Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

У грудні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа без самостійних вимог: Перша Київська обласна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 07 серпня 1951 року між [PERSON] та на той час [PERSON] був укладений шлюб. [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11 липня 1952 року. 14 червня 1982 року її батьками був придбаний житловий будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, буд. 14 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконкомом Бузівської сільської Ради народних депутатів Києво-Святошинського району, Київської області, 14 червня 1982 року, за реєстром № 76. 19 вересня 1996 року [PERSON] помер. Мати позивача [PERSON] успадкувала ? частину спадкового майна житлового будинку, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, буд. 14. Таким чином, [PERSON] стала повноправною власницею всього вищезазначеного будинку. На підставі рішення 7 сесії 24 скликання Бузівської сісльської ради від 30.09.2003 року, [PERSON] було оформлено право власності на земельну ділянку площею 0.1576 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, буд. 14 та отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди за № 01043290027 від 08 квітня 2005 року. Цільове призначення вищезазначеної земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 3222480801:01:003:0010. З 2008 року позивач проживала разом з матірю у її будинку без реєстрації, цей факт підтверджується довідкою Бузівської сільської ради за № 1030 від 25 грудня 2015 року. 29 травня 2015 року [PERSON] померла. Внаслідок її смерті у відповідності до положень ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки розташованих за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, буд. 14. У грудні 2015 року позивач звернулася до першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на майно її матері [PERSON], яка померла 29 травня 2015 року. На підставі постанови державного нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 16 грудня 2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини встановленого ст. 1270 ЦК України. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону, позивач просила суд: встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі своєю матірю [PERSON] на час відкриття спадщини 29 травня 2015 року. Визнати за [PERSON] право власності житловий будинок № 14, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, 14, кадастровий номер 3222480801:01:003:0010 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 29 травня 2015 року. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач та третя особа у справі своїх представників у судове засідання не направили, про дату. час та місце розгляду справи повідомлялися. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд прави та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Зважаючи на ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Положеннями ст. 1261 ЦК України передбачене, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Виходячи зі змісту ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом установлено, що 29 травня 2015 року померла мати позивача у справі - [PERSON]. Внаслідок її смерті у відповідності до положень ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки розташованих за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Дніпровська, буд. 14. У грудні 2015 року позивач звернулася до першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на майно її матері [PERSON], яка померла 29 травня 2015 року. На підставі постанови державного нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 16 грудня 2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини встановленого ст. 1270 ЦК України. Вказані вище обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи щодо майна померлої [PERSON]. Проте, як вбачається з матеріалів справи, спадщину позивач прийняла після смерті матері у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Бузівської сільської ради від 25.12.2015 року, з якої витікає, що позивач постійно з 2008 року по теперішній час проживає в будинку, 14 по вул. Дніпровська, в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved