Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

у грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та з уточненими вимогами до Комунального підприємства «Київський іподром» про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, в якому просив скасувати наказ № 74-к від 06.11.2018 року про звільнення з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, поновити його на роботі у Комунальному підприємстві «Київський іподром» на посаді наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 з 07.11.2018 року; стягнути з Комунального підприємства «Київський іподром» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 08.11.2018 року; стягнути з Комунального підприємства «Київський іподром» на його користь компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.10.2016 року працював на посаді наїзника виробничого відділу на Комунальному підприємстві «Київський іподром». Відповідно до наказу № 62-К від 01.10.2018 року на період лікарняного бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 [PERSON] його було призначено виконуючим обов'язки бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10. Наказом директора КП «Київський іподром» № 97-А від 02.10.2018 року «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» та наказом директора КП «Київський іподром» № 104-А від 22.10.2018 року «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» було зазначено, що виконуючий обов'язки бригадира-наїзника [PERSON] з працівниками тренувального відділення № 10 в зазначені в наказах строки повинен здійснити переміщення підпорядкованих їм коней, тренувального інвентарю, фуражу та інших речей до стайні літ. Ч, відділення № 17. Однак, оскільки він не є матеріально відповідальною особою, коней, тренувальний інвентар, фураж та інші речі не приймав, то дані накази не мав можливості виконати, про що було повідомлено керівництво та неодноразово подано пояснювальні/доповідні записки на ім'я директора КП «Київський іподром» [PERSON] У вказаних записках ним та іншими працівниками тренувального відділення № 10 було звернуто увагу керівництва на те, що серед коней та іншого інвентарю, що розташовані у стайні літ. Ц, наявні не тільки ті, що належать КП «Київський іподром», а є приватними, згода їх власників на переміщення відсутня, а стайня літ. Ч, відділення № 17, є непридатною не тільки для утримання тварин та зберігання речей, а для нормальної роботи працівників КП «Київський іподром». Однак, наказом № 68-к від 19.10.2018 року йому було оголошено догану у зв'язку з порушенням ним трудового договору та посадової інструкції наїзника виробничого відділу, котра була ним оскаржена до комісії по трудових спорах, наказом № 74-к від 06.11.2018 року - звільнено за порушення ним трудового договору та посадової інструкції наїзника виробничого відділу. До того ж, зазначив, що працівниками тренувального відділення № 10 КП «Київський іподром» направлялись звернення до Голови Київської міської профспілки працівників АПК О. Лопати, у відповідь на які було отримано лист-відповідь № 79 від 16.11.2018 року про те, що в ході виїзної перевірки було виявлено ряд порушень, а саме: не дотримання роботодавцем умов організації робочого місця для працівників; не забезпечення працівників умовами, засобами предметами праці необхідними для здійснення трудового процесу; наявні порушення правил протипожежної безпеки, які несуть загрозу здоров'ю і життю працівників та коней. За результатами проведеної перевірки, комісія звернулась до директора КП «Київський іподром» [PERSON] з вимогою термінового усунення вищезгаданих порушень. Також працівниками тренувального відділення № 10 КП «Київський іподром» було подано заяву щодо неправомірних дій з боку керівництва КП «Київський іподром» до Голосіївського районного управління поліції, яку було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12017100010007691. Вказав, що жодних порушень трудового договору та посадової інструкції наїзника виробничого відділу не вчиняв, в той час як КП «Київський іподром» в порушення п. 1.1. трудового договору не забезпечило йому умови праці, необхідні для виконання роботи. Тому, оскільки вважає свої права порушеними, змушений звернутись до суду за їх захистом. Крім того, вважав, що КП «Київський іподром» своїми незаконними діями позбавило його гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти собі, своїй сім'ї та малолітній дитині на життя, що призвело до його моральних переживань, він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя собі, своїй сім'ї та малолітній дитині, що також негативно відобразилось на його здоров'ї. Тому в силу положень ст. 2371 КЗпП України, просив стягнути на його користь у відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн. Ухвалою суду від 11.12.2018 року було відкрито провадження у даній справі (а.с. 36-37). КП «Київський іподром» подало до суду відзив, в якому просило відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Вказало, що КП «Київський іподром» не визнаються в повному обсязі вимоги, викладені в позовній заяві [PERSON], проте, обставини, викладені в тексті позовної заяви, визнаються частково. Зазначило про те, що 01.10.2018 року у зв'язку з виробничою необхідністю на період тимчасової непрацездатності [PERSON] виконання обов'язків бригадира наїзника виробничого відділу було покладено на наїзника виробничого відділу [PERSON] з 01.10.2018 року, про що був виданий наказ № 62-к від 01.10.2018 року. Підставою для наказу була заява [PERSON] У виробничих потребах при проведенні ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц, з метою раціонального розміщення коней по території іподрому, був виданий наказ № 97-А від 02.10.2018 року, яким наказано виконуючому обов'язки бригадира-наїзника [PERSON] з працівниками 10-го тренувального відділення ([PERSON], [PERSON]) в строк до 05.10.2018 року включно здійснити переміщення підпорядкованих їм коней, тренувального інвентарю, фуражу та інших речей до стайні літ. Ч, відділення № 17. Забезпечення виконання наказу було покладено на начальника виробничого відділу [PERSON] Станом на 08.10.2018 року наказ № 97-а від 02.10.2018 року не був виконаний, про що на ім'я директора була подана доповідна записка [PERSON], в якій також зазначено про те, що [PERSON] відмовився виконувати наказ, пояснюючи тим, що він не є бригадиром, коней не приймав та не є матеріально відповідальною особою. У зв'язку з невиконанням наказу № 97-а від 02.10.2018 року був виданий наказ № 100-А від 10.10.2018 року щодо проведення службової перевірки, у зв'язку з чим була створена комісія. Пояснювальна записка [PERSON] від 12.10.2018 року не містила відомостей, які давали б підстави вважати поважними причини невиконання наказу. За результатами перевірки комісія дійшла висновку, що наїзник виробничого відділу [PERSON] порушив п. п. 2.2.4 та 2.2.8 трудового договору з працівником, а також ворушив п. 2.15 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром», у зв'язку з чим несе відповідальність згідно п. 4.1. та п. 4.4 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром», про що був складений висновок службової перевірки від 16.10.2018 року. 19.10.2018 року у зв'язку з порушенням п. 2.2.4 та п. 2.2.8 трудового договору з працівником від 30.09.2016 року № 53, п. 2.15 Посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» від 30.09.2016 року, та відповідно до статей 147-149 КЗпП України [PERSON] було оголошено догану за невиконання наказу директора КП «Київський іподром» від 02.10.2018 року № 97-А про що також був виданий відповідний наказ № 68-К від 19.10.2018 року. Наказ про накладене дисциплінарне стягнення [PERSON] у встановленому законом порядку не оскаржив. Оскільки виробнича необхідність в проведенні ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц була необхідна, директором КП «Київський іподром» 22.10.2018 року видано наказ №104-А, яким знову наказано виконуючому обов'язки бригадира-наїзника [PERSON] з працівниками 10-го тренувального відділення ([PERSON], [PERSON]) в строк вже до 26.10.2018 року включно здійснити переміщення підпорядкованих їм коней, тренувального інвентарю, фуражу та інших речей до стайні літ. Ч відділення № 17. Забезпечення виконання наказу було покладено на начальника виробничого відділу [PERSON] 29.10.2018 року начальник виробничого відділу [PERSON] доповів, що наказ № 104-А від 22.10.2018 року «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» не виконаний. На підставі наказу № 106-А від 30.10.2018 року з метою проведення службової перевірки за фактом надходження доповідної від начальника виробничого відділу КП «Київський іподром» [PERSON] щодо невиконання працівниками 10-го тренувального відділення наказу № 104-А від 22.10.2018 року було створено комісію службової перевірки. Пояснювальна записка [PERSON] від 01.11.2018 року не містила даних, які б давали підстави вважати поважними причини невиконання наказу. За результатами службової перевірки комісія дійшла висновку, що наїзник виробничого відділу [PERSON] знову порушив п. 2.2.4 та 2.2.8 трудового договору з працівником, а також порушив п. 2.15 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром», та несе відповідальність згідно п. 4.1 та п. 4.4 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром». Наказом № 74-К від 06.11.2018 року [PERSON] було звільнено з посади наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» з 07.11.2018 року за систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. 09.11.2018 року [PERSON] звернувся до Комісії по трудових спорах КП «Київський іподром» з заявою, в якій просив визнати незаконним наказ № 74-К від 06.11.2018 року «Про звільнення [PERSON]». На засіданні Комісії по трудових спорах 23.11.2018 року одноголосно було прийняте рішення, що немає підстав вважати незаконним наказ директора КП «Київський іподром» від 06.11.2018 року № 74-К «Про звільнення [PERSON]». Зазначило, що звільнення [PERSON] відбулось у повній відповідності до вимог законодавства (а.с. 61-65). У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити, враховуючи обставини, зазначені у відзиві. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, пояснень не подала. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 6 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 2 ст. 22 КЗпП України визначено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, що з 01.10.2016 року [PERSON] працював на посаді наїзника виробничого відділу на Комунальному підприємстві «Київський іподром» на підставі трудового договору № 53 від 30.09.2016 року (а.с. 9-10). За умовами трудового договору № 53 від 30.09.2016 року [PERSON] зобов'язався виконувати роботу, визначену цим договором, з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку, а Роботодавець - зобов'язався виплачувати Працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для роботи. За цим договором Працівник зобов'язався виконувати всі завдання і обов'язки відповідно до посадової інструкції (Додаток 1). Згідно розділу 1 «Загальні положення» Посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» наїзник виробничого відділу комунального підприємства «Київський іподром» відноситься до категорії «Робітники». Призначення на посаду та звільнення з посади наїзника виробничого відділу комунального підприємства «Київський іподром» здійснюється за наказом директора комунального підприємства «Київський іподром», із дотримання вимог КЗпП України. Наїзник виробничого відділу комунального підприємства «Київський іподром» підпорядковується директору комунального підприємства «Київський іподром», заступнику директора, згідно розподілу функціональних обов'язків, начальнику виробничого відділу та закріпленому за тренвідділенням зоотехніку. Згідно розділу 2 «Завдання та обов'язки» Посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» останній під керівництвом зоотехніка (провідного зоотехніка) проводить тренування коней; щоденно забезпечує належне утримання, годівлю та догляд племінними кіньми; слідкує за ковкою та розчисткою коней; не приймає коней без попереднього огляду разом із зоотехніком (провідним) та ветеринаром, несе відповідальність за прийнятих коней; слідкує за наявністю та зберіганням медикаментів у аптечці; разом із закріпленим зоотехніком складає записку коней для участі у випробуваннях; виконує доручення зоотехніків щодо утримання, годівлі та догляду за кіньми, приймання кормів та їх зберігання; відповідає за якість тренінгу коней; стежить за чистотою та санітарним станом приміщень тренвідділення; несе відповідальність за збереження поголів'я коней та матеріальних цінностей тренвідділення; дотримується правил виїзду та роботи коней на доріжках відповідно до положення; стежить за справністю тренінвентаря, за необхідності ремонтує його; дотримується правил та норм охорони праці та пожежної безпеки, економного витрачання води та електроенергії; проводить щоп'ятниці санітарний день в приміщеннях тренвідділень; виконує інші доручення директора підприємства та заступника директора, згідно розподілу функціональних обов'язків, начальника виробничого відділу, зоотехніка (провідного зоотехніка)(а.с. 11-12). Згідно розділу 3 «Права» Посадової інструкції наїзник виробничого відділу комунального підприємства «Київ іподром» має право: вживати дії для запобігання та усунення випадків будь-яких пору або невідповідностей; отримувати всі передбачені законодавством соціальні гарантії; вимагати сприяння у виконанні своїх посадових обов'язків і здійсненні прав; вимагати створення організаційно-технічних умов, необхідних для виконання посадових обов'язків та надання необхідного обладнання та інвентарю; знайомитися з проектами документів, що стосуються його діяльності; запитувати і отримувати документи, матеріали та інформацію, необхідні для виконання своїх посадових обов'язків і розпоряджень керівництва; підвищувати свою професійну кваліфікацію; повідомляти про виявлені в процесі своєї діяльності порушення і невідповідності і вносити пропозиції щодо їх усунення; ознайомлюватися з документами, що визначають права та обов'язки за займаною посадою; брати участь у комісіях, що створені та діють на комунальному підприємстві «Київський іподром»; брати участь в обговоренні питань, що стосуються виконання його обов'язків; вносити на розгляд керівництва пропозиції щодо покращення роботи, пов'язаної з обов'язками, що передбачені цією посадовою інструкцією; в межах своєї компетенції підписувати та візувати документи. Відповідно до наказу № 62-К від 01.10.2018 року на період лікарняного бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 [PERSON] [PERSON] за його заявою було призначено виконуючим обов'язки бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 (а.с. 17). Наказом № 97-А від 02.10.2018 року директора КП «Київський іподром» у виробничих потребах при проведенні ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц, з метою раціонального розміщення коней по території іподрому, та припинення довготривалих конфліктних ситуацій наказано виконуючому обов'язки бригадира-наїзника [PERSON] з працівниками 10-го тренувального відділення ([PERSON], [PERSON]) в строк до 05.10.2018 року включно здійснити переміщення підпорядкованих їм коней, тренувального інвентарю, фуражу та інших речей до стайні літ. Ч, відділення № 17. Забезпечення виконання наказу було покладено на начальника виробничого відділу [PERSON] (а.с. 67). Згідно доповідної записки [PERSON] (вх. № 172 від 08.10.2018 року) станом на 08.10.2018 року наказ № 97-а від 02.10.2018 року не був виконаний через те, що [PERSON] відмовився виконувати наказ, пояснюючи тим, що він не є бригадиром, коней не приймав та не є матеріально відповідальною особою (а.с. 68). 10.10.20118 року видано наказ № 100-А щодо проведення службової перевірки за фактом надходження доповідної (вх. № 172 від 08.10.2018 року) від начальника виробничого відділу КП «Київський іподром» [PERSON] щодо невиконання працівниками 10-го тренувального відділення наказу № 97-А від 02.10.2018 року «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц», у зв'язку з чим створена комісія (а.с. 69). 12.10.2018 року працівниками тренувального відділення № 10 [PERSON], [PERSON], [PERSON] подана пояснювальна записка (вх. № 176 від 16.10.2018 року) про неможливість виконання наказу № 97-А від 02.10.2018 року «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» з обставин, вкладених ними раніше (а.с. 78). До записки додано додаток на 13-ти аркушах. 16.10.2018 року складено висновок службової перевірки (а.с. 70). Згідно останнього на виконання наказу директора КП «Київський іподром» № 100-А від 10.10.2018 року «Щодо проведення службової перевірки» комісією проведено службову перевірку щодо надходження доповідної (вх. № 172 від 08.10.2018 року) від начальника виробничого відділу КП «Київський іподром» [PERSON] щодо невиконання виконуючим обов'язки бригадира-наїзника 10-го тренувального відділення [PERSON] наказу № 97-А від 02.10.2018 року «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц». В ході перевірки отримані письмові пояснення від працівників 10-го тренувального відділення. Висновок: наїзник виробничого відділу [PERSON] порушив п. п. 2.2.4 та 2.2.8 трудового договору з працівником, а також ворушив п. 2.15 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром», несе відповідальність згідно п. 4.1. та п. 4.4 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром. 19.10.2018 року у зв'язку з порушенням п. 2.2.4 та п. 2.2.8 трудового договору з працівником від 30.09.2016 року № 53, п. 2.15 Посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» від 30.09.2016 року, та відповідно до статей 147-149 КЗпП України [PERSON] було оголошено догану за невиконання наказу директора КП «Київський іподром» від 02.10.2018 року № 97-А про що також був виданий відповідний наказ № 68-К від 19.10.2018 року (а.с. 71). Наказ про накладене дисциплінарне стягнення [PERSON] у встановленому законом порядку оскаржив до Комісії по трудових спорах КП «Київський іподром» (а.с. 35). 22.10.2018 року директором КП «Київський іподром» видано наказ № 104-А, яким наказано виконуючому обов'язки бригадира-наїзника [PERSON] з працівниками 10-го тренувального відділення ([PERSON], [PERSON]) в строк до 26.10.2018 року включно здійснити переміщення підпорядкованих їм коней, тренувального інвентарю, фуражу та інших речей до стайні літ. Ч відділення № 17. Забезпечення виконання наказу було покладено на начальника виробничого відділу [PERSON] (а.с. 30, 72). 24.10.2018 року за вх. № 182 працівниками 10-го тренувального відділення на ім'я директора КП «Київський іподром» подано оповідну записку щодо неможливості виконання наказу № 104-А від 22.10.2018 року та проханням стврорити належні умови для виконання наказу та усунути недоліки, наявні в стайні літ. Ч (а.с. 31-32). 29.10.2018 року начальник виробничого відділу [PERSON] доповів (вх. № 185 від 29.10.2018 року), що наказ № 104-А від 22.10.2018 року «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» не виконаний (а.с. 73). На підставі наказу № 106-А від 30.10.2018 року з метою проведення службової перевірки за фактом надходження доповідної від начальника виробничого відділу КП «Київський іподром» [PERSON] (вх. № 185 від 29.10.2018 року) щодо невиконання працівниками 10-го тренувального відділення наказу № 104-А від 22.10.2018 року було створено комісію службової перевірки (а.с. 74). 01.11.2018 року працівниками тренувального відділення № 10 [PERSON], [PERSON], [PERSON] подана пояснювальна записка (вх. № 187 від 01.11.2018 року) про неможливість виконання наказу № 106-А від 30.10.2018 року «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц» з обставин, вкладених у доповідній записці за вх. № 182 від 24.10.2018 року та через те, що в стайні літ. Ч відсутня необхідна кількість денників для розміщення коней 10 тренвідділення (а.с. 79). 01.11.2018 року складено висновок службової перевірки (а.с. 75). Згідно останнього на виконання наказу директора КП «Київський іподром» № 106-А від 30.10.2018 року «Щодо проведення службової перевірки» комісією проведено службову перевірку щодо надходження доповідної (вх. № 185 від 29.10.2018 року) від начальника виробничого відділу КП «Київський іподром» [PERSON] щодо невиконання виконуючим обов'язки бригадира-наїзника 10-го тренувального відділення [PERSON] наказу № 104-А від 22.10.2018 року «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц». В ході перевірки отримані письмові пояснення від працівників 10-го тренувального відділення. Висновок: наїзник виробничого відділу [PERSON] порушив п. п. 2.2.4 та 2.2.8 трудового договору з працівником, а також ворушив п. 2.15 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром», несе відповідальність згідно п. 4.1. та п. 4.4 посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром. Згідно протоколу № 24 Загальних зборів Первинної профспілкової організації робітників КП «Київський іподром» від 05.11.2018 року згода на звільнення [PERSON] не надана. Наказом № 74-К від 06.11.2018 року [PERSON] було звільнено з посади наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» з 07.11.2018 року за систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 76). Підставою для звільнення слугували: наказ КП «Київський іподром» № 68-К від 19.10.2018 року «Про оголошення догани [PERSON]», наказ директора КП «Київський іподром» № 104-А від 22.10.2018 року «Щодо проведення ремонтних робіт в приміщеннях стайні літ. Ц», наказ директора КП «Київський іподром» № 106-А від 30.10.2018 року «Щодо проведення службової перевірки», пояснення працівників тренувального відділення № 10 від 01.11.2018 року (вх. № 187 від 01.01.2018 року), висновок службової перевірки від 01.11.2018 року. 09.11.2018 року [PERSON] звернувся до Комісії по трудових спорах КП «Київський іподром» з заявою, в якій просив визнати незаконним наказ № 74-К від 06.11.2018 року «Про звільнення [PERSON]». На засіданні Комісії по трудових спорах 23.11.2018 року одноголосно було прийняте рішення, що немає підстав вважати незаконним наказ директора КП «Київський іподром» від 06.11.2018 року № 74-К «Про звільнення [PERSON]» (а.с. 77). Позивач стверджує, що відповідач незаконно звільнив його з роботи. Відповідач наполягає, що звільнення позивача було правомірним. Суд вважає слушними доводи позивача про незаконність наказу про звільнення, виходячи з наступного. Статтею 105 КЗпП України передбачено, що працівники можуть виконувати на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи. У таких випадках проводиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, розмір якої встановлюється на умовах, передбачених у колективному договорі (ч. 2 ст. 105 КЗпП України). Виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від основних трудових обов'язків передбачає заміну іншого працівника, відсутнього у зв'язку з хворобою, відпусткою, відрядженням і з інших причин і за яким відповідно до чинного законодавства зберігається місце роботи (посада). Якщо посадовою інструкцією передбачене виконання обов'язків іншого працівника на час його відсутності, то такі обов'язки належать до його трудової функції і виконуються без видання окремого наказу та без доплати. В інших випадках виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника допускається тільки за згодою працівника та за умови видання відповідного наказу. Як встановлено в ході розгляду справи [PERSON] з його згоди та за його заявою на підставі наказу № 62-К від 01.10.2018 року на період лікарняного бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 [PERSON] [PERSON] був призначений виконуючим обов'язки бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10. Отже, приймаючи до уваги те, що згідно Посадової інструкції наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром» виконання обов'язків іншого працівника на час його відсутності не встановлене, суд надходить до висновку про те, що виконання [PERSON] обов'язків бригадира-наїзника виробничого відділу тренувального відділення № 10 не належать до його трудової функції як наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром». Разом з тим, згідно з чинним законодавством виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своїх основних обов'язків передбачає виконання працівником поряд з основною роботою, передбаченою трудовим договором, додаткових обов'язків іншого, тимчасово відсутнього працівника. Такий спосіб виконання додаткових обов'язків застосовується, коли необхідно замінити працівника (як правило, такої самої категорії персоналу), тимчасово відсутнього у зв'язку з відрядженням, відпусткою, хворобою або з інших причин, за яким згідно з чинним законодавством зберігається місце роботи (посада). Однак, у випадку доручення працівнику виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, що займає вищу посаду, застосовується тимчасове замісництво, яке є специфічним різновидом виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника. У такому випадку тимчасовий замісник, на відміну від працівника, який виконує обов'язки тимчасово відсутнього працівника, на період замісництва звільняється від виконання своїх обов'язків. Отже, на думку суду, в даному випадку мало місце тимчасове замісництво. Частина 6 ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених ст. ст. 147, 148, 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень. За змістом ч. 1 ст. 147 КЗпП України порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2)звільнення. Працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково ( ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року. Трудова дисципліна - це сукупність правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок і встановлюють трудові права та обов'язки сторін трудового договору, а також заохочення за успіхи в роботі та відповідальність за умисне невиконання трудових обов'язків. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Ураховуючи зміст цієї норми у контексті положень ст. 147 КЗпП України, працівник має право оскаржити у суді накладене на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. За приписами ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч. 3 ст. 149 КЗпП України). Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. З матеріалів справи вбачається, що всі матеріали, які були покладені відповідачем в основу звільнення [PERSON] за п. 3 ст. 40 КЗпП України, стосувались його як виконуючого обов'язки бригадира-наїзника виробничого відділу. Разом з тим, проводячи перевірки щодо невиконання [PERSON] наказів директора як виконуючого обов'язки бригадира-наїзника виробничого відділу, звільнення останнього здійснено за невиконання ним обов'язків та умов трудового договору як наїзника виробничого відділу КП «Київський іподром», і це при тому, що останній він з 01.10.2018 року не виконував у зв'язку із тимчасовим замісництвом. Крім того, як у відзиві, так і в ході розгляду справи стороною відповідача не було надано в розпорядження суду доказів у розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України щодо порушення [PERSON] у період тимчасово замісництва обов'язків бригадира-наїзника виробничого відділу. З огляду на вказане, на думку суду, наказ № 74-К від 06.11.2018 року є не конкретизованим, з його тексту не вдається за можливе встановити, який саме проступок допущено [PERSON] як бригадиром-наїзником. Доводи відповідача, що [PERSON] допустив систематичні грубі порушення, що виявилися в неналежному виконанні своїх посадових обов'язків та трудового договору як наїзник, на думку суду, бездоказові. Як зазначає Верховний Суд у справі № 396/1560/16-ц, працівник не може нести дисциплінарну відповідальність за невиконання вимог, які не були доведені йому до виконання, а власник не довів документами, що такі вимоги були працівнику доведені. Крім того, будь-яких пояснень [PERSON] як виконуючий обов'язки бригадира-наїзника виробничого відділу не надавав. До того ж, на що слід ще раз звернути увагу, звільнення є крайнім заходом дисциплінарного покарання. Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягали встановленню судом при вирішенні спору про законність звільнення [PERSON] з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення. Разом із тим, у наказі про звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків не зазначено, яке порушення трудової дисципліни, вчинене [PERSON] після винесення наказу від 19.10.2018 року про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що стало підставою для її звільнення. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за одне й те ж саме порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано одне дисциплінарне стягнення: або догана, або звільнення. Наказ про звільнення за систематичне невиконання посадових обов'язків не підтверджений доказами та суперечать вимогам трудового законодавства. В наказі обов'язково має бути посилання на відповідний документ, який порушив працівник. Такими документами можуть бути: правила внутрішнього розпорядку підприємства, трудовий договір (контракт), колективний договір, посадова інструкція, інструкція з охорони праці тощо. Адже, можливо, те, за що працівника притягують до відповідальності, взагалі не належить до його трудових обов'язків, або ж працівника під розписку не було ознайомлено з документом, пункт чи розділ якого він порушив. Суд, прийшов до висновку, що звільнення позивача на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин трудових обов'язків, було здійснено з порушенням вимог ст. ст. 147, 149 КЗпП України та в порушення п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України без з'ясування причин, з яких позивачем не виконувались трудові обов'язки. Посилання відповідача на власне бажання щодо невиконання наказів директора КП «Київський іподром» не доведені в установленому законом порядку та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи. На думку суду, в розрізі даного спору, враховуючи надані суду докази, судом не вбачається не лише підстав для встановлення систематичності, тобто неодноразовості порушення трудових обов'язків з боку позивача, а й взагалі порушення останнім своїх посадових обов'язків. Відповідно до ст. 235 КЗпП України разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який вирішує трудовий спір. З приводу питання про стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, а якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Згідно з п. 8 цієї Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 п. 8 Порядку). Оскільки, матеріали справи не містять інших доказів доходу позивача, окрім довідки № 29 від 12.11.2018 року (а.с. 14), та відповідач не надав дані, які спростовують останню, суд вважає покласти в основу рішення вказані у зазначеній довідці дані. Отже, на підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.11.2018 року по 02.04.2019 року в розмірі 15 818,62 грн.: 1)1 333,41 грн. (нараховано за вересень 2018 року) + 5 244,69 грн. (нараховано за жовтень 2018 року) / (20 (робочі дні вересень 2018 року) + 22 (робочі дні жовтень 2018 року) = 156,62 грн. - середньоденна заробітна плата; 2)156,62 грн. * 101 (кількість робочих днів з 07.11.2018 року по 02.04.2019 року, з яких: 18 робочих днів за листопад 2018 року, 20 робочих днів за грудень 2018 року, 21 робочий день за січень 2019 року, 20 робочих днів за лютий 2019 року, 20 робочих днів за березень 2019 року, 2 робочих дня за квітень 2019 року). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Щодо вимог про відшкодування 50 000,00 грн. моральної шкоди, то суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди та зокрема її розміру - 50 000.00 грн. за обставин, встановлених судом. Відповідно до положення ст. 237-1 КЗпП України, на яку посилається позивач, відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. На обґрунтування вимог про відшкодування 50 000,00 грн. моральної шкоди, позивач зазначив, що КП «Київський іподром» своїми незаконними діями позбавило його гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти собі, своїй сім'ї та малолітній дитині на життя, що призвело до його моральних переживань, він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя собі, своїй сім'ї та малолітній дитині, що також негативно відобразилось на його здоров'ї Разом із тим, позивачем не надано доказів та не доведено вказаних ним фактів, а саме наявності моральних страждань, погіршення психологічного стану здоров'я, що пов'язано з моральними стражданнями, не доведено, що моральні страждання, спричинені внаслідок порушення його трудових прав. Виходячи із цього, суд вважає, що у задоволенні позову в частині вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial