Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

У грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, яку 9 липня 2019 року уточнила та остаточно просила усунути перешкоду у здійснення [PERSON] права користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , співвласником якої є [PERSON] , шляхом зняття з реєстрації за місцем проживання [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Проте, відповідач фактично не проживає за вказаною адресою з 2002 року, а проживає в Австралії і не має доходів в Україні. Позивач вважає, що збереження реєстрації місця проживання відповідача за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу в користування квартирою, співвласником якої є позивач та в якій позивач зареєстрований і фактично проживає, вона не може отримати житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг внаслідок того, що місце проживання відповідача зареєстроване за тією ж адресою, за якою зареєстрована і фактично проживає позивач. З 2002 року відповідач фактично не бере участь у витратах на утримання квартири, співвласником якої він є та в якій зареєстроване його місце проживання. Звернувшись до Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, позивач отримала роз`яснення, що їй не може бути призначено субсидію, якщо протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, член домогосподарства або член сім`ї особи зі складу домогосподарства: не має доходів, які враховуються при призначення житлової субсидії і сукупно більше 60 днів перебуває за межами території України. Таким чином, позивач не має можливості отримати житлову субсидію, що є перешкодою у користуванні квартирою. Тому, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву з проханням задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та слухати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений на веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року про відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11 квітня 1994 року (а.с. 8), та зареєстровані у вказаній вище квартирі. Проте, громадянин [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , фактично не проживає з 2002 року, що підтверджується актом про не проживання від 10 грудня 2018 року (а.с.10). 14 грудня 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради з заявою щодо призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг управління соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради (а.с. 11). Відповіддю Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради № 18/776 від 21.12.2018 року, відмовлено у призначенні субсидії, та повідомлено, що житлова субсидія відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, не призначається якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді за інформацією ДФС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії. Крім того, житлову субсидію за рішенням комісії не може бути призначено у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім`ї особи із складу домогосподарства доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії, були такими, що зазначені в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, і такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадку, зазначеного в абзаці четвертому пункту 7 цього Положення, а також якщо працездатні особи в період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, документально підтвердили шляхом надання легалізованих в Україні документів набуття страхового стажу в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення, перелік яких розміщується на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування або навчання за кордоном, що підтверджується відповідними документами (а.с. 27-28). Відповідно до ч. 7 ст. 319 ЦК України, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами ст. ст. 16, 386 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що реєстрація місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , чинить перешкоду [PERSON] у користуванні нерухомим майном, а саме: отриманні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Давши належну оцінку цим обставинам, виходячи із вище зазначених норм права, суд дійшов висновку, що [PERSON] може бути знятий з реєстраційного обліку із квартири [ADDRESS] , що не буде порушувати його права та інтереси як співвласника даної квартири, та усунить перешкоду [PERSON] у користуванні житловим приміщенням, а саме в отриманні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved