Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

У вересні місяці 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та в її особі до неповнолітньої [PERSON] про визначення порядку користування майном, що знаходиться у спільній частковій власності. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що квартира [ADDRESS] на праві спільної власності належить їй, [PERSON] та [PERSON] та складається з трьох кімнат житловою площею 35,5 кв.м., у тому числі 1-а кімната «4» - 7,3 кв.м., 2-а кімната «6» - 11,1 кв.м., 3-тя кімната «7» - 17,1 кв.м., кухні площею «8» - 7,8 кв.м., вбиральні (сполученої) «2» - 1,2 кв.м., ванної кімнати площею «3» - 2,4 кв.м., коридору «1» - 5,8, «5» - 4,0 кв.м., балкон 1,1 кв.м., лоджія застеклена 2,8 кв.м., загальна площа квартири становить 60,6 кв.м. Оскільки, між сторонами існує спір щодо проживання позивача в квартирі, порядку користування нею, оплати комунальних послуг за відповідну частину житлового приміщення, позивач вимушена звернутись до суду. Прохала суд визначити порядок користування квартирою №72 по вул.Горбанівській, 6 в с.Розсошенці Полтавського району та області, виділивши позивачу в користування у відповідності до ідеальних 5/6 часток у праві спільної часткової власності кімнати «6» пл.11,1 кв.м., кімнати «7» пл.17,1 кв.м. загальною площею 28,2 кв.м., [PERSON] та в її особі [PERSON] у відповідності до їх часток 1/12 у кожної кімнату «4» пл.7,3 кв.м.; в спільному користуванні співвласників залишити кухню «8» пл.7,8 кв.м, ванну кімнату «3» пл.2,4 кв.м., вбиральню «2» пл.1,2 кв.м., коридор «1» пл.5,8 кв.м., коридор «5» пл.4,0 кв.м. Представник позивача у судове засідання не зявилася, натомість надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, прохала їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~ Статтею 214 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. \~ Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS] та області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданим 10.04.1995 року відділом приватизації житла ЖЕД Східно-Української ГРЕ та витягом про державну реєстрацію прав КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» від 30.11.2010 року (а.с.8-9). Факт родинних відносин позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії VIII-УР №629362 та свідоцтвом про народження виданим повторно 28.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції у Полтавській області серія І-КЕ №218841 (а.с.5-6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2010 року, позивач успадкувала 1/3 частину квартири №72, що знаходиться за адресою: вул. Горбанівська, 6, с. Розсошенці Полтавського району, після померлого 17.04.2010 року [PERSON] 1/3 якої належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла ЖЕД Східно-Українська ГРЕ 10.04.1995 року зареєстрованого в Колективному підприємстві бюро технічної інвентаризації Полтавського району в реєстрову книгу №56 за реєстровим №2675, реєстраційний номер 32221796 (а.с.10). 29.03.2015 року помер син позивача [PERSON], про що виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ №292621. Після померлого 29.03.2015 року [PERSON] заведено спадкову справу №237/2015. До складу спадщини входить 1/3 частина квартири №72, що знаходиться за адресою: вул. Горбанівська, 6, с. Розсошенці Полтавського району. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2015 року спадкоємцями 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала померлому 29.03.2015 року [PERSON] є його дружина - [PERSON] на 1/4 частину, його дочка - [PERSON] на 1/4 частину, його мати - [PERSON] на 1/2 частину.у тому числі з урахуванням частки, від якої відмовився син померлого, [PERSON]. 24.06.2015 року Полтавською районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири №72, що знаходиться за адресою: вул. Горбанівська, 6, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області на імя [PERSON]. Таким чином, розмір частки позивача у праві власності на квартиру [ADDRESS] становить 5/6 (1/3+1/3+1/6), що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна та свідоцтвом про право власності на житло, виданим 10.04.1995 року відділом приватизації житла ЖЕД Східно-Української ГРЕ (а.с.8, 15-16). Тоді як, частка відповідачів у спадковому майні становить 1/6 (1/12+1/12). Згідно технічного паспорту виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» станом на 22.10.2010 року квартира [ADDRESS] розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 35,5 кв.м., у тому числі 1-а кімната «4» -7,3 кв.м., 2-а кімната «6» - 11,1 кв.м., 3-тя кімната «7» - 17,1 кв.м., кухні площею «8» - 7,8 кв.м., вбиральні (сполученої) «2» - 1,2 кв.м., ванної кімнати площею «3» - 2,4 кв.м., коридору «1» - 5,8, «5» - 4,0 кв.м., балкон 1,1 кв.м., лоджія застеклена 2,8 кв.м., загальна площа квартири становить 60,6 кв.м. (а.с. 13-14). Відповідно до висновку №10 судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2017 року судового експерта [PERSON] запропоновано варіант порядку користування квартирою №72 по вул.Горбанівській, 6 у с.Розсошенці Полтавського району, а саме: в спільному користуванні співвласників (на плані жовтого кольору) залишити частину приміщень квартири площею 21,2 кв.м. (5,8+1,2+2,4+4,0+7,8) в тому числі: коридор «1» - площею 5,8 кв.м.; вбиральню «2» - площею 1,2 кв.м.; ванну кімнату «3» - площею 2,4 кв.м.; коридор «5» - площею 4,0 кв.м.; кухню «8» - площею 7,8 кв.м. На обєднану частку співвласників (1/6) запропоновано виділити (на плані червоного кольору) в індивідуальне користування частину приміщень квартири площею 7,3 кв.м. в тому числі: кімнату «4» - площею 7,3 кв.м. (На обєднану частку співвласників запропоновано виділити в користування приміщень у квартирі загальною площею 11,23 кв.м., що на 1,13 кв.м. (60,6*1/6-11,23) більше, ніж повинно). Іншому співвласнику (5/6) пропонується виділити (на плані синього кольору) в індивідуальне користування: частину приміщень квартири площею 32,1 кв.м.(11,1+17,1+1,1+2,8), в тому числі: кімнату «6» - площею 11,1 кв.м.; кімнату «7» - площею 17,1 кв.м.; балкон площею 1,1 кв.м.; лоджію площею 2,8 кв.м. Тобто співласнику запропоновано виділити в користування приміщень у квартирі загальною площею 49,37 кв.м., що на 1,13 кв.м. (60,6*5/6-49,37) менше, ніж повинно бути (а.с.62-66). В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) останньої підлягає поділу в натурі, якщо сторонам можливо виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як визначено ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Беручи до уваги наведені обставини справи, враховуючи, що співвласники не дійшли згоди про порядок користування квартирою, з урахуванням інтересів сторін, суд приходить до висновку, що оптимальним дотриманням права кожного із співвласників на володіння, користування та розпорядження належною йому часткою у спірній квартирі є виділення у користування позивачу кімнати «6» - площею 11,1 кв.м.; кімнати «7» - площею 17,1 кв.м.; балкон площею 1,1 кв.м.; лоджію площею 2,8 кв.м.; виділення у користування відповідачу кімнати «4» - площею 7,3 кв.м. У спільному користуванні залишити коридор «1» - площею 5,8 кв.м.; вбиральню «2» - площею 1,2 кв.м.; ванну кімнату «3» - площею 2,4 кв.м.; коридор «5» - площею 4,0 кв.м.; кухню «8» - площею 7,8 кв.м. Суд зауважує, що встановлення такого порядку користування спірним помешканням не призводить до обмеження належних сторонам прав власності та користування квартирою, оскільки, при встановленні порядку користування спірною квартирою, право жодного із співвласників у праві їх часткової власності не зменшується, а лише вирішується спір з приводу користування спільною власністю. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved