Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що із 27 квітня 2013 року вона перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Шлюб не склався, відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої моральнопсихологічної атмосфери. З ініціативи відповідача у сім`ї постійно відбуваються сварки, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Позивач вважає, що за таких умов шлюб носить формальний характер і його збереження є недоцільним. Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. У подальшому після наданого судом строку для примирення у судове засідання не з`явилася, 26 квітня 2021 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив. Разом з тим, заявляв клопотання про надання строку для примирення. У подальшому у судовому засіданні пояснив, що стосунки між ним та позивачем покращилися, однак збереження шлюбу є недоцільним. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 27 квітня 2013 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 184. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України). Частинами третьою та четвертою статті 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~статтею 111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З метою збереження сім`ї, враховуючи клопотання сторони відповідача, суд ухвалою від 11 березня 2021 року надав сторонам строк для на примирення до 12 квітня 2021 року. Разом з тим, вжиті судом заходи позитивних результатів не дали, позивач свого стійкого наміру розірвати шлюб не змінила. Відповідач у судовому засіданні на збереженні сім`ї не наполягав. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить правам та інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved