Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

У грудні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс») звернулося до суду із позовом до боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказували, що 23.01.2007 року між Акціонерним Комерційним Інноваційним Банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11109992000 за яким останній отримав кредит у розмірі 64 832 Доларів США терміном до 23.01.2014 року з річною процентною ставкою 12 %. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 23.01.2007 року, між Акціонерним Комерційним Інноваційним Банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №89112 за яким в разі невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згодом Акціонерний Комерційний Інноваційний Банк «УкрСиббанк» змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року за договором Факторингу №05/12 Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», крім іншого, відступило ТОВ «Кредекс Фінанс» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №11109992000 від 23.01.2007 року. Станом на 10.12.2012 року загальна заборгованість позичальника перед позивачем, яка виникла у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору становила 549 706 грн. 17 коп. У зв'язку із цим, просили стягнути із боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] у солідарному порядку 549 706 грн. 17 коп. заборгованості за кредитним договором та сплачені судові витрати. Згідно остаточної заяви представника позивача про збільшення розміру позовних вимог та розрахунку заборгованості (а.с 163, 164) поданих у судовому засіданні, заборгованість відповідачів станом на 02.04.2013 року складає 560 982 грн. 01 коп., яку й просили стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та його представник в судовому засіданні підтвердили факт певних порушень зі сторони позичальника щодо належного виконання договору споживчого кредиту, при цьому позов визнали лише в частині заборгованості у розмірі 211 670 грн. 72 коп. та не заперечували сплатити вказані кошти або ж у рахунок погашення заборгованості передати ТОВ «Кредекс Фінанс» заставний автомобіль «VOLVO» д/н [NUMBER]. [PERSON] та її представник спростовували факт підписання останньою будь-яких договорів поруки з АКІБ «УкрСиббанк» за зобов»язаннями [PERSON] по договору про надання споживчого кредиту №11109992000. З огляду на зазначене, просили відмовити в задоволенні позову в частині вимог до [PERSON] Вислухавши пояснення представника ТОВ «Кредекс Фінанс», [PERSON], [PERSON] та їх представників, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 23.01.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони укладено договір про надання споживчого кредиту №11109992000. За договором банк зобов»язувався надати позичальнику, а позичальник зобов»язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку не пізніше 23.01.2014 року кредит в іноземній валюті в сумі 64 832 Доларів США та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12% річних, комісії, штрафи та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором. В судовому засіданні встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: відповідно до п.п. 1.1. договору надав [PERSON] 64 832 Доларів США, що підтверджується Заявою на видачу готівки №14 від 23.01.2007 року. Відповідно до п. 7.3 договору про надання споживчого кредиту при порушенні позичальником вимог п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14. цього договору банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору. Порядок і умови нарахування пені за порушення термінів погашення грошових зобов»язань позичальником визначені п. 7.1 договору про надання споживчого кредиту, при цьому пеня нараховується в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360», який передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці але умовно в році 360 днів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов»язання, при цьому боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] порушив свої зобов»язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка за розрахунком станом на 02.04.2013 року (а.с.163, 164) складає 560 982 грн. 01 коп., і складається із заборгованості за основним зобов»язанням у розмірі 483 188 грн. 64 коп., пені за порушення термінів погашення грошових зобов»язань, обрахованої за період з 15.05.2012 року до 02.04.2013 року у розмірі 64 827 грн. 81 коп. та 3% річних за користування коштами з 15.05.2012 року по 02.04.2013 року у розмірі 12 965 грн. 56 коп. Суд не бере до уваги посилання [PERSON] та його представника щодо невідповідності договору про надання споживчого кредиту №11109992000 від 23.01.2007 року вимогам загальних засад цивільного законодавства, покладання усіх ризиків знецінення національної валюти тільки на позичальника з огляду на те, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Більше того, вказаний договір на час розгляду справи є чинним і [PERSON] питання про визнання договору або ж його положень недійсними не ініційовано. З матеріалів справи вбачається та підтверджено сторонами в судовому засіданні, що 20.04.2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу №05/12 за яким Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», крім іншого, відступило ТОВ «Кредекс Фінанс» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №11109992000 від 23.01.2007 року. Відповідно до договору факторингу ТОВ «Креденс Фінанс» набуло прав кредитора до [PERSON] На підтвердження отримання Фактором права вимоги за кредитами що відступлені за договором факторингу до матеріалів справи долучено Акт приймання передачі від 14.05.2012 року (а.с. 206), підписаний АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Креденс Фінанс» і реєстр заборгованості боржників із відомостями по зобов»язаннях [PERSON] (а.с. 201-205). Факт належного повідомлення [PERSON] про укладення між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» договору факторингу, переуступлення права вимоги та зміну реквізитів для сплати заборгованості підтверджується повідомленням, вимогою про погашення кредитної заборгованості та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 171- 175). Таким чином, вимоги ТОВ «Креденс Фінанс» до [PERSON] є законними та обґрунтованими. У відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. З матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 23.01.2007 року було укладено договір поруки сторонами якого зазначено АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] За вказаним договором в разі невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч. 3 ст. 203 ЦК України є підставою недійсності правочину. Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.05.2013 року №3742/3743/13-32 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи підписи від імені [PERSON] у графах: «Підтверджую. Поручитель___(підпис)» та «Поручитель»____/ [PERSON]/» у договорі поруки №89112 від 23.01.2007 року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], - виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] (а.с. 75-82). [PERSON] та її представник в судовому засіданні вказувала на недійсність договору поруки та категорично заперечувала свою участь у його укладенні та підписанні. З огляду на зазначене, суд вважає, що договір поруки від 23.01.2007 року №89112 вчинено без відома [PERSON] та за відсутності її волевиявлення. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково, оскільки за відсутності поруки, невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором є підставою для примусового стягнення всієї заборгованості за цим договором саме із позичальника. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» судовий збір у розмірі 3 219 грн. здійснення якого підтверджено відповідною квитанцією. За проведення почеркознавчої експертизи [PERSON] сплачено 2 203 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією про здійснення оплати від 08.05.2013 року. Крім того, за надання правової допомоги [PERSON] понесла витрати у розмірі 5 000 грн., що також підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера. Вимога ж [PERSON] про зобов»язання позивача компенсувати їй витрати пов»язані з явкою до суду в розмірі 1 960 грн. 01 коп., розрахунки яких проводила зі своєї середньої заробітної плати, належними та допустимими доказами не підтверджено. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. За правилами ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з огляду на наявні квитанції оплати вартості експертизи та правової допомоги, реальний час участі представника [PERSON] у судовому засіданні на користь [PERSON] підлягає стягненню із Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» 3000 грн. сплачених за правову допомогу та 2229 грн. 64 коп. за оплату судової експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: partial