Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

У грудні 2019 р. позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позов обґрунтовує тим, що до Приватбанку звернувся [PERSON] з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав заяву № б/н від 12.02.2008 р., згідно якої отримав кредит розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. [INFO] [PERSON] поме, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 12.02.2008 року становить 9659,94 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 9659,94 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з [INFO] по 18.03.2018 р. У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позивальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що на виконання вимог ч. 3 ст. 1281 ЦК України, ним, 18.12.2017 року була направлена претензія кредитора до Куп`янської державної нотаріальної контори. 05.04.2018 р. позивачем була отримана відповідь. 04.08.2019 р. до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. За таких обставин, посилаючись на ст. 1282 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] вищевказану заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.02.2008 року та судові витрати. 03.01.2020 р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 20.01.2020 р. до суду надійшов відзив відповідача[PERSON] на позовну заяву, в якому зазначено, що [PERSON] тяжко захворів 25.08.2009 р. після перенесеної операції отримав першу групу інвалідності, весь час потребував сторонньої допомоги, вона не отримала спадщину після смерті [PERSON] по причині відсутності спадкового майна, вона отримує пенсію у розмірі 2000 грн. на місяць, підприємницькою діяльністю не займається за станом здоров`я (має групу інвалідності), поручителем не була, доходів для існування, окрім пенсії, не має. Категорично заперечує проти поданого позову та проти його задоволення, тому що не є спадкоємцем, а тому не є належним відповідачем. До відзиву додано копію довідки до Акта огляду МСЕК від 05.12.2013 р. серія 10 ААВ № 209521, згідно якої [PERSON] встановлена перша група інвалідності з 20.11.2013 р., безстроково та зазначено, що він непрацездатний, потребує сторонньої допомоги; копію довідки Міжрайонної Куп`янської медико-соціальної комісії, від 08.05.2005 р. серія ХАР-04 № 002115, про встановлення [PERSON] 3 групи інвалідності з 01.07.2005 р.; копію виписки з історії хвороби [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] Ухвалою суду від 30.01.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 03.03.2020 р., 11.03.2020 р. до суду надійшли відповідь на відзив та клопотання представника позивача про витребування доказів по справі, яке було задоволено шляхом постановлення відповідної ухвали від 30.03.2020 р. У відповіді на відзив представник позивач зазначає, що позичальник [PERSON] взяв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту у повному обсязі, зі сплатою всіх комісій і відсотків, передбачених договором. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника згідно ст. 37 ЦПК України, обов`язкові для нього так сам, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що позичальник до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що позичальник знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Відповідач на даний час належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. Просив суд задовольнити позовні вимоги банку. До суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без її участі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.02.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якого він отримав кредит у розмірі 5200, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, та користувався наданими банком кредитними коштами на картковому рахунку (а.с.12-47, 151, 152, 156-165). [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 вересня 2017 року (а.с.50). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на час смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 12.02.2008 року становить 9659,94 грн. (а.с. 6-11, 143-150). 27.10.2017 року позивачем було направлено до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, на що було отримано відповідь від 21.12.2017 року, з якої вбачається, що претензія банку до спадкоємців померлого [INFO] . [PERSON] отримана і долучена до спадкової справи № 459/2017 р., інформація по спадкоємцям померлого буде надіслана після видачі їм свідоцтва про право на спадщин, як це передбачено п.п. 4.16 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.54,55). 23.07.2019 р. позивачем було направлено лист-претензію на адресу відповідача [PERSON] щодо сплати заборгованості в розмірі 9659,94 грн. за кредитним договором від 12.02.2008 року, як спадкоємця після померлого [PERSON] (а.с. 56-60). Відповідно до вимог статей 608,1218,1219 Цивільного кодексу України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором строків, передбачених статтею 1281 ЦК України, пред`явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається із матеріалів спадкової справи позивач у передбачений законом термін пред`явив свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно відповіді, наданої на ухвалу суду від 30.03.2020 р. про витребування доказів, яка надійшла до суду 13.04.2020 р. Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області повідомлено, що після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину за заявою до нотаріальної контори прийняла його дружина [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із її заяви, спадкоємцями за законом в порядку ст. 1261 ЦК України на майно померлого є ще діти: [PERSON] , [PERSON] , але від них заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори н надходило. Свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого Куп`янською державною нотаріальною конторою не видавались, повідомити склад спадкового майна, а також його вартість не має можливості (а.с.117). Витребуваними доказами встановлено, що транспортних засобів за [PERSON] не зареєстровано, договорів оренди землі станом на 01.01.2013 р., записи про зареєстроване право власності або користування, договорів оренди, зареєстрованих за [PERSON] відсутні, відомості щодо нерухомого майна, яке належало померлому [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а.с. 119, 175, 182, 183). За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо спадкової маси на час відкриття спадщини, на підтвердження того, що саме входило до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] . [PERSON] , та вартості одержаного у спадщину майна спадкоємцями, і що вартість спадкового майна, яке прийнято спадкоємцями, є достатньою для задоволення вимог кредитора та стягнення заборгованості спадкодавця в межах вартості майна одержаного у спадщину. Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed