Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником житлового будинку № 1, що розташований у с. Сергіївка Покровського району Донецької області, провулок Луговий. Вищевказаний будинок належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.11.2017р. приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], яким вона постійно користується. Однак у належному їй домі зареєстрована також й відповідачка племінниця колишніх власників будинку. При продажі квартири продавці зобовязалися сплатити заборгованість з комунальних послуг, знятися з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають в будинку, звільнити будинок від речей, вилучити ключі від будинку в осіб, які їх мали. Відповідачка з реєстраційного обліку не знялася, чим порушує її права як власниці будинку. Підставою припинення права власності є відчуження власником свого майна. Враховуючи ту обставину, що право на проживання відповідачки втрачено, а також не використання нею житлового будинку для проживання, відсутністю в будинку її речей, вважає, що відповідачка втратила право користування житловим будинком. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позов не подала. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником житлового будинку № 1 по провулку Луговий в селі Сергіївка Покровського району Донецької області, який належить їй на підставі договору купівлі-продажу будинку, укладеному 23.11.2017р. між нею та [PERSON] і [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 6457 (а.с.10-11). Право власності на вище зазначений житловий будинок зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.11.2017р. за № 104871625 (а.с. 12). Отже, позивачка у встановленому законом порядку набула право власності на спірний житловий будинок. [PERSON] є племінницею [PERSON] і [PERSON] Відповідно до довідки Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області № 1015 від 26.12.2017р. відповідачка [PERSON] зареєстрована в житловому будинку № 1 по провулку Луговий в селі Сергіївка Покровського району Донецької області по теперішній час (а.с.7). Відповідно до акта депутата Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області від 26.12.2017р. відповідачка [PERSON] зареєстрована в житловому будинку № 1 по провулку Луговий в селі Сергіївка Покровського району Донецької області, але фактично за місцем реєстрації ніколи не проживала (а.с.8). Згідно п.9 договору купівлі-продажу будинку продавці зобовязані сплатити заборгованість з комунальних послуг, знятися з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають в будинку, звільнити будинок від речей, вилучити ключі від будинку в осіб, які їх мали. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У звязку з тим, що право власності на спірний житловий будинок за договором купівлі-продажу будинку 23.11.2017р. перейшло до позивачки, відповідачка втратила право користування ним. За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивачки порушено відповідачкою, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. ст.317 ч.1, 319 ч.1, 391 ч.1 ЦК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved