Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У вересні 2021 року заявник звернулася до Печерського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин та просить встановити, що [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Яковлівка Ясинуватського району Донецької області, є дочкою: [PERSON] , [INFO] та онукою: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви заявник вказує, що [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , звертаюся до суду із відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин зі своїм батьком та бабусею та дідусем по батьковій лінії. [PERSON] (дівоче прізвище « [PERSON] »), [INFO] в с. Яковлівка Ясинуватського району, Донецької області, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.09.1976 року, батьком якої є [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 06.11.1999 року позивач отримала прізвище « [PERSON] », дівоче прізвище « [PERSON] ». Так, відповідно до рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 10.10.2007 року у справі № 2о-139/2007р., яким було визнано факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] є сином: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви про відмову від частки у спадщині на користь онуки спадкодавців [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] було складено заповіт на корись [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним заповітом від 10.10.2006 р. реєстровий № 4242. Крім того, [PERSON] , [INFO] також було здійснено заповіт на користь [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним заповітом від 12.12.2008 р. реєстровий № 3602. На даний час, нотаріус не може видати свідоцтво на спадщину без підтвердження родинних відносин між батьком, бабусею та дідусем. Таким чином, відповідно до наданих доказів [PERSON] , [INFO] є дочкою: [PERSON] , [INFO] та онукою: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Встановлення юридичного факту про підтвердження родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадщини та підтвердження родинних відносин. З огляду на зазначене вище, заявник звернулась до суду з цією заявою про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою судді від 28.09.2021 року у справі відкрито провадження. Заявник в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити подану заяву. Заінтересована особа в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, заяв, клопотань до суду не подавали. Разом з цим, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника та ухвалити рішення в межах законодавства. Суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників, які беруть участь у справі. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суддя приходить до наступного. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, зокрема у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок необхідно розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Тому, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. У зв`язку з вищенаведеним суд зазначає, що документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. З обставин викладених в заяві та письмових доказів доданих до неї дійсно вбачається, що заявниця є донькою [PERSON] , який є сином [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що встановлено рішенням суду, що свідчить про те, що [PERSON] є онучкою [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначені родинні відносини підтверджуються наступними письмовими доказами, а саме: копією паспорта та копію РНКОПП [PERSON] , копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виданій [PERSON] , копії свідоцтва про народження, що підтверджує, що заявник є донькою [PERSON] та мати [PERSON] , копії свідоцтва про одруження [PERSON] , копії рішення Куйбишевського районного суду Донецької області, копії посвідки про народження [PERSON] , копії свідоцтва про народження [PERSON] , копії свідоцтва про народження [PERSON] , копією свідоцтва про свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] , копії заяви [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] , копії свідоцтва про смерть [PERSON] , копії свідоцтва про смерть [PERSON] , копією заповіта [PERSON] , копією заповіта [PERSON] . Заявник вказує на те, що встановлення факту родинних відносин їй необхідно для підтвердження своїх родинних зав`язків та уникнення розбіжностей при оформленні у майбутньому спадкових справ та інших документів. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 (Далі - Наказ), а саме п.2.13.1 передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16 Наказу, зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2.16.7 Наказу, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved