Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати у сумі 500 грн щомісяця, пов'язані з необхідністю відвідування басейну, розвиваючих гуртків. У судове засідання позивач не з'явилася, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином - за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене та враховуючи відсутність підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд задовольняє позовні вимоги в цій частині частково, тобто стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що неповнолітньому [PERSON], [INFO] рекомендовано заняття в плавальному басейні, за надання оздоровчих послуг у басейні позивачем сплачено 360 грн, що підтверджується довідкою Броварської ЦРЛ від 02.12.2013 р. та квитанцією до прибуткового касового ордера № 27 від 09.10.2013р., тому суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплатити половину вказаної суми, а саме: 180 грн. Суд не вбачає підстав для стягнення цих додаткових витрат наперед, оскільки у довідці ЦРЛ не зазначено на який період рекомендовано заняття у плавальному басейні. Інші зазначені позивачем у позовній заяві витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, а є звичайними витратами на дитину і відповідач не зобов'язаний брати участь у їх сплаті, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що належних доказів на підтвердження цих витрат позивачем не надано. На підставі викладеного та

Outcome: partial