Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 15 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5838505, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 169 500,00 доларів США, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. Відповідач у свою чергу, починаючи з 24 лютого 2013 року, повністю припинив виконання на себе зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом. 16 вересня 2013 року позивач направив відповідачу рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, але відповідачем дана вимога не була виконана, у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 19 листопада 2013 року складає 209 137,87 доларів США та еквівалент 14 184,70 доларів США та 122 350,00 гривень. Враховуючи вищезазначені обставини, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість за кредитним договором, та судові витрати, понесені позивачем у даній справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду даної справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, заяв про її відкладення не надав. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторони відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наївність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними с докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 15 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5838505, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 169 500,00 USD на умовах цього договору, а позичальник цього договору зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором. Банк свої зобов'язання по договору виконав, позичальник, в свою чергу, отримав те, на що розраховував - грошові кошти. Відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором №5838505 в частині повернення суми кредиту та щомісячної сплати відсотків за користування кредитом не виконав, у зв'язку з чим станом на 19 листопада 2013 року виникла заборгованість, у розмірі 209 137,87 доларів США (двісті дев'ять тисяч сто тридцять сім доларів США вісімдесят сім центів), еквівалент 14 184,70 доларів США (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят чотири долари США сімдесят центів), та 122 350,00 (сто двадцять дві тисячі триста п'ятдесят гривень) гривень з яких: - заборгованість за сумою кредиту - 142 863,51 доларів США (сто сорок дві тисячі вісімсот шістдесят три долари США п'ятдесят один цент); - заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом - 66 274,36 доларів США (шістдесят шість тисяч двісті сімдесят чотири долари США тридцять шість центів); - сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором -12 489,70 долари США (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят дев'ять доларів США сімдесят центів); - сума штрафу за порушення обов'язків кредитного договору - еквівалент 1 695доларів США (одна тисяча шістсот дев'яносто п'ять доларів США); - сума штрафу за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування - 122 350,00 гривень (сто двадцять дві тисячі триста п'ятдесят гривень). Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами Цивільного кодексу (ЦК) України, умовами кредитного договору № 5838505 від 15 листопада 2007 року. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до п. 3.2.1 кредитного договору №5838505 позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розміри та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у Додатку № 1, який підписується сторонами, та є невідємною частиною цього договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п. 3.5.7. кредитного договору № 5838505 банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом з розрахованими процентами, а позичальник, відповідно, зобов'язаний виконати таку вимогу банку у випадках, передбачених договорами, якими забезпечуються виконання зобов'язань позичальника за цим договором у разі порушення чи невиконання зобов'язань перед банком. Відповідно до вимог кредитного договору на адресу відповідача рекомендованим листом позивач надіслав вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та проценти за користування кредитом від 15 листопада 2007 року (а.с. 29). Пунктом 4.3.5. кредитного договору при отриманні від банку вимоги про дострокове повернення кредиту позичальник зобов'язується повернути кредит в повному обсязі достроково разом із розрахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями в порядку і строки, передбачені цим договором. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, таким чином ніяких порушень з боку банку немає та відповідачеві було про це відомо. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України договір, укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Відповідач, зі свого боку погодився з такими умовами договору, підписавши кредитний договір особисто. Договір про надання кредиту укладається на власний розсуд кредитора і позичальника та з урахуванням вимог цивільного, банківського законодавства та вказаних правил. Відповідно до Статуту ПАТ «ПУМБ» (а.с. 47-51) публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Отже, зупинивши свій вибір на ПАТ «ПУМБ», відповідач погодився на умови про надання кредиту як такий, що його влаштовував. Банк не примушував, не нав'язував своїх послуг відповідачеві та не вимагав укладення договору. Це була ініціатива особисто відповідача. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з того, що позивач та банк всі передбачені договором сторін умови виконав в повному обсязі, відповідач укладав кредитний договір та приймав кошти і зобов'язувався його виконати у відповідності до норм чинного законодавства, тому відповідач мав можливість виконати умови договору і повернути кредит позивачу, але без поважних причин цього не зробив. При таких обставинах суд вважає доведеними обставини позову, а тому можливим їх задоволення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. Оцінюючи всі докази, досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав в повному обсязі, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 5838505 від 15 листопада 2007 року у розмірі 209 137,87 доларів США, еквівалент 14 184,70 доларів США, та 122 350,00 гривень, тим самим задовольнивши вимоги позивача в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати зі сплати державного мита при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 1700, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved