overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.03.2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №196. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування позову позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутні взаєморозуміння в сім`ї та почуття взаємної любові, поваги. В зв`язку з цим, сторони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін /а.с. 8-9/. В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав через канцелярію суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами 28.03.2018 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №196. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. За вказаних обставин \~подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 840,80 грн. внесеного судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. У своїй позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] : - грошові кошти у розмірі 113 477,60 грн., що еквівалентно 4 000,00 доларів США за договором позики від 23 березня 2020 року; - суму пені за прострочення виконання умов договору у сумі 351 780,56 грн., що еквівалентно 12 400,00 доларів США. - стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та [PERSON] 23 березня 2020 року було укладено Договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 110 954,40 грн., що станом на 23 березня 2020 року еквівалентно в сумі 4 000,00 доларів США зі строком повернення до 23 вересня 2020 року. Пунктами 3 та 4 Договору підтверджується факт передачі коштів від Позивача до Відповідача в сумі 110 954,40 грн., що станом на 23 березня 2020 року було еквівалентно сумі 4 000,00 доларів США. Таким чином, позивач свої зобов`язання за вказаною угодою виконав повністю. Разом з тим, боргові зобов`язання [PERSON] не виконані, що стало підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2020 року матеріали цивільної справи було передано на розгляд судді Фроловій І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків. 03 березня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, одна представником позивача через канцелярію суду було подано клопотання про розгляду справи у його відсутність, просив позов задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, правом подачі відзиву не скористався. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу і трьох процентів річних від простроченої суми. У своїй позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] : - суму заборгованості за договором позики в розмірі 140 000,00 доларів США, що еквівалентно 3 892 000,00 гривень; - відсотки за користування грошовими коштами (3% річних) в розмірі 114,75 доларів США; а всього станом на 30 листопада 2020 року 140 114,75 доларів США Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та [PERSON] 10 серпня 2020 року було укладено Договір позики у формі боргової розписки, відповідно до якої позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 140 000,00 доларів США зі строком повернення 20 листопада 2020 року, що на дату укладення Договору позики еквівалентно 3 892 000,00 гривень. Підтвердженням отримання коштів відповідачем є розписка про отримання коштів готівкою. Таким чином, позивач свої зобов`язання за вказаною угодою виконав повністю. Разом з тим, боргові зобов`язання [PERSON] не виконані, що стало підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду від 16 березня 2021 року по справі закрито підготовче судове засідання та призначено її до судового розгляду по суті. 02 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] . Відповідно до вказаного відзиву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з-за безпідставності. Мотивує свою позицію тим, що грошові кошти [PERSON] отримав від позивача не по розписці від 10.08.2020р., а по розписці від 17.05.2061р. Вказує, що переписуючи розписку на суму 140 000,00 доларів США, [PERSON] діяв добросовісно, розраховуючи на те, що після продажу будинку, погасить заборгованість відповідно до домовленостей, які були досягнуті у 2016 році. 18 травня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що у своєму відзиві відповідачем не було спростовано наявність боргових зобов`язань перед позивачем. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав, що викладені у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу і трьох процентів річних від простроченої суми. У своїй позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] : - суму заборгованості за договором позики в розмірі 151 000,00 доларів США, що еквівалентно 4 197 800,00 гривень; - відсотки за користування грошовими коштами (3% річних) в розмірі 123,77 доларів США; а всього станом на 30 листопада 2020 року 151 123,77 доларів США Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та [PERSON] 11 серпня 2020 року було укладено Договір позики у формі боргової розписки, відповідно до якої позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 151 000,00 доларів США зі строком повернення 20 листопада 2020 року, що на дату укладення Договору позики еквівалентно 4 197 800,00 гривень. Підтвердженням отримання коштів відповідачем є розписка про отримання коштів готівкою. Таким чином, позивач свої зобов`язання за вказаною угодою виконав повністю. Разом з тим, боргові зобов`язання [PERSON] не виконані, що стало підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду від 16 березня 2021 року по справі закрито підготовче судове засідання та призначено її до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Хлібна база №76» державного агентства резерву України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що з 12 червня 2009 року він працював у Державному підприємстві «Хлібна база №76» Державного агентства резерву України. Наказом № 69-к від 10.11.2020 року його було звільнено з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Посилаючись на те, що у порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України відповідачем з ним не проведено остаточний розрахунок у день звільнення по заробітній платі, з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 14538,64 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.11.2020 року по 04.01.2021 року у розмірі 12108,99 грн. Ухвалою судді від 09.12.2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалою від 17.12.2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що відповідач у день звільнення та до цього часу не виплатив йому суми, належні при звільненні. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що у справі є достатні відомості про правовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, однак відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не подав, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача у заочному порядку відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 13 146,55 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 12.01.2016 року [PERSON] позичила у нього кошти в розмірі 500 доларів США, на підтвердження чого було складено розписку. Відповідач зобов`язувалась повернути кошти до 1.01.2018 року. Відповідач повернула лише 1000 грн., іншу суму коштів відповідач не повертає. Оскільки [PERSON] не виконала боргові зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 7.12.2020 року становить 14 146,55 грн.,за мінусом поверненої суми 1000 грн., в розмірі - 13 146,55 грн., а також 3% річних від суми боргу в розмірі 1 255,90 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 04 грудня 2012 року він зареєстрував шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 370. Від шлюбу сторони дітей не мають. З грудня 2019 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов`язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просив шлюб розірвати, на примирення не згодний.\~ Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за його відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримав, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 04 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 370, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 13 липня 1996 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя, актовий запис № 272. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказав, що з 2012 року однією сім`єю з дружиною не проживають, оскільки [PERSON] зловживала спиртними напоями, у зв`язку із чим між ними постійно виникали сварки. Вважав, що сім`ю зберегти неможливо, а тому наполягав на розірванні його шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб з відповідачкою. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. 13 липня 1996 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя, актовий запис № 272, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 13.07.1996 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Неповнолітніх дітей сторони не мають. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України). Частиною 1 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Також згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана [PERSON] позовна заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 17 червня 2017 року він зареєстрував шлюб із відповідачем в Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 375. З жовтня 2020 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов`язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просив шлюб розірвати, на примирення не згодний. Позивач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримав, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 17 червня 2017 року сторони зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 375, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved