Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19.05.2014 року з нього стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На час ухвалення указаного судового рішення він не заперечував щодо зазначеного розміру аліментів та на сьогодні не має заборгованості по їх сплаті, однак 20.07.2016 року в нього від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] народилися діти [PERSON] та [PERSON]. Крім того, його дружина [PERSON] на сьогоднішній день не має самостійного доходу в зв'язку з тим, що здійснює догляд за малолітніми дітьми, а їх родина має статус багатодітної сім'ї та перебуває на відповідному обліку в районній державній адміністрації за місцем їх проживання. Оскільки на сьогоднішній день в нього суттєво змінився сімейний стан та виникла необхідність утримувати малолітніх сина та дочку, а також піклуватись про дружину, яка здійснює догляд за дітьми до досягнення трьохрічного віку, [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19.05.2014 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відзиві на позовну заяву [PERSON] посилається на необґрунтованість вимог [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів оскільки, на її думку, зміна сімейного стану позивача не впливає на його можливість сплачувати аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі, в зв'язку із отриманням ним значного доходу у 2015 та у 2016 роках, придбання у листопаді 2016 року нерухомості, а також володіння автомобілем, придбаним у 2008 році. Крім того, його дружина [PERSON] повинна отримувати аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, а також їй призначалася допомога у зв'язку з народженням дітей, яка виплачується до досягнення ними трьохрічного віку. У відповіді на заперечення [PERSON], позивач указує на їх не аргументованість, недостовірність, а також наведення в них обставин, які не мають значення для вирішення справи. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подавши заяву в якій зазначає, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу в її відсутність. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третьої особи. Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2014 року у справі № 756/5570/14-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2014 року у цивільній справі № 756/5569/14ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). 26.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON]. укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим ВДРАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві (а.с. 8). 20.07.2016 року у [PERSON] та [PERSON] народилися діти [PERSON] та [PERSON] про, що свідчать свідоцтва про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] видані 02.08.2016 року Святошинським районним у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві (а.с. 9, 10). Відповідно до довідки виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівкої сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про склад сім'ї і зареєстрованих від 14.12.2016 року в квартирі [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], зареєстровані син - [PERSON], невістка - [PERSON], онуки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно довідки Служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 26.12.2016 року сім'я [PERSON] перебуває на обліку в службі, як багатодітна (а.с. 12). За змістом довідки № 592 від 04.12.2017 року з місця роботи [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів відсутня, його середній заробіток за останні шість місяців становить 22 240 грн. 99 коп.(а.с. 13). З довідки ТОВ «Естелайн» від 11.10.2017 року вбачається, що [PERSON] з 01.06.2017 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною у віці до трьох років (а.с. 14). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, за змістом ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст цих норм однією із самостійних правових підстав для зміни розміру стягнутих за рішенням суду аліментів є зміна сімейного стану платника аліментів, що призведе до виникнення у нього обов'язку з утримання інших членів його сім'ї. Таким чином, на кожного з утриманців платника аліментів має припадати однакова частка від його доходу з метою забезпечення кожному з них рівних майнових умов та можливостей щодо розвитку, а також задоволення побутових потреб. Враховуючи, що в судовому засіданні установлено, що з моменту стягнення за рішенням суду з [PERSON] аліментів на утримання дитини від першого шлюбу у розмірі ? від його доходу суттєво змінився його сімейний стан внаслідок чого у нього виник обов'язок з утримання двох малолітніх дітей, а також дружини до досягнення дітьми трьохрічного віку, він має майнову можливість та зобов'язаний нести такі витрати по відношенню до кожного з них, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та зменшення розміру стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання дитини від першого шлюбу до 1/8 частини його заробітку. Разом з цим, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із визначенням мінімального розміру стягнутих аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає змісту ч. 2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року чинній на час вирішення справи. При цьому суд не бере до уваги доводи відповідачки щодо значного розміру заробітку позивача, оскільки розмір аліментів визначається в частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі. Посилання [PERSON] на придбання позивачем у 2016 році квартири [ADDRESS] є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме свідоцтвом про право власності від 11.11.2016 року з якого вбачається, що указана квартира належала в рівних частках [PERSON] та [PERSON], батькам позивача, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.11.2016 року за яким частку після смерті [PERSON] успадкував її чоловік [PERSON], а також наданими самою позивачкою паперовими роздруківками щорічних електронних декларацій за 2015 та 2016 роки [PERSON] (а.с. 38-47, 62,63). Крім того, при вирішенні справи судом не береться до уваги отримання [PERSON] грошових виплат при народженні малюків, оскільки отримання соціальних чи страхових виплат не пов'язано з обов'язком батька утримувати його дітей та не впливає на вирішення питання про стягнення аліментів. Також не враховується наявність у [PERSON] неповнолітньої дитини від першого шлюбу, в зв'язку із відсутністю у позивача обов'язку з його утримання за законом. Решта наведених [PERSON] доводів не спростовують встановлених у судовому засіданні обставин та не впливають на правильне вирішення справи, а наявність у неї постійного місця роботи та доходу, що підтверджується довідкою управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 113 від 19.03.2018 року, вказує на її можливість виконання свого обов'язку щодо участі в утриманні неповнолітнього сина (а.с. 65). Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зменшуючи розмір аліментів до 1/8 частини , суд враховує інтереси трьох дітей позивача, батьком яких він є, вважає, що діти повинні бути в однакових умовах, а тому в даному випадку зменшення розміру аліментів не буде суперечити інтересам дитини [PERSON], оскільки судом повинні також враховуватися і інтереси малолітніх [PERSON] та [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: partial