Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 28 квітня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого в ТзДВ «СК «Київ Ре» згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності за полісом № АС/9420262 від 13 лютого 2014 року транспортного засобу - автомобіля «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля «Mitsubishi» державний номерний знак [NUMBER], яким здійснював керівництво гр. [PERSON] Винним у здійсненні ДТП був визнаний водій автомобіля «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] - відповідач [PERSON]. Звернувшись до страхової компанії в порядку та строки, визначені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», гр. [PERSON] 12 серпня 2014 року отримав страхове відшкодування в розмірі 2 105,34 грн. Оскільки відповідач [PERSON] не повідомила ТзДВ «СК «Київ Ре» у визначені ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строки та порядку страхову компанію про настання страхового випадку, просив стягнути в порядку регресу з останньої, виходячи з положень ст. 38 зазначеного закону, суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 2 105,34 грн., 600,00 грн. витрат на проведення товарознавчого дослідження, а також судовий збір - 243,60 грн. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 35). Відповідач, яка повідомлялась в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 28 квітня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого в ТзДВ «СК «Київ Ре» згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності за полісом № АС/9420262 від 13 лютого 2014 року транспортного засобу - автомобіля «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля «Mitsubishi» державний номерний знак [NUMBER], яким здійснював керівництво гр. [PERSON] (а.с. 5, 10, 11). Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2014 року винним у порушенні Правил дорожнього руху, що, як наслідок, потягло за собою настання даної дорожньо-транспортної пригоди, визнано водія автомобіля «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] (а.с. 12). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та враховуючи, що вищевказана постанова суду на даний час не скасована і набрала чинності, суд дійшов до висновку про те, що позивач звільнений від доказування обставин події, що стала приводом для звернення до суду з цим позовом. Дана дорожньо-транспортна пригода ТзДВ «СК «Київ Ре» була визнана страховим випадком, після чого 12 серпня 2014 року останньою в порядку, визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» гр. [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 2 105,34 грн. (а.с. 13-15). Згідно ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачем повідомлення позивача щодо настання страхової події здійснено не було. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач належним чином довів свої позовні вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача 2 105,34 грн., в зв'язку з чим вони підлягають задоволенню. Ц цієї ж точки зору, на думку суду, в порядку ст. 22 ЦК України слід стягнути з відповідача на користь страхової компанії 600,00 грн., сплачених нею за складання звіту № 103/04/14 від 29 квітня 2014 року про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу, котрий був прийнятий судом до уваги та покладений в основу судового рішення (а.с. 13, 16-23). Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 88, 89 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, ст. ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 61, 81, 88, 89, 169, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved