Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог представник заявника посилався на те, що розгляд справи відбувся без належного повідомлення відповідача, а отже вона не знала про ініційований позов і була позбавлена можливості спростувати твердження [PERSON] та вжити заходів до захисту своїх прав. У зв`язку з наведеним представник [PERSON] просив визнати причини пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення поважними, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник заявника в судовому засіданні підтримала подану заяву, при цьому зазначила, що [PERSON] не бажає розлучатися, а суд при прийнятті рішення не врахував інтереси дітей подружжя та не вжив заходів до збереження шлюбу. Представник [PERSON] , зі слів свого довірителя, категорично заперечував факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] та налагодження стосунків, які б свідчили про безпідставність позову і можливість збереження сім`ї. З приводу ж інтересів дітей зазначив, що факт перебування у шлюбі чи його розірвання ніяким чином не впливають на обов`язки батька утримувати дітей. У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В судовому засіданні обговорено питання можливості розгляду заяви за відсутності [PERSON] та [PERSON] за участі їх представників. З огляду на положення ст. 287 ЦПК України та позицію представників сторін, суд вважає можливим розгляд заяви про перегляд заочного рішення за відсутності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово викликалася в судові засідання шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання (а.с.17, 22). Більше того, за інформацією відображеною в рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень [PERSON] отримувала виклики до суду особисто. Вказана обставина не спростована жодним належним та допустимим доказом в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасниками справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За правилами ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання. Таким чином, судом встановлено, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2020 року було винесено без участі відповідача оскільки остання не з`явилася в судове засідання, свідомо ігноруючи виклики до суду та не надаючи підтвердження поважності причини неявки в судові засідання. Крім того, заява [PERSON] не містить посилань на жоден належний та допустимий доказ який має істотне значення для правильного вирішення справи і який міг би бути підставою для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку. У відповідності до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На думку суду, сама лише відсутність бажання розлучатися виказана заявником в засіданні про перегляд заочного рішення про розірвання шлюбу не свідчить про особливі і непереборні обставини та не може бути виправданою підставою для скасування заочного рішення і порушення принципу правової визначеності. За таких обставин суд не знаходить законних підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Outcome: dismissed