Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У грудні 2014 року позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 12506,90 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 01.12.2014, становить 188309,04грн., а також, судового збору в розмірі 1883,09 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09.03.2006 р. між ВАТ «Родовід Банк», правонаступноким якого є ПАТ «Родовід Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №28.4/А-054.06.2, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 10794,00 доларів США, строком по 09.03.2011 р. Зазначав, що згідно з п.п.3.1.,3.2. кредитного договору [PERSON] зобов'язався забезпечити повне повернення одержаної суми кредиту не пізніше 09.03.2011р. та сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісячно до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця або в день повного дострокового погашення кредиту. Проте, позичальником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконувались, в зв'язку із чим, позивач звернувся до суду. 14.12.2012р. рішенням Шевченківського районного суду м.Києва стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 12490,96 доларів США та суму судового збору 998,40грн. Разом з тим, в ході здійснення примусового виконання рішення суду, з листа відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 01.08.2014р. №67877 ПАТ «Радовід банк» стало відомо про те, що боржник помер [INFO]. В подальшому, 17.11.2014 р. на адресу ПАТ «Радовід банк» надійшов лист з Двадцять першої державної нотаріальної контори №4586/02-14/109-2013 про те, що 07.03.2013 р. заведена спадкова справа №109-2013 щодо майна померлого [INFO]. [PERSON], а спадкоємницею є рідна сестра померлого - [PERSON], якій 03.09.2013 р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з земельної ділянки площею 0,0600 га по [ADDRESS] Проте, оскільки направлена на адресу відповідача [PERSON] вимога-претензія №18.1.-11-б.б/7587 від 02.12.2014р. про повернення кредитних коштів в межах вартості майна, одержаного у спадщину, не призвела до погашення кредитної заборгованості, позивач звернутися до суду за стягненням заборгованості з відповідача за кредитним договором в судовому порядку, з посиланням на ст.1282 ЦК України. В судовому засіданні 08.04.2015р., представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову. Пояснила, що отримавши у спадщину майно померлого [INFO]. брата [PERSON], що складається з земельної ділянки площею 0,0600 га та житлового будинку загальною площею 91,30 кв/м по [ADDRESS], сплачувала заборгованість за кредитним договором №ML-D00/070/2007 від 02.08.2017 року, укладеним між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» у розмірі 72096,26 грн. В подальшому, коли вона продала успадкований будинок, то на час оформлення договору купівлі-продажу даного будинку, ринкова вартість майна складала значно меншу суму, ніж на час отримання спадщини. За таких обставин, посилаючись на те, що її фінансовий стан не дає змоги виконати вимогу банку, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановив наступні обставини справи. Як вбачається з матеріалів справи, 09.03.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (надалі - позивач/Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір №28.4/А-054.06.2, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 10794,00 доларів США, строком по 09.03.2011 р. Банком прийняті на себе зобов'язання за вищевказаним кредитним договором було виконано в повному обсязі, надано [PERSON] відновлювальну кредитну лінію в доларах США. Проте, [PERSON] зобов'язався у встановлені договором строки щодо повернення кредитних коштів не виконав. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у справі №2610/27576/2012 від 14.12.2012 р. з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 12490,96 доларів США та суму судового збору 998,40грн. В серпні 2014 року ПАТ «Родовід банк» стало відомо, що [PERSON] помер [INFO]. Листом від 01.08.2014 р. №67877 відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві було повідомлено ПАТ «Радовід банк» про те, що згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України від 12.02.2014 р. боржник [PERSON] помер [INFO]. 20.10.2014р. відповідно до вимог 1281 ЦК України ПАТ «Радовід банк» звернувся до Державних нотаріальних контор з вимогами-претензіями щодо погашення суми заборгованості за кредитним договором спадкоємцями. У відповідь, 17.11.2014 р. на адресу ПАТ «Радовід банк» надійшов лист з Двадцять першої державної нотаріальної контори №4586/02-14/109-2013 про те, що 07.03.2013 р. заведена спадкова справа №109-2013 до майна померлого [INFO]. [PERSON], та спадкоємницею є сестра померлого - [PERSON], якій 03.09.2013 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з земельної ділянки площею 0,0600 га по [ADDRESS] 02.12.2014р. Позивачем на адресу спадкоємця [PERSON] було направлено вимогу-претензію №18.1.-11-б.б/7587 про задоволення вимог ПАТ «Родовід банк», в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємець зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі який відповідає його частці у спадщині. Зі спадкової справи №109-2013, відкритої після смерті [PERSON] Двадцять першою Київською державною нотаріальною конторою, судом установлено, що до складу спадкового майна входить придбана за договором купівлі-продажу від 26.06.2009 р. земельна ділянка площею 0,0600 га та будинок загальною площею 91,30 кв/м по [ADDRESS] Згідно з витягом №609 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої відділом Держкомзему у Полтавській області 15.03.2013 р., нормативно-грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки площею 0,0600 га становить 19212,00 грн. (а.с.87). Згідно звіту про оцінку вартості майна від 19.05.2013 р. визначена ринкова вартість житлового будинку загальною площею 91,30 кв/м, розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 300410,00 грн. (триста тисяч чотириста десять гривень) 00коп. без врахування ПДВ (а.с. 76). На ім'я відповідача [PERSON] державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори 03.09.2013 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За вказаним свідоцтвом оцінка спадкового майна становить 300410,00 грн. (а.с.90). Також, ім'я відповідача [PERSON] державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори 03.09.2013 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. За вказаним свідоцтвом оцінка спадкового майна становить 19212,00 грн. (а.с.92 об.). В порядку ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Належними та допустимими доказами кредитний договір №28.4/А-054.06.2 від 09.03.2006 р. не спростований. Відповідно до приписів ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом установлено, що відповідач [PERSON] подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], тим самим виразила волю на прийняття спадщини та фактично набула право володіння і користування спадковим майном, що врегульовано положеннями ст. 1269 ЦК України. За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Судом установлено, що станом на час прийняття відповідачем спадщини, вартість спадкового майна сукупно становила 319622,00 грн. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідач як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи докази сплати відповідачем зобов'язань спадкодавця перед АТ «ОТП Банк» в сумі 72096,26 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку за 29.11.2013 р., суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача, як спадкоємця [PERSON], заборгованості по кредитним зобов'язанням в сумі 188309,04 грн., не перевищують вартості одержаного у спадщину майна, а тому вимоги кредитора підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при зверненні до суду в розмірі 1883,09 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved