overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 28 жовтня 2006 року Малороганською сільською радою Харківського району Харківської області за актовим записом №8. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з серпня 2016 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Вважає, що подальше збереження їх родини недоцільне і тому просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 28 жовтня 2006 року Малороганською сільською радою Харківського району Харківської області за актовим записом №8. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з серпня 2016 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 грн.20 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст.112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 21.04.2007 року Сухоєланецькою сільською радою було зареєстровано його шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини ніж ними припинені та останні пів року ми проживаємо окремо, шлюб існує формально, спільне життя з відповідачкою не склалося через постій сварки.. Кожен живе сам по собі. Спільне господарство ми не ведемо.. У зв'язку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачкою та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.04.20007 року за актовим записом № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 21.04.2007року Сухоєланецькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.12.20007 року серія [NUMBER] Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивач вказав, що вони з відповідачкою [PERSON] 08 серпня 1998 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №816. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, оскільки відповідач постійно пред»являє йому необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, від постійних суперечок і скандалів погіршилося його самопочуття, спільне господарство не ведеться з липня 2016 року, фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2016 року, втрачені всі фізичні та духовні зв»язки між ними, а тому позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №816. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, втратили один до одного почуття взаєморозуміння та любові, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Згода, щодо місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами досягнута. Неповнолітній син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачем - [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини і на своє утримання. Ухвалою суду від 14.03.2017 року заява та вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача виділені у інше провадження. У позовній заяві позивач посилається на перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2015 року, народження [INFO] від цього шлюбу [PERSON]. Обґрунтовує позов зміною ставлення до неї, наявністю конфліктів, що змусило її разом із дитиною змінити місце проживання. Вимоги про стягнення аліментів обґрунтовує відсутністю матеріальної допомоги на утримання дитини зі сторони її чоловіка та визначає їх розмір 1/3 частиною доходів відповідача. Позивач і його представник у судовому засіданні позов підтримують. Відповідач і його представник в судовому засіданні проти позову не заперечують, окрім зазначених у позовній заяві обставин знайомства, приживання однією сім'єю та наявності конфліктів, що зумовили бажання позивача до розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5-8). Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення аліментів, суд виходить із такого. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. ст. 182, 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] і зобов'язаний його утримувати, то суд, з урахуванням статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову - 05.12.2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір сплачений позивачкою у розмірі 640,00 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, укладений 17.08.1996 року в Супротивнобалківській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 1, між ним та відповідачкою. Свої вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, постійні сварки. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Оскільки сім'я розпалася і відновити її неможливо, просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, в заяві, що надійшла до суду просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, в заяві, що надійшла до суду просить справу розглянути без її участі, на розірвання шлюбу згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Судом встановлено, що 17.08. 1996 року в Супротивнобалківській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області було укладено шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON], актовий запис № 1 (а.с.2). Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам обох сторін. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. Позивач не ставить питання про зміну прізвища. Суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, починаючи з грудня 2015 року проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обовязків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина Позивач та представник третьої особи в судове засідання не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач та представник третьої особи позов підтримують. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Батьки дитини у зареєстрованому шлюбі не перебували. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. З довідки Чернігівського дошкільного навчального закладу №45 від 25.11.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO] відвідує Чернігівський дошкільний навчальний заклад №45 «Веселка», за весь час перебування дитини в дошкільному закладі мати жодного разу не приводила і не забирала дитину з установи, не була присутня на ранках, святах, батьківських зборах, не проявляла інтересу та участі у вихованні та зростанні дитини. Приводили і забирали [PERSON] з установи батько або бабуся [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова про розмір аліментів сплачених у твердій грошовій сумі від 21.11.2016 року позивач не отримує аліментів з 15.04.2016 року по 15.11.2016 року згідно виконавчого листа №2/750/1470/16 від 13.05.2016 року, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно на утримання малолітнього сина ( а.с. 5). Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 23.01.2017 року за № 10, виконком районної у місті ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON]. [INFO]. Відповідно до ст. 150 ч.2, Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватись про здоровя дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обовязків. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обовязків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, суд вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 18.10.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 13\~114 грн. 82 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18.01.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам, правилами користування платіжною карткою, тарифами складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 07.11.2016 року виникла заборгованість в розмірі 13 114 грн. 82 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1882 грн. 81 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 7940 грн. 08 коп., заборгованість за пенею та комісією 2191 грн. 22 коп., штраф (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 600 грн. 71 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 114 грн. 82 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 20 615 грн. 99 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.08.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам, правилами користування платіжною карткою, тарифами складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 01.12.2016 року виникла заборгованість в розмірі 20 615 грн. 99 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 456 грн. 01 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 15\~277 грн. 08 коп., заборгованість за пенею та комісією 3425 грн. 00 коп., штраф (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 957 грн. 90 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитним договором в розмірі 20\~615 грн. 99 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 27 782 грн. 10 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.01.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам, правилами користування платіжною карткою, тарифами складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість в розмірі 27 782 грн. 10 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2758 грн. 87 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 23 224 грн. 08 коп., штраф (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 1299 грн. 15 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 782 грн. 10 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved