Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01.09.2008 року відповідач уклав з позивачем договір №б/н та отримав кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, та має прострочену заборгованість в сумі 12262 грн. 47 коп., тому ПАТ «[PERSON] банк «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутність, відповідач будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 01.09.2008 року відповідач уклав з позивачем договір №б/н та отримав кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, та має прострочену заборгованість. Таким чином, станом на 28.11.2016 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «[PERSON] банк «ПРИВАТБАНК» кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 12262 грн. 47 коп., яка складається з: - 336,34 грн. заборгованість за кредитом; - 8304,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250,00 грн. штраф (фіксована складова); - 572,02 грн. штраф ( процентна складова). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Статтею 546 ЦК України передбачена можливість забезпечення виконання зобовязання неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved