Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

У вересні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] в особі адвоката Біліченка О.О. до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов вмотивовано тим, що з 06.10.2006 по 14.09.2015 позивачка перебувала у шлюбі із [PERSON] , під час якого у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] .. Станом на час подання позовної заяви позивачка проживає окремо від відповідача разом із дитиною, яка перебуває повністю на її утриманні, за адресою: [ADDRESS] . Будь-якої участі в житті житини відповідач не приймає, достатньої матеріальної допомоги на її утримання позивачці не надає. Інших малолітніх/неповнолітніх дітей у відповідача немає, непрацездатних осіб на його утриманні також немає, стан здоров`я відповідача нормальний, він є працездатною особою. Крім того, в позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи: складання позову - 1000 грн, представництво інтересів позивачки в суді - одне судове засідання 1000 грн, складання відповіді на відзив - 700 грн, складання апеляційної скарги - 1000 грн. Посилаючись на вказані обставини просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу, понесені нею в зв`язку із розглядом цієї справи. Разом із позовною заявою подано клопотання про виклик свідків для підтвердження факту того, що позивачка проживає окремо від відповідача разом із спільною дитиною, яка перебуває повністю на її утриманні. Ухвалою суду від 06.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.10.2021 від представника позивачки адвоката Біліченка О.О. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області №694 від 07.09.2021 та відмову від клопотання про виклик свідків. Крім цього, просять суд розглянути справу без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, якою відповідно до довідки відділу Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області є: [ADDRESS] (а.с.22-23, 30). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Інші відомості про місце проживання чи перебування відповідача відсутні. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем [PERSON] 06.10.2006 Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14.09.2015 (справа № 317/2465/15-ц, провадження № 2/317/1388/2015) шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 25.09.2015 (а.с.11). Сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно із свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] 17.04.2019 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.12). Після розірвання шлюбу малолітня дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копією довідки Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області №694 від 07.09.2021 (а.с.27). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам малолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд звертає увагу позивача на те, що витрати на професійну правничу допомогу, які позивач зазначив в позові в якості попереднього розрахунку судових витрат судом з відповідача не стягуються у зв`язку з ненаданням суду доказів відповідних витрат в оригіналі.

Outcome: approved