Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 15 травня 2015 року помер її дядько [PERSON] На території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - земельна ділянка. Позивач є спадкоємицею за правом представлення, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку, який був виданий дядькові, втрачений. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області та Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не зявилися, надали суду письмові клопотання, у яких просили справу розглянути без їх участі, зазначивши, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Хмельницької області до суду не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. \~\~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши позиції представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-БВ № 249505, виданим Борисівською сільською радою 15 травня 2015 року. Як вбачається з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21 січня 2016 року № 01-26/46, за життя [PERSON]отримав державний акт на право\~\~приватної власності на\~\~земельну ділянку площею 1,56 га на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької серії ЯЕ № 306534. Позивач у відповідності до ч. 3 ст. 1266 ЦК України є спадкоємицею [PERSON] за правом представлення, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті дядька, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії II-ВЛ № 336203, актовим записом про народження [PERSON] № 3, виданим 11 січня 1954 року, відновленим актовим записом про народження матері позивача [PERSON] № 9 від 16 січня 1968 року, свідоцтвом про смерть останньої серії I-ВЛ № 422187, виданим Новоєгорівською сільською радою Дворічанського району Харківської області, витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 03 листопада 2015 року № 41996791, виданим [PERSON] державною нотаріальною конторою. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Таким чином, позивач є спадкоємицею за правом представлення після смерті дядька, прийняла спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з втратою державного акта на право власності на земельну ділянку. Втрата державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на імя [PERSON], підтверджується оголошенням в газеті «Зоря Надгориння», випуск від 15 вересня 2016 року. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування. \~\~\~ На підставі ст.ст. 392, 1225, 1266 ЦК України,

Outcome: approved