Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

У вересні 2020 року Компанія Маджгаард Лімітед (далі також Компанія) (іноземна компанія, що заснована та зареєстрована відповідно до законодавства Республіки Кіпр) звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з укладеним нею із Товариством з обмеженою відповідальністю «Tarnwood Limited» (далі - ТОВ «Tarnwood Limited») договором про уступку права вимоги від 16 листопада 2011 року, вона набула права вимоги за договором майнових прав від 20 вересня 2011 року, вчиненим останнім з Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло-Буд» (далі - ТОВ «Житло-Буд») щодо квартир № № 220, 221 та двох машино-місць в житловому будинку [ADDRESS] . Компанія зауважує, що після отримання постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В. від 23 травня 2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення з неї на користь [PERSON] 13 341 600,00 грн. (еквівалент 510 000,00 доларів США), їй стало відомо про існування укладеного 02 лютого 2012 року нібито між нею та [PERSON] договору про передачу всіх прав за договором про уступку права вимоги від 16 листопада 2011 року та відмову від усіх претензій до ТОВ «Житло-Буд». Посилаючись на те, що укладення датованого 02 лютого 2012 року договору про відступлення права вимоги не відповідало її внутрішній волі, оскільки такий договір підписаний від імені [PERSON] , який не був уповноважений в її інтересах, такий правочин відсутній в Компанії, чим також порушується публічний порядок, а також засади добросовісності, розумності та справедливості, через те, що за його умовами нібито взято на себе зобов`язання по сплаті на користь [PERSON] 1 100 000,00 доларів США у випадку невиконання взятих на себе зобов`язань з цим правочином, в той час, як вартість нерухомого майна становить 510 000,00 доларів США, Компанія Маджгаард Лімітед, уточнивши позовні вимоги, просить визнати недійсною угоду від 02 лютого 2012 року, укладену між нею та [PERSON] про відступлення прав вимоги на квартири № № 220 , 221та два машино-місця в житловому будинку [ADDRESS] . Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року відкрито провадження в указаній цивільній справі для розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року витребувано у Київського державного нотаріального архіву оригінал угоди від 02 лютого 2012 року, укладеної між Компанією Маджгаард Лімітед та [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. та зареєстрованої в реєстрі за № 116. До Печерського районного суду міста Києва 26 січня 2021 року надійшов лист від Київського державного нотаріального архіву, в якому зазначено, що діловодство та архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Курковської Я.Л. не передані на державне відповідальне зберігання до вказаної установи. 25 лютого 2021 року до Печерського районного суду міста Києва 25 лютого 2021 року надійшли письмові пояснення від представника позивача, в яких останній зазначає про те, що реєстраційний номер оспорюваного правочину не відповідає матеріалам нотаріальної справи та його примірник в облікових документах Компанії відсутній; зазначені в оскаржуваному договорі відомості про підстави набуття позивачем майнових прав на спірні об`єкти нерухомості недостовірні; [PERSON] , який був на момент укладення вказаного договору директором Компанії, не мав наміру відчужувати згадане нерухоме майно. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 листопада 2011 року, з урахуванням додаткових угод від 17 листопада та 15 грудня 2011 року, а також від 03 серпня 2016 року, в яких однією із сторін є, в тому й Компанія Маджгаард Лімітед, між ТОВ «Tarnwood Limited», ТОВ «Житло-Буд» та [PERSON] укладено договір уступки права вимоги, відповідно до умов якого останній набув права вимоги щодо майнових прав на квартири № № 220 , 221 та на два машино-місця, що знаходяться у житловому будинку [ADDRESS] за договором купівлі-продажу майнових прав від 20 вересня 2011 року, укладеним між ТОВ «Житло-Буд» та ТОВ «Tarnwood Limited». Вартість нерухомого майна визначена у сумі 510 000,00 доларів США. Також судом встановлено, що 02 лютого 2012 року між Компанією Маджгаард Лімітед та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого останній придбав у позивача майнові права на квартири № № 220 , 221 та на два машино-місця, що знаходяться у житловому будинку [ADDRESS] вартістю 510 000,00 доларів США за вищевказаним договором про уступку права вимоги від 16 листопада 2011 року. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. Зареєстровано в реєстрі № 116. [PERSON] помер [INFO] в м. Марбелья Іспанія. Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва від 29 травня 2019 року [PERSON] значився акціонером Компанії Маджгаард Лімітед. Як вбачається з наявного у матеріалах справи меморандуму від 17 лютого 2020 року, за повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарріс Каріакідес» щодо місця зберігання журналів та записів кіпрських компаній, вбачається, що кіпрська компанія також повинна вести за своєю адресою ряд реєстрів, передбачених законом. Щодо Компанії Маджгаард Лімітед, то на основі пошуку, проведеного в мережевій базі даних реєстратора компаній і державного арбітражного керуючого на Кіпрі, не виявлено жодних повідомлень про ведення журналів бухгалтерського обліку або реєстрів у будь-якому іншому місці, у зв`язку із чим зроблено висновок, що Компанія зобов`язана вести такі за своєю юридичною адресою, а не за будь-якою іншою. При цьому, судом з`ясовано, що радою директорів Компанії Маджгаард Лімітед, за наслідками огляду журналів бухгалтерського обліку та резолюції Компанії, підтверджено, що жоден оригінал чи копія або посилання на таку угоду (оспорюваний договір від 02 лютого 2012 року, укладений між Компанією Маджгаард Лімітед та [PERSON] про відступлення прав), не виявлено та не відстежено. Відповідно до відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в результаті огляду документів в архівних справах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Курковської Я.Л. встановлено, що відповідний наряд реєстрації нотаріальних дій за 2012 рік відсутній. При цьому, за реєстровим № 116 вказаним нотаріусом посвідчено 06 січня 2012 року договір купівлі-продажу машино-місця між двома юридичними особами. Крім того, як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року в справі № 640/12015/19 Компанія «Маджгаард Лімітед», отримавши Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо зазначено стягувачем об`єкта нерухомого майна, встановила відсутність права власності за Компанією «Маджгаард Лімітед» на квартиру № 220 загальною площею 250,00 кв. м, на квартиру № 221 загальною площею 250,00 кв. м на 43 поверсі і два машино-місця на [ADDRESS] . Позивач зазначає про те, що оспорюваний правочин від 02 лютого 2012 року вчинений, за відсутності волі компанії, як однієї зі сторін, фіксації волевиявлення у письмовій формі договору та інших документах, а також підтвердження наміру сторін і їх ідентифікації за допомогою підпису та повноважень у [PERSON] на його вчинення від імені Компанії «Маджгаард Лімітед». Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, наявність волевиявлення учасника правочину на укладання угоди саме на зазначених в ній умовах, вільність такого волевиявлення і відповідність його внутрішній волі є необхідною умовою дійсності правочину. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Поряд із цим, відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою. Як встановлено судом, волевиявлення у Компанії Маджгаард Лімітед на підписання спірного договору не було, такий договір у позивача відсутній, жодних осіб на укладення угоди від 02 лютого 2012 року, укладену між нею та [PERSON] про відступлення прав вимоги на квартири № № 220 , 221та два машино-місця в житловому будинку [ADDRESS] не уповноважувала, і таких осіб не вказано безпосередньо у оспорюваному правочині, при цьому матеріали справи не містять відомостей про особу, яка підписала це й договір від імені позивача, а тому, оскільки укладення цього договору відбулося без волевиявлення позивача, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання оспорюваного договору відступлення прав на нерухоме майно недійсним. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Крім того, відповідно до ст. 52 Закону України «Про нотаріат» про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Так, кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, за яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі. Порядок ведення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій та їх форма встановлюються Міністерством юстиції України та регламентуються розділом VII Правил ведення нотаріального діловодства. Суд зазначає, згідно з інформацією Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за реєстровим номером № 116 вчинено іншу нотаріальну дію, однак згідно з Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції від 22 грудня 2010 року № 3253/5 при нотаріальному посвідченні декількох окремих документів та щодо різних осіб, кожній нотаріальній дії присвоюється окремий реєстровий номер, отже реєстрація нотаріальної дії не належить до її вчинення, а є дією, спрямованою на підтвердження факту її вчинення, при цьому якщо нотаріальну дію вчинено, але не здійснено запис про неї у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, вчинена дія не набуває законної сили, через те, що саме запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії. За викладених вище обставин, а також того, що оспорюваний договір не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в ньому не зазначено особу, яка діє від імені компанії, сама юридична особа не уповноважувала інших фізичних осіб на вчинення дій від її імені, в тому числі підписувати договір від 02 лютого 2012 року із [PERSON] про відступлення права вимоги, та наміру відчужувати спірне нерухоме майно не мала, при цьому повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи, а правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Компанії Маджгаард Лімітед підлягають стягненню документально підтверджені понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 102, 00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved