Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся в суд до відповідачів з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 4-160801/н від 05 серпня 2016 року, який був укладений між КС «Народний кредит» та [PERSON], останньому було видано кредит в сумі 25 000 гривень 00 копійок з платою за користування в розмірі 83,95 % річних, тобто 0,23 % денних від суми залишку по кредиту за кожний день користування кредитом. Строк дії даного кредиту становить 24 фактичних місяців та підписаний 05.08.2016 року, діє по 26.07.2018. В забезпечення Кредитного договору було укладено договір поруки №4-160801/н від 05.08.2016, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями та зобов'язались відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що витікають із кредитного договору №4-160801/н від 05 серпня 2016 року. Згідно з п.1.1 Додаткового договору до Кредитного договору у разі прострочення кредиту та визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком фіксована процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 365% річних тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. Пунктом 5.4.3 передбачена можливість дострокового розірвання кредитного договору у разі невиконання його умов. Ухвалою судді від 11 січня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 02.10.2017 представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, і вона була прийнята судом. З урахуванням збільшення позовних вимог станом на 14.07.2017 заборгованість відповідачів складає 130 882, 98 грн., з яких: -24725,00 грн. - борг по тілу кредиту; -88985,28 грн. - борг по відсоткам; -4810,20 грн. - пеня; -12362,50 грн. - штраф. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність та задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час розгляду справи повідомлені належним чином у порядку, визначеному ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставили. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку сторони позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 4-160801/н від 05 серпня 2016 року, який був укладений між КС «Народний кредит» та [PERSON], останньому було видано кредит в сумі 25 000 гривень 00 копійок з платою за користування в розмірі 83,95 % річних, тобто 0,23 % денних від суми залишку по кредиту за кожний день користування кредитом. 05 серпня 2016 року в забезпечення кредитного договору було укладено договір поруки №4-160801/н від 05.08.2016, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями та зобов'язались відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що витікають із кредитного договору №4-160801/н від 05 серпня 2016 року. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно повертати суму кредиту та нараховані відсотки за кредит, що визначено відповідним графіком розрахунків (додаток 1 до кредитного договору). [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 14.07.2017 має заборгованість в сумі 130 882,98 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачами умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідачі своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, будь-яких доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 76-81 ЦПК України відповідачами не надано і клопотань перед судом про їх витребування не заявлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. З огляду на вищезазначене, сума заборгованості 130 882,98 грн. підлягає стягненню солідарно з відповідачів. З урахуванням задоволення позову, солідарному стягненню з відповідачів також підлягає судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved