Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 01 липня 2000 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 273, зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] в сторін народилася дитина - син [PERSON]. Посилалась, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, обов'язки з ведення сумісного господарства та виховання дитини. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з вересня 2014 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, спільного бюджету не мають, примирення вважає неможливим. Також просила стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з вересня 2014 року, мешкають окремо один від одного, спільного бюджету та господарства не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони проживають нарізно, спільного бюджету не мають, дитина проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, матеріальне становище дитини і відповідача, який аліментних зобов'язань не має, не є інвалідом, є працездатною особою, у силу ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви та до досягнення нею повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved