Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

У вересні 2019р. позивач [PERSON] , в інтерсах якого діє [PERSON] , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», в якому просила суд: скасувати неправомірний борг у сумі 3476 грн. 35 коп. на час подання позовної заяви, зазначений у повідомлені за серпень 2019р. Свої позовні вимоги, сторона позивача обґрунтовувала тим, що [PERSON] вона є опікуном недієздатного [PERSON] , якому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідачем було нараховано борг за надання послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 3476,35 грн., за період з травня 2016р. по жовтень 2018р., з яким сторона позивача не погоджується, оскільки заборгованість нараховувалася не відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16 червня 2015р. №579. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2019р. відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07 листопада 2019р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому сторона просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що обсяг наданих послуг з водопостачання та водовідведення по квартирі [ADDRESS] визначався на підставі п. 11 Правил №630, оскільки до жовтня 2018р. квартира не була обладнана квартирним засобом обліку. 03 березня 2020р. від сторони відповідача надійшли письмові пояснення, до яких додані письмові докази. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Малиця А.В. , проти позовних вимог заперечила, просила відмовити у задоволенні позову, з посиланням на підстави, зазначені у відзиві на позов та поясненнях. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами письмові докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, недієздатному [PERSON] , законним опікуном якого є [PERSON] , на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка, в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що відповідачем неправомірно нараховано борг за надання послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 3476,35 грн., за період з травня 2016р. по жовтень 2018р., оскільки нараховувався не відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16 червня 2015р. №579. Норми ст. 322 ЦК України передбачають, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Вимогами ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець і виробник. Разом з тим, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. №630 у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу). Відповідачем було надано до суду Акти про зняття показань з приладу обліку по [ADDRESS] за період з травня 2016р. по жовтень 2018р. Однак Акти за травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р., січень, червень 2017р., березень 2018р. не містять підпису представника абонента Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Шевченківського району м. Києва», що свідчить про відсутність представника під час зняття показань з приладу обліку води. У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з метою захисту прав недієздатної особи [PERSON] , суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» здійснити перерахунок боргу за надання послуг з водопостачання та водовідведення по квартирі [ADDRESS] , за період нарахування: травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р., січень, червень 2017р., березень 2018р., з урахуванням нормативів затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16 червня 2015р. №579. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Outcome: partial