Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою, зареєстрований 25 травня 2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №319. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначив, що з 25 травня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них відсутні взаєморозуміння, різні точки зору на життя, суттєві розбіжності щодо сімейно-подружніх відносин, постійно виникають конфліктні ситуації, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо з 2015 року, подальше збереження шлюбу вважає неможливим, строк на примирення не потрібен, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. 24 вересня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду через канцелярію надійшла заява від позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала до суду через канцелярію заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позовної заяви не заперечувала. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з нею. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 25 травня 2012 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданим 25 травня 2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №319. Під час державної реєстрації позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05 вересня 2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.12), малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17 лютого 2015 року відділом ЗАЦС адміністрації муніципального району «Борисовський район» Бєлгородської області, наданим позивачем у перекладі нотаріально засвідченій копії (а.с.13-15). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя, наявність суттєвих розбіжностей щодо сімейно-подружніх відносин, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з 2015 року, після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з відповідачкаою. За змістом ч.1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просила змінити прізвище на дошлюбне, тому суд відновлює її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved