Для визначення величини приросту індексу споживчих цін слід від індексу споживчих цін за період невиплати грошового доходу за відповідний місяць відняти 100%. Таким чином, величина приросту індексу споживчих цін за період з серпня 2014 року по грудень 2014 року (місяць заборгованості - липень 2014 року) складає 111,5% - 100% = 11,5%, за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року (місяць заборгованості - серпень 2014 року) складає 110,6% - 100% = 10,6%, за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року (місяць заборгованості - вересень 2014 року) складає 107,5% - 100% = 7,5%, за період з листопада 2014 року по грудень 2014 року (місяць заборгованості - жовтень 2014 року) складає 105% - 100% = 5%, та за грудень 2014 року (місяць заборгованості - листопад 2014 року) складає 103% - 100% = 3%. Сума компенсації за відповідний місяць затримки виплати заробітної плати обчислюється шляхом множення суми грошового доходу, нарахованого до виплати на величину приросту індексу споживчих цін і діленням результату на 100. Таким чином, сума компенсації за липень 2014 року складає 74,13 грн. (644,65 грн. * 11,5 / 100), за серпень 2014 року - 133,54 грн. (1259,84 * 10,6 / 100), за вересень 2014 року - 90,86 грн. (1211,49 * 7,5 / 100), за жовтень 2014 року - 54,17 грн. (1083,43 грн. * 5 / 100) та за листопад 2014 року - 125,54 грн. (4184,76 * 3 / 100). На підставі проведеного розрахунку, суд приходить до висновку , що позовні вимоги про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати підлягають задоволенню у сумі 478,24 грн. (74,13 грн. + 133,54 грн. + 90,86 грн. + 54,17 грн. + 125,54 грн.). У зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі мінімальної ставки в сумі 243,60 гривень за вимоги майнового характеру.

Outcome: partial