Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 14.04.2008 року працювала у ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» на посаді головного інженера із землеупорядкування за сумісництвом, а в червні 2010 року був звільнений із займаної посади. Внаслідок невиплати йому заробітної плати в день звільнення існує заборгованість з виплати заробітної плати, у зв'язку з чим 07.10.2011 року було видано судовий наказ про стягнення з підприємства заборгованості в сумі 24449,90 грн. Однак заборгованість залишається невиплаченою, тому просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з червня 2010 року по 17.12.2013 року в сумі 58424,00 грн. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце рогляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, подали до суду письмові заяви, в яких просить проводити розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують та представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце рогляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило. До суду надійшло поштове відправлення із судовою повісткою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Повістка направлялась відповідачу за зареєстрованим його місцем знаходження, про зміну місця знаходження відповідач суд не повідомляв, тому згідно ст. 77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою. За письмовою згодою представника позивача на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 (із змінами) «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Судом встановлено, що згідно наказу від 14.10.2008 року позивач був прийнятий на роботу на посаду провідного головного інженера із землеупорядкування ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» за сумісництвом та у червні 2010 року був звільнений із займаної посади. У день звільнення відповідач не провів з позивачем повного розрахунку і заборгованість по заробітній платі за квітень 2009 року по червень 2010 року становить 24449,90 грн., що підтверджується довідкою, виданою відповідачем 10.06.2011 року за № 96 (а.с. 6). Судовим наказом Бердичівського районного суду Житомирської області від 07.10.2011 року за заявою [PERSON] про видачу судового наказу стягнуто з ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 24449,90 грн. (а.с.7). Відомостей про сплату відповідачем позивачу заборгованості із заробітної плати на виконання судового наказу матеріали справи не містять. За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з 01.07.2010 року по 17.12.2013 року (у межах заявлених вимог) в сумі 58424,00 грн. за вирахуванням податків та обов'язкових платежів з розрахунку: 2730,97 грн. : 38 днів = 71,87 грн.; 873 дні х 71,87 грн. = 62742,51 грн., де 2730,97 грн. - розмір заробітної плати позивача за два повні останні місяці роботи (квітень, травень 2010 року), 38 день - сумарна кількість робочих днів за квітень, травень 2010 року, 71,87 грн. - середньоденна заробітна плата позивача, 873 - сумарна кількість робочих днів за період з 01.07.2010 року по 17.12.2013 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. Враховуючи викладене та

Outcome: partial