Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

у грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути з останнього на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частку квадроциклу «Kawasaki Brute Force 750» в розмірі 84 000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала про те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 24.07.2004 року, котрий 13.11.2017 року був розірваний рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області. Під час шлюбу було придбано квадроцикл «Kawasaki Brute Force 750», котрий після розірвання шлюбу відповідач вивіз з її місця проживання та користуватись ним не дає. Оскільки їй стало відомо про те, що [PERSON] на даний час виставив квадроцикл на продаж і намагається його продати за відсутності її згоди, змушена звернутись до суду із вказаним позовом, враховуючи те, що в силу ст. ст. 60, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, налужить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності і їх частки є рівними. Ухвалою від 18.12.2017 року відкрито провадження у справі (а.с. 15). Ухвалою від 08.02.2019 року справу прийнято до провадження суддею Хоменко В.С. із призначенням підготовчого засідання із повідомленням учасників справи на 23.04.2019 року (а.с. 46-47). Ухвалою від 23.04.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд справи на 22.08.2019 року (а.с. 58). 22.08.2019 року справа не розглядалась, судовий розгляд призначено на 28.11.2019 року (а.с. 60). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, прийнявши до уваги довідкове повідомлення № 249 від 13.08.2019 року, складеного експертом Козаковим О.О. про те, що орієнтовна вартість квадроциклу «Kawasaki Brute Force 750» станом на 13.08.2019 року складає 113 940,00 грн. Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечив, посилаючись на обставини, викладені в наявному в матеріалах справі відзиві на позов. Вказав на те, що квадроцикл не зареєстрований в установленому законом порядку як транспортний засіб, через що не можна вважати його власником. Тому, зважаючи також на відсутність доказів щодо вартості майна, вважав, що не можна стягнути вартість, яку належним чином не визначено, з майна, яке взагалі не належить [PERSON] (а.с. 26). Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши позовну заяву, дослідивши надані докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Співвласник майна, який бажає виділу своєї частки шляхом стягнення грошової компенсації, може заявити такі вимоги виходячи з положень ст. 364 ЦК України. В силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України та ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Outcome: partial