Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2004 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №368. В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою. Зазначала, що вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Вказувала, що на момент звернення до суду між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, угоду про добровільну сплату аліментів вони не укладали. Позивачка стверджувала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю, має доходи та матеріально забезпечений, то вона вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2118,00 грн., щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, та судові витрати. Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів були роз`єднані в самостійні провадження (а.с.1). Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 15-16). Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року підготовче провадження по справі було закрите та призначено справу до судового розгляду (а.с. 27-28). Позивачка та її представник, діючий за ордером від 23 січня 2019 року, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надавала до суду відповідь на відзив (а.с. 20, 23-24, 33). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надав до суду заперечення на позов, в обґрунтування яких вказував, що не припиняв матеріально забезпечувати сина. Стверджував, що позивачка має можливість самостійно у повному обсязі утримувати дитину, а тому він просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму (а.с. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2004 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №368, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5 звор.). В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7 звор.). В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Згідно довідки (виписки домової книги про склад сім`ї та прописки) №200 від 01 лютого 2017 року та довідки про реєстрацію місця проживання особи №16 від 01 лютого 2017 року, вбачається, що разом з позивачкою проживає її малолітній син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9 звор., 10). Встановлено, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини у розмірі 2118,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить із встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019 року - 2027, 00 гривень, з 1 липня - 2118, 00 гривень, з 1 грудня - 2218, 00 гривень. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів судвраховує, що син відповідача [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний та може сплачувати щомісячно аліменти на його утримання у розмірі 2118,00 грн., доказів, що спростовують зазначене, відповідачем суду не надано. Отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2118,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 04 вересня 2019 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] , включно. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Суд роз`яснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 768,40 грн., від сплати якого позивачка звільнена, тому такі витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved