Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 20013 року у розмірі 1/3 частини на утримання його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування поданої заяви позивач зазначає, що на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2013 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), з 23.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення він в друге одружився та в шлюбі в нього народилася друга дитина [PERSON] , [INFO] , яка також перебуває на його утриманні. Крім того, на його утримання також перебуває його мати, яка є пенсіонером, у зв`язку з чим на даний час його витрати зросли, що ставить на його у скрутне матеріальне становище, а тому просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з 1/3 до ј частини. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 31-32). [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі (а.с.43). [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву в які просить розгляд справи провести без її участі, вимоги позову визнає (а.с.44). Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно зі ст. ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Судом встановлено, що 18 червня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), з 23.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.28). Згідно з свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 16 квітня 2014 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Від вказаного шлюбу у них [INFO] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 серпня 2014 року, серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно довідки, виданої 06 листопада 2019 року за вих. №1221, виконавчим комітетом Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , його сім`я складається з дружини [PERSON] , сина, [PERSON] та матері [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з пенсійного посвідчення, серії [NUMBER] , мати позивача [PERSON] , яка перебуває на його утриманні є пенсіонером (а.с.15). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене та те, що у позивача наявний обов`язок, як у батька, стосовно утримання дочки, на забезпечення якої з нього стягуються аліменти в загальному розмірі 1/3 частини, що становить близько 8 000 грн., що перевищує максимальний розмір встановлений Законом України «Про виконавче провадження», виходячи із принципу справедливості та розумності закріпленого у ст. 3 ЦК України, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та зменшити розмір аліментів, які стягуються із нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини на 1/4 частину від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зменшуючи розмір аліментів до 1/4 частини, суд враховує інтереси двох дітей позивача, батьком яких він є, вважає, що діти повинні бути в однакових та рівних умовах, а тому в даному випадку зменшення розміру аліментів не буде суперечити інтересам дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки судом повинні також враховуватися і інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також норми Закону України «Про виконавче провадження». Згідно абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved