overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію, що становить ? вартості автомобіля марки «Hyundai Accent», світло-синього кольору, номер кузову NLHCM41AP9Z143381, в розмірі згідно ринкової вартості, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, а саме 89820,5 грн. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що з 27 вересня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 29 вересня 20016 року був розірваний. Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, ними, за спільні кошти, був придбаний автомобіль марки «Hyundai Accent», світло-синього кольору, номер кузову NLHCM41AP9Z143381, д.н.н. АР 9206 СН. Як стало відомо позивачу, ще до розірвання шлюбу, 13 січня 2016 року, без відома позивача, [PERSON] відчужила вищезазначений автомобіль своєму вітчиму [PERSON] Після продажу автомобіля [PERSON] продовжувала користуватись автомобілем. На день подання вищезазначеного позову, ринкова вартість спірного автомобіля складає 179641,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (далі ПАТ «Київобленерго»), третя особа без самостійних вимог на предмет спору: голова Правління ПАТ «Київобленерго» [PERSON], про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі т стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що наказом від 25 листопада 2016 року № 1991-к він був звільнений з посад заступника начальника з комерційної роботи комерційної дільниці [PERSON] районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» 25 листопада 2016 року у звязку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором відповідно до пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Позивач зазначив, що наказ від 25 листопада 2016 року за № 1991-к є незаконним, суперечить вимогам Конституції України, КЗпП України, порушує його права та законні інтереси, враховуючи що до нього, в порушенням вимог КЗпП України застосовано одночасно два види дисциплінарного стягнення догана (наказ № 1205-к від 31 серпня 2016 року) та звільнення (наказ № 1991-к від 25 листопада 2016 року); наказ не містить обовязкових, передбачених Переліком типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 17 квітня 2012 року за № 571/20884, частин та зі змісту останнього не зрозуміло, в чому саме полягають систематичні порушення трудової дисципліни. В оскаржуваному наказі єдиною підставою для звільнення Позивача зазначається згода первинної профспілкової організації ПАТ «Київобленерго». [PERSON] зазначив, що рішення про його звільнення члени профспілкової організації приймали 25 листопада 2016 року на засіданні профспілкового комітету,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 2003 року виконавчим комітетом Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 20. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та довіри, мають різні характери та погляди на життя та сімю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин протягом останніх двох років. Він та відповідач працюють на заробітках за межами України , спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не зявилася повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі зареєстровано шлюб 02 серпня 2003 року виконавчим комітетом Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 20, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 152597 від 27.12.2016 року (а.с. 4). За час шлюбу у сторін 10 березня 2004 року народилася донька [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до\~ Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 2003 року виконавчим комітетом\~ Івановецької\~ сільської ради Мукачівського району Закарпатської області,\~ про що складено відповідний актовий запис за № 20. \~\~\~\~\~ Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок\~ відсутності взаєморозуміння та\~ довіри, мають різні характери та погляди на життя та сімю, що призвело\~ до фактичного припинення шлюбних відносин протягом останніх двох років. Він та відповідач працюють на заробітках\~ за межами України , спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги\~ підтримує повністю,\~ просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове\~ засідання відповідач\~ не зявилася повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі зареєстровано шлюб 02 серпня 2003 року виконавчим комітетом\~ Івановецької\~ сільської ради Мукачівського району Закарпатської області,\~ про що складено відповідний актовий запис за № 20, що підтверджується повторним свідоцтвом\~ про шлюб серії І-ФМ № 152597 від 27.12.2016 року (а.с. 4). За час шлюбу у\~ сторін 10 березня 2004 року народилася донька\~ [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що тривалий час вона зі своїм чоловіком не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом. Від сумісного проживання мають неповнолітню сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 16 березня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського управління юстиції Київської області, актовий запис № 27. У судове засідання позивач не з'явилася. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідачка не з'явився. Належним чином повідомлена причини неявки суду не повідомила. При розгляді справи, судом встановлено, що 16 березня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського управління юстиції Київської області, актовий запис № 27. Від шлюбу мають неповнолітню сина - [PERSON], [INFO]. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують. Не проживають разом тривалий час. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому шлюб між ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 18 червня 1988 року перебуває з відповідачкою у шлюбі. Неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у них не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого у них виникали сварки і непорозуміння. Вони багато років проживають окремо, втратили спільне почуття любові, шлюб носить формальний характер, примирення неможливе. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач на адресу суду спрямував заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, від неї до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, позов не оспорив. Судом зі згоди позивача, відповідно до статті 224 ЦПК України, ухвалено, - провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 червня 1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка будь-яких заперечень з приводу цього до суду не направила, хоча не був позбавлений такої можливості, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 20 серпня 2011 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народився син, Нікіта, [INFO]. Відносини між ними як подружжям розладналися у звязку з відсутністю взаєморозуміння та постійними сварками. Відновлення шлюбних відносин неможливе. За їх спідньою згодою син залишиться проживати з відповідачкою. У судове засідання сторони не зявилися, направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 серпня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] ( дошлюбне прізвище Дворецька) [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою (а.с. 9, 10). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, вони не бажають зберігати шлюб, про що свідчать їх заяви, - збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 20 травня 1989 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] , збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розір-вати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 20 травня 1989 року сторони уклали шлюб, зареєстрований в Палаці одруження «Дарницький», про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №1583. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20 травня 1989 року (а.с.4). [INFO] у них народився син [PERSON] . Ця обставини підтвер-джуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 листопада 2006 року (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, дітей на подальше проживання залишити з ним. В обґрунтування позову вказав, що з 19 квітня 2007 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі. Вони є батьками двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON],[INFO]. Протягом останнього часу їх спільне проживання погіршувалося, стали виникати сварки, що призвело про припинення шлюбних відносин. Уже два роки, як вони спільно не проживають, примирення неможливе. Оскільки відповідачка являється громадянкою Російської Федерації та планує туди від'їжджати на проживання, а за їх спільною згодою діти на даний час проживають з ним. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що він має доходи та винаймає за договором житло у м. Києві. Має можливість забезпечити дітей всім необхідним. Питання щодо того, щоб діти залишилися проживати з ним погоджене відповідачкою та є їх спільним рішенням. Відповідачка позов визнала. Наполягає на розлученні. Підтвердила, що два роки як спільно з позивачем не проживають. Просить залишити дітей з позивачем, оскільки на даний час так буде краще для них. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [INFO] (а.с. 7). Сторони являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с .10,11). Діти зареєстровані за однією адресою з батьком та на даний час проживають з ним. Вказана обставина судом встановлена відповідно до частини першої статті 61 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, що не досягла 10 років визначається за згодою батьків. Оскільки між сторонами погоджено, що неповнолітні діти після розлучення будуть проживати з позивачем, його прохання залишити дітей на проживання з ним підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 23.12.2000 р. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] [INFO] Як вказує позивач, з відповідачкою разом не проживають вже більше року, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначив, що стосунки з відповідачкою не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Між сторонами відсутній спір про поділ спільного сумісного майна подружжя утримання дитини. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надіслали до суду клопотання, в якому просять розглянути справу без їх участі. Суд вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 23.12.2000 р. відділом РАГСу Оболонського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 1542 (а.с. 7). [INFO] у сторін народилась [PERSON] батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить всановити факи родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер 28.08.2016 року і [PERSON], яка померла 28.02.2002 року, а саме, що вказані особи є батьками заявника: батьком та матірю відповідно. Заяву [PERSON] мотивує тим, що встановлення даного факту має значення для прийняття спадщини, так як під час оформлення спадщини нотаріусом було встановлено розбіжність прізвищ у спадкоємця та спадкодавців: «Обрезанов» та «Обрізанов». Від заявника надійшла письмова заява в якій він просить розглянути справу у його відсутність та вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Заінтересовані особи надали до суду заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON], який помер 28.08.2016 року та [PERSON], яка померла 28.02.2002 року, є рідним батьком та рідною матірю [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії ЯЖ №468216, [PERSON] народився 31.05.1955 року, батько [PERSON], мати [PERSON]. 11.10.2016 року повторно видано свідоцтво про народження серії І-ОЛ №199655, де зазначено, що [PERSON] народився 31.05.1955 року, батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилось майно, зокрема, [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 17.12.1996 року. Отже, встановлення факту родинних відносин для заявника є необхідним для отримання свідоцтва про право на спадщину. Згідно розяснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин в даному випадку необхідне для документального оформлення передачі майнових прав зацікавленій особі. Таким чином, суд вважає, що факт родинних відносин заявником підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання свідоцтва про право власності на спадщину. На підставі п. 1 ст. 256, 259 ЦПК України, суд,

Outcome: approved