Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

У вересні 2018 р. Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (далі по тексту - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 13 456,62 грн., інфляційної складової боргу в розмірі 1 617,95 грн. та трьох процентів річних в розмірі 357,49 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі по тексту - ПАТ «Київенерго»). 28.04.2016 між сторонами було укладено письмовий договір про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок несплати відповідачем вартості спожитої електроенергії станом на 01.05.2018 виникла заборгованість в розмірі 13 456,62 грн. Розмір нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційної складової боргу та трьох процентів річних на вказану суму становить 1 617,95 грн. і 357,49 грн. відповідно. Ухвалою від 02.01.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 25.02.2019. 25.02.2019 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 09.07.2019. 09.07.2019 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 16.09.2019. Представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якої невідоме, викликалась в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду вона не з`явилась без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. З огляду на неявку сторін суд розглянув справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач є правонаступником ПАТ «Київенерго» що підтверджується Статутом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», витягом з підсумкового (завершального) розподільчого балансу ПАТ «Київенерго», що реорганізується шляхом виділу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» станом на 28.02.2018, та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 7-10). 28.04.2016 між [PERSON] (споживачем) та ПАТ «Київенерго» (енергопостачальником) було укладено письмовий договір про користування електричною енергією № 14017237310, згідно умов якого енергопостачальник зобов`язався постачати електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , а споживач - оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у передбачені договором терміни (а.с. 13). Судом встановлено, що позивач постачав електричну енергію за зазначеною у договорі адресою, проте відповідачем на порушення умов договору не було здійснено жодного платежу за поставлену електричну енергію, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 11.08.2017 позивач попередив відповідача про те, що у разі несплати боргу електропостачання належного їй житлового приміщення буде припинене. (а.с. 15). 19.03.2018 позивач відключив струмоприймачі помешкання відповідача від електричної мережі (а.с. 18). Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії врегульовані статтею 714 ЦК України. Відповідно до цієї норми за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. На час виникнення спірних правовідносин відносини між громадянами (побутовими споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулювалися також Законом України «Про електроенергетику» (Закон втратив чинність, крім деяких положень, від 11.06.2017) та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (далі - ПКЕЕН, втратили чинність від 26.06.2018). Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Згідно з умовами, визначеними пунктами 19, 20, 21, 42 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну, споживач зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано витяг з особового рахунку [PERSON] , відповідно до якого її борг станом на 01.05.2018 складає 13 456,62 грн. (а.с. 11-12). З особового рахунку вбачається, що розрахунок сум за спожиту електроенергію здійснений на підставі показників встановленого у помешканні відповідача лічильника та на основі затверджених в установленому порядку тарифів, а тому суд вважає його належним і допустимим доказом розміру боргових зобов`язань відповідача і покладає його в обґрунтування свого рішення. Пунктом 48 ПКЕЕН встановлено, що за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з квітня 2016 р. по травень 2018 р. його втрати від інфляції склали 1 617,95 грн., а три проценти річних за вказаний період прострочення становлять 357,49 грн. (а.с. 20). Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Отже на підставі оцінки викладених позивачем аргументів і наданих ним доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та задовольняє їх у повному обсязі. Зважаючи на результат розгляду справи, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved