Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач, який зареєстрований в належній позивачу квартири зареєстрований але не проживає без поважних причин з 2017 року, є колишнім власником квартири, який зобов`язався знятися з реєстрації, але не зробив цього, в зв`язку з тим, у позивача виникають проблеми по сплаті надмірних комунальних платежів. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі та призначено справу до розгляду з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач належним чином повідомлений в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 224478891 від 17.09.2020, копією договору купівлі-продажу №528 виданого 17.09.2020, приватним нотаріусом Нижник А.М. Відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу №528 [PERSON] є колишнім власником квартири, який зобов`язався знятися з реєстрації до 21.09.2020, але не зробив цього. Свідки підтверджують, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак з 2017 року не проживає, відповідно до акту складеного головою ОСББ «Підгірна1» від 21.09.2020. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Статтею 406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповіднодо ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та усунути перешкоди у здійсненні права користування майном шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved