Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь суму боргу по сплаті за теплопостачання у розмірі 6\~655 грн. 39 коп., а також суму судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову вказав, що з жовтня 2006 року по вересень 2014 року за адресою: [ADDRESS] надавалося теплова енергія. Для обліку нарахувань відкрито особистий рахунок № 802582. Відповідач повинен був сплачувати за надані послуги щомісячно. Однак оплату за ці послуги відповідач здійснював нерегулярно та не в повному обсязі, у звязку з чим, станом на 07.10.2013 року у нього виникла заборгованість у сумі 6\~655 грн. 39 коп. Незважаючи на неодноразові попередження, відповідач відмовляється добровільно сплачувати існуючу заборгованість. Відключити відповідача від системи теплопостачання не виявляється можливим через технічні характеристики системи централізованого опалення. Крім того, позивач уже звертався з заявою про видачу судового наказу, але ухвалою красно гвардійського районного суду м. дніпропетровська від 14.01.2014 року судовий наказ було скасовано, у звязку з чим вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. У судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги не визнає, оскільки заборгованість виникла до моменту придбання ним нерухомості. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У судовому засіданні встановлено, що позивач здійснює послуги теплопостачання до [ADDRESS], у звязку з чим було відкрито особовий рахунок № 802582. Згідно довідки по особовому рахунку заборгованість за теплопостачання станом на 01.10.2014 року складає 6\~655 грн. 39 коп. (а.с.5-6). У звязку з виниклою заборгованістю КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради звернулося до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу. 06.11.2013 року Красногвардійський районним судом м. Дніпропетровська був виданий судовий наказ, яким стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 6655 грн. 39 коп. з відповідача, проте ухвалою суду від 14.01.2014 року даний судовий наказ було скасовано (а.с. 10). У судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] набув права власності на квартиру № 281 у житловому будинку № 22 по вул. Янгеля академіка у м. Дніпропетровську на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 16.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 3870. Позивач визнав той факт, що послуги з теплопостачання можуть надаватися відповідачу з 16.08.2011 року, тобто з моменту оформлення договору купівлі-продажу, і заборгованість попереднього власника квартири за період по 16.08.2011 року не може бути зобовязанням [PERSON], що підтверджується листом КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради від 12.12.2011 року за № 3825 наявним в матеріалах справи. Також, позивач визнав, що заборгованість з теплопостачання по 06.07.2011 року не може бути зобовязанням попереднього власника квартири [PERSON], що підтверджується листом КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради за № 2616. З постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеною державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] вбачається, що заборгованість за теплопостачання по квартирі [ADDRESS] у розмірі 7614 грн. 21 коп. судовим наказом № 2н-564/11 виданого 12.08.2011 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська солідарно стягнута з боржників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП «Теплоенерго». Згідно заяви КП «Теплоенерго» про звернення стягнення заборгованості на заробітну плату на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження направлено за належністю до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Згідно листа КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради від 04.07.2012 року за № 2165 заборгованість [PERSON] за послуги теплопостачання складають 264 грн. 70 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки позивач КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради визнав те, що зобовязання по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання попереднього власника квартири № 281 у житловому будинку 22 по вул. Академіка Янгеля у м. Дніпропетровську за період по 16.08.2011 року у відповідності до ст. 511 ЦК України не створює обовязку для [PERSON]О, тому слід у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, суд вважає що не має підстав в повернені позивачу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed