Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ПАТ «Укргазбанк» зазначає, що 27.10.2014 року [PERSON] уклав з банком договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків та видано платіжну картку. За умовами договору сторони узгодили підстави та випадки виникнення заборгованості клієнта перед банком на підставі встановлених тарифів. Клієнт брав на себе зобов'язання на умовах та в порядку визначеному договором погашати заборгованість, що виникла. Станом на 11.11.2015 року [PERSON] порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та не погашає заборгованість, ПАТ «Укргазбанк» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 21 078 грн. 19 коп. заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 27.10.2014 року [PERSON] подано заяву-анкету до ПАТ «Укргазбанк» № AYV-6094-Ф/14-СНЕ на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків (а.с. 10). За умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків, відповідачу відкрито картковий рахунок та видано банківську платіжну картку. Кошти на «Ощадному» рахунку відповідач використовує на власні потреби за визначеними та погодженими сторонами тарифами. Пунктом 6.3 договору сторони погодили підстави та випадки виникнення заборгованості клієнта перед банком. Клієнт зобов'язується сплатити проценти, нараховані банком на суму простроченої заборгованості за овердрафтом (кредитом) відповідно до п. 6.6 договору у розмірі, визначеному у тарифах банку. В укладеному між сторонами договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконані в повному обсязі, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав. З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості від 12.11.2015 року вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає - 16 299 грн. 12 коп., з яких 12 668 грн. 00 коп. заборгованість за овердрафтом (кредитом), 3 631 грн. 12 коп. заборгованість за відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування простроченим овердрафтом (а.с. 7-9). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову в межах доведеної суми заборгованості, а саме 16 299 грн. 12 коп. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: partial