overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У вересня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначають, що 1993 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб у міському відділі ЗАГС м. Ніжин, Чернігівської області. 2009 року шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано рішенням суду. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [INFO], яка на даний момент є студенткою 5 курсу Київського національного педагогічного університету ім. М. П. Драгоманова, інституту педагогіки і психології, держбюджетної основи, денної форми навчання, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання, та не має змоги влаштуватись на роботу і самостійно отримувати заробіток. Відповідач на отримання доньки матеріальної допомоги не надає. Інші особи, щодо яких відповідач сплачує аліменти, відсутні. Позивачі просять позов задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення [PERSON] 23 років. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач позов визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 20 лютого 1993 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб у міському відділі ЗАГС м. Ніжин, Чернігівської області. (а.с.11). 2009 року шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано рішенням суду. (а.с. 12). Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.8). [PERSON] повнолітня та навчається в Київському національному педагогічному університеті ім. М. П. Драгоманова, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання (а.с.7) і потребує додаткових коштів. У відповідності ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Комсомольського районного суду м.Херсона з позовом, в якому просила провести реальний виділ частки із майна, що є спільній частковій власності та поділити земельну ділянку за адресою: м. Херсон, вул. Москвіна, 42. В обгрунтування позову зазначила, що їй на праві особистої часткової приватної власності належить 27/100 частин спірного житлового будинку, інші 73/100 частин належать відповідачу [PERSON] Вважає, що має право на виділ частки із майна. що є у спільній частковій власності, після чого спільна часткова власність припиняється, а вона та відповідач отримають виділене в натурі нерухоме майно. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з урахуванням проведеної експертизи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, просила врахувати висновок експерта. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У вересня 2015 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини аліментів у твердій грошовій сумі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щоз 06 липня 2013 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Від відповідача письмових заяв із запереченнями проти позову не надійшло. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 липня 2013 року (а. с. 4). Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки № 481 виданої 03.09.2015 року виконкомом Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, син [PERSON] дійсно проживає з позивачем (а. с. 6). У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дружину до досягнення трирічного віку у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач будучи батьком, зобов'язаний матеріально утримувати доньку та дружину. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу дитині та дружині. Із врахуванням доходів відповідача суд вважає за можливе стягувати аліменти на утримання дружини в сумі 300 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 84, 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У вересня 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 26.07.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть з листопада 2015 року. На даний час відповідач мешкає з іншою жінкою та має намір створити іншу сім'ю, участі у вихованні дитини не приймає. У зв'язку з чим вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не прибули. Позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує частково, відмовилася від позовних вимог в частині стягнення з відповідача сплаченої суми судового збору, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу просить задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони уклали шлюб 26 липня 2003 року, який зареєстровано відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 457. Від шлюбу подружжя мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 4-5). Як встановлено судом, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у листопаді 2015 року, з вказаного часу сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач, не піклувався про родину, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. На даний час відповідач мешкає з іншою жінкою, тому позивач вважає збереження шлюбу неможливим. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У вересня 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11.06.2011 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві було зареєстровано шлюб з відповідачем, а/з 693. Від даного шлюбу є дитина - [PERSON] [INFO] Як вказує позивач, сторони не мешкають разом за одною адресою та не ведуть спільне господарство. Посилаючись на зазначене, позивач просив розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Ні позивач ні відповідач у судовому засіданні не з'явились, надіслали заяву про слухання справи у її відсутність та підтримки позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 11.06.2011 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві, а/з 693. Від даного шлюбу є дитина - [PERSON] [INFO] Як з'ясував суд, сімейне життя між ними не склалось, так як мають різні характери та не розуміють один одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому їх шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У вересня 2017 позивач звернулася із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2005, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Разом з тим зазначає, що спільне сімейне життя не склалось, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги між подружжям, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що подружжя стали чужими людьми. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач, який повідомлявся судом належним чином, в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій проти позову не заперечував, слухання справи просив проводити без його участі. Суд, заслухавши думку позивача та її представника, оголосивши заяву відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 15.10.2005 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у виконкомі Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 53. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

У вересня 2017 р. [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме належності йому архівних довідок №426-Я, №427-Я та №428-Я від 14 серпня 2017 р. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що в архівні довідці відомості записано «[PERSON] [PERSON]» замість «[PERSON]», в зв'язку з цим архівні довідоки №426-Я, №427-Я та №428-Я від 14 серпня 2017 р., управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі не може прийняти до уваги, так як в них неповно записані відомості. До суду заявником було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, яке належним чином повідомлене про дату та час, до суду не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили і від них не надходило відповідної заяви про відкладення справи. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорта заявник є [PERSON], [INFO], а у архівних довідках №426-Я, №427-Я та №428-Я від 14 серпня 2017 р., виданих Старокостянтинівським райтрудархівом, вказано як «[PERSON] [PERSON]». Вказані обставини підтверджуються: копіями паспорта заявника, копією трудової книжки заявника та архівними довідками №426-Я, №427-Я та №428-Я від 14 серпня 2017 р.. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту приналежності [PERSON] правовстановлюючого документа - архівних довідок № №426-Я, №427-Я та №428-Я від 14 серпня 2017 р. підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

у вересня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін у справі та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 грудня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

У вересня 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач, просить зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в [ADDRESS], гуртожиток, не працюючого, (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) на користь [PERSON], [INFO], уродженку м. Києва, громадянку України, зареєстровану та проживаючу в [ADDRESS] на утримання малолітньої дитини: доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі , стягнутий за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.05.2017 з 2500 щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів заробітку, до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили. Позивач в судовому засіданні просить задовольнити заяву про зменшення позовних вимог. Відповідач надав заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов з урахуванням зменшених позовних вимог у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

. У вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30 січня 1999 року між [PERSON] . та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 30 січня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського району міста Києва, актовий запис № 111. За час перебування в шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] [INFO]. З 2015 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, шлюб носить лише формальний характер. В судове засідання учасники судового процесу не прибули 20 грудня 2017 року подали до суду заяви в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, та наполягають на розірванні шлюбу. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції » від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 січня 1999 року між [PERSON] . та [PERSON] який зареєстрований 30 січня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського району міста Києва, актовий запис № 111. За час перебування в шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] [INFO]. З 2015 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, шлюб носить лише формальний характер Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

У вересня 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що позивач надає відповідачу, який є власником кв. [ADDRESS] послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач ігнорує виконання своїх обов'язків в частині оплати за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість по оплаті за надані йому послуги у розмірі 7 096, 32 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Управляюча компанія «КОМФОРТ СЕРВІС» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 7 096, 32 грн.;4 480, 04 грн. - індекс інфляції; 403,03 грн. грн.-3 % річних від простроченої суми, всього 11 979,39 грн. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається із матеріалів справи, позивач надає відповідачу, який є власником в квартири [ADDRESS] житлово-комунальні послуги Відповідач ігнорує виконання своїх обов'язків в частині оплати за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість по оплаті за надані йому послуги у розмірі 7 096, 32 грн., 4 480, 04 грн, - індексу інфляції, 403,03 грн. - 3% річних від простроченої суми - всього 11 979, 39 грн. Відповідач добровільно не погоджуються сплачувати заборгованість та продовжує ухилятися від спати. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved