Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . У квартирі зареєстрована відповідач, яка є його дочкою. За місцем реєстрації вона не проживає, особисті її речі у квартирі відсутні, обов`язки з утримання житла вона не здійснює. Тому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з викладених у позовній заяві підстав, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направила. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України.\~ Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору довічного утримання від 15.03.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2110, а також що підтверджується витягом про реєстрацію права власності КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 20.08.2008 року. Місце проживання відповідача зареєстроване в квартирі [ADDRESS] відповідно до довідки ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» № 1971 від 10.09.2019 року. Згідно акту комісії ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» від 30.07.2019 року відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2009 року. Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] та її фактичне непроживання в ній без поважних причин з 2009 року, тому суд вважає, що реєстрацією місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві власності позивачу, порушуються його права як власника та йому створюються перешкоди у користуванні власним нерухомим майном, через що підлягають судовому захисту шляхом зняття визнання відповідача такою, що втратила право користування нерухомим майном за вказаною адресою, що відповідає способам захисту права власності, передбаченими статтями 16, 386, 391 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved