Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

У вересні 2019 року позивачі звернулись до суду з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просили визнати за ними право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що [INFO] помер [PERSON] , який на час смерті постійно проживав та був зареєстрований з ними. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі договору дарування від 02.08.1985, зареєстрованому в Миколаївському МБТІ 13.08.1985 за №\~8810. 10.12.2018 позивачі звернулись до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення своїх спадкових прав, вважаючи себе такими, що прийняли спадщину на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України. Проте 22.04.2019 отримали відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2017. Зазначили, що виконавчим комітетом Миколаївської міської ради будинку, що належав спадкодавцю, надано іншу адресу: [ADDRESS] , а ними оформлено технічний паспорт на будинок [ADDRESS] . Посилаючись на те, що сам по собі факт зміни адреси спадкового майна не може бути причиною порушення їх спадкових справ, просили задовольнити позов. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.12.2019, з урахуванням ухвали цього суду від 08.07.2020 про виправлення описки, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.02.2020 до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено [PERSON] . Ухвалою суду від 08.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справи до розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 12.10.2020 08:30 год., сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач причини своєї неявки не повідомив та правом на надання відзиву на позов не скористався. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Згідно частини другої статті 256\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина перша\~статті 1261 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268\~ЦК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно копії домової книги позивачі були зареєстровані з [PERSON] на час його смерті (а.с.30-31), а отже вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до статті 1268 ЦК України. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [INFO] помер [PERSON] , який є чоловіком та батьком позивачів (а.с.18, 25,28,29). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який належав [PERSON] на праві власності згідно договору дарування від 02.08.1985, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 13.08.1985 за №\~8810, в якому зазначено, що він розташований по [ADDRESS] (а.с.36-37). 10.12.2018 державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Рябоконь К.Л. за заявою [PERSON] та [PERSON] заведено спадкову справу № 451/2018 після смерті [PERSON] , а 22.04.2019 заяву про прийняття спадщини подано і [PERSON] (а.с.16-46). 22.04.2019 державний нотаріус відмовила позивачам у видачі на їх імена свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] , оскільки інформація у правовстановлюючих документах, наданих позивачами, відрізнялась від інформації з державних реєстрів щодо нерухомого майна за вказаною адресою, а тому неможливо було встановити склад спадкового майна (а.с.15). Зокрема, згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності третій особі - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2017 (а.с.46). Водночас, згідно наданого на запит нотаріуса Миколаївським МБТІ листав від 27.02.2019 вбачається, що житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] має такі показники: будинок (літ. А), загальною площею 67,3 кв.м., житловою площею 51\~кв.м., з належними до нього господарськими спорудами: Б літня кухня, Д гараж, И вбиральня, Л душ, М, Н навіси, № 3, 4, 9, 10 огорожі, № 5, 6, 1. Інвентаризаційна вартість будинку складає 252252 грн. Згідно технічного паспорту, складеному на замовлення позивачів аналогічні характеристики має і житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.47-52). В той час, як згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок по [ADDRESS] , який належить на праві власності третій особі - [PERSON] має інші характеристики, більшу площу, зокрема 100,9 кв. м загальної площі та 67,9 кв. м житлової (а.с.46). Крім того, згідно довідки Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 03.06.2019 за № 15-1060, складеної на замовлення позивачів запропоновано присвоїти житловому будинку по [ADDRESS] , що належав спадкодавцю, поштову адресу: [ADDRESS] у зв`язку з існуванням зареєстрованого об`єкту нерухомого майна за цією ж адресою (а.с.56). Витягом з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 877 від 15.08.2019 року житловому будинку по [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами (літ. А, заг. площ. 67,3 кв. м, літ. Д. И, Л. М, Н, № 4, 5, [INFO] , [INFO] , [INFO] , 3, 1), що належав [PERSON] надано нову поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.57). За такого, судом встановлено, що будинок по [ADDRESS] , яким володіє [PERSON] не є будинком, на який позивачі просять визнати право власності в судовому порядку через відсутність у них правовстановлюючого документу на будинок за адресою [ADDRESS] . Згідно статті 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 67\~Закону України\~«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснено,\~що свідоцтво\~про право\~на спадщину\~видається за\~письмовою заявою\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~установленому цивільним\~законодавством.\~За наявності\~умов для\~одержання в\~нотаріальній конторі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину вимоги\~про визнання\~права на\~спадщину судовому\~розглядові не\~підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Згідно частиною першою статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи викладене, оскільки вказані позивачами доводи підтверджуються наявними у справі доказами, а також відсутність у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо реєстрації права власності на будинок по [ADDRESS] , позов підлягає задоволенню частково шляхом визнання за позивачами права власності на спадкове майно в рівних частках по 1/3 за кожним.

Outcome: partial