Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернулась до суд із вказаним позовом про зняття заборони із нерухомого майна. Свій позов обґрунтовує тим, що 03 вересня 2018 року їй стало відомо, що постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві серії АА № 896516 від 28 листопада 2005 року накладено арешт на належне їй на праві власності нерухоме майно. Позивач звернулась до відповідача із листом про надання розяснень щодо накладення таких обтяжень, але їй було повідомлено, що надати інформацію про характер заборгованості неможливо, оскільки журнали реєстрацій виконавчих проваджень та завершені виконавчі провадження знищені за закінченням терміну зберігання. За таких підстав позивач вважає дії відповідача незаконними, та такими, що порушують її право як власника, користуватися та розпоряджатися своїм майном. З питань зняття арешту позивач змушена звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшов лист про розгляд справи без участі представника виконавчої служби. Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, постановою Відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві АА № 896516 від 28 листопада 2005 року накладено арешт на належне позивачу [PERSON] на праві власності нерухоме майно. Вказана обставина підтверджується відомостями із єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 2643028) (а.с. 49). Згідно із листом від 17 жовтня 2018 року Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, у якому зазначено, що у виконавчій службі відсутні відомості щодо відкритих виконавчих проваджень, боржником якого є [PERSON], надати інформацію про характер заборгованості не можливо, оскільки журнали реєстрацій виконавчих проваджень та завершені виконавчі провадження знищені за закінченням терміну зберігання. У даному листі позивачу рекомендовано звернутися до суду (а.с. 50). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 2065 га по вул. Котовського, 42, с. В. Мотовилівка, Фастівський район, Київська область (а.с. 20-26). Згідно договору\~купівлі продажу\~від 21\~лютого 2018\~року [PERSON]\~на праві\~власності належить\~квартира за\~№ 165\~загальною площею\~28,8\~кв.\~м.,\~по вул.\~Героїв Небесної\~Сотні,\~9\~в м.\~Бровари,\~Київська область\~(а.с.\~27-32) Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 1ст. 50 Закону України Про виконавче провадження, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Враховуючи вищевикладене, суд приходить\~до висновку,\~що позов\~є законним\~і обґрунтованим\~та підлягає\~задоволенню,оскільки відсутні підстави існування арешту (обтяження), а також його наявність перешкоджає користуватися та розпоряджатися позивачу майном на власний розсуд.

Outcome: approved