Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

У грудні 2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа- [PERSON] , Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Купровська Я.М. про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] 12.02.2015 та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] згідно заповіту, посвідченого 09.09.2011 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ( далі ХМНО) Палєвою О.М. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час підготовки необхідних документів стало відомо, що [PERSON] було укладено договір дарування двокімнатної квартири на користь сусідки [PERSON] Зазначала, що вказаний правочин недійсний з тих підстав, що даний договір не був підписаний дарувальником та в момент його посвідчення не знаходився у нотаріуса. Підпис [PERSON] підроблена невідомими особами. Після звернення до суду відповідач [PERSON] за договором купівлі-продажу № 2927 від 21.12.2016 відчужила спірну квартиру на користь [PERSON] , тому [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, залучивши теперішнього власника до участі у справі в якості 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог ( а.с. 53-55). Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала та стверджувала, що вона проживала в кв. [ADDRESS] , тобто по сусідству з квартирою [PERSON] , часто приходила до нього, допомагала йому під час хвороби, купувала продукти, готувала їжу. На її ім`я він оформляв генеральну довіреність, а коли переїхав в іншу квартиру, а спірну подарував відповідачці. [PERSON] стверджує, що вони з [PERSON] разом їздили до нотаріуса, він самостійно поставив свій підпис на договорі дарування. Чому [PERSON] згодом звернувся до поліції із заявою про те, що жодних договорів на квартиру не підписував, пояснити не може. 3 особа- [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що спірну квартиру придбала у [PERSON] через ріелтера, сплатила п`ять тисяч доларів відповідачу, здійснила ремонт, оскільки квартира знаходилась у незадовільному стані.На даний час жилим приміщенням не користується. 3 особа-приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, за місцем здійснення нотаріальної діяльності, згідно реєстраційного посвідчення. За інформацією Єдиного реєстру нотаріусів [PERSON] тимчасово не діє. Згідно довідки Головного територіального управління юстиції у Харківській області, діяльність нотаріуса тимчасово зупинена, у зв`язку з ухиленням від надання документів для перевірки на підставі наказу від 11.05.2017 № 192/4 ( т.2 а.с. 23). Відповідач та треті особи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на позов. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.01.2017 частково задоволено клопотання позивача, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження у будь-який спосіб квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] ( а.с. 27-28). За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 12.04.2017 накладена заборона на відчуження спірної квартири , що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2016( а.с. 27-28). Ухвалою суду від 06.07.2017 задоволена заява представника позивача про забезпечення доказів та витребувані : з Новобаварського відділу поліції ГУНП в Харківській області матеріали перевірок та інформація про заходи реагування за заявами [PERSON] та [PERSON] за фактами завдання тілесних ушкоджень [PERSON] в квартирі, незаконного заволодіння [PERSON] документами на квартиру , неодноразового незаконного проникнення невідомими особами до квартири [PERSON] , підроблення його підпису на договорі дарування; з Першої Харківської державної нотаріальної контори -витяг зі спадкового реєстру ( спадкові справи), витяг зі спадкового реєстру (заповіти) про звернення спадкоємців із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; у приватних нотаріусів ХМНО Голуб І.В.-інформацію щодо видачі дублікату договору дарування квартири та копії документів, на підставі яких було видано дублікат, у [PERSON] - відомості щодо посвідчення договору дарування квартири; КП «Харківське міськБТІ»- копії матеріалів інвентарної справи ( а.с. 115-118). За клопотанням представника позивача, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.10.2017 призначена по справі судово-почеркознавча експертиза, на час проведення якої зупинено провадження ( а.с. 215-216). Ухвалою суду від 25.01.2019 поновлено провадження по справ ( т. 2 а.с. 64). Суд, вислухавши пояснення сторін, представників позивача, 3 особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. За договором купівлі-продажу від 19.11.1996 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Беседа Т.Д., двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS] належала [PERSON] ( т. 1 а.с. 163-164). Позивач [PERSON] пояснила, що вона знала [PERSON] понад 25 років, вони разом працювали. [PERSON] був аудитором, проживав з сім`єю в районі Салтовки та коли пішов від дружини, попросив позивача надати йому на деякий строк квартиру [ADDRESS] , що їй належала. Оскільки вона мала інше житло і в спірній квартирі не проживала, вони домовились, що [PERSON] подарує зазначену квартиру [PERSON] , а він в подальшому її поверне, оформивши на ім`я позивача заповіт тільки на квартиру. Договір дарування квартири між [PERSON] і [PERSON] посвідчений 11.09.1998 приватним нотаріусом ХМНО Голубом І.В. (а.с.124). В свою чергу [PERSON] оформив заповіт 29.09.2011, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Палєвою О.М., за яким належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] він заповідав [PERSON] , а частини інших квартир своїм донькам ( а.с. 7). Відповідно до ксерокопії паспорту [PERSON] , 1949 року народження, він зареєстрований за адресою спірної квартири з 28.07.2004 ( а.с. 133). В судовому засіданні позивач [PERSON] стверджувала, що приблизно з 2013 сусідка [PERSON] - [PERSON] , яка проживала в квартирі 13 , попросила [PERSON] періодично приходити до нього і готувати їжу, оскільки в її квартирі за борги відключили газ, світло, воду, потім просила залишитися переночувати, але стала проживати і відмовилась виселятись. [PERSON] став помічати, що з квартири пропадають речі, посуд, продукти.Сусіди розповідали, що за його відсутністю [PERSON] приводить незнайомих людей, без його згоди продала гараж, який йому належить і це підтвердив чоловік, що ним користується. Звернення до поліції не привели до позитивних результатів. У червні 2014 відповідач, виходячи з квартири [PERSON] , навмисно залишила відкриті вхідні двері, зайшли незнайомці, побили [PERSON] . Він зателефонував позивачу, яка приїхала, викликала швидку допомогу, поліцію. Звернула увагу на те, що в квартиру було все перевернуто, речі розкидані, сейф розкритий, зникла частина документів. [PERSON] був госпіталізований. Через деякий час, відвідуючи квартиру, застала там [PERSON] з незнайомими чоловіками. Незважаючи на те, що [PERSON] постійно змінював замки, їх ламали, незаконно проникали невідомі, ці факти він разом з позивачем фіксував. У черговий раз , у вересні 2016, [PERSON] з невідомими, у відсутності [PERSON] , проникла до квартири і коли прийшов власник з [PERSON] та викликав поліцію, відповідач пред`явила працівникам поліції ксерокопію договору дарування. За заявою [PERSON] дотепер проводиться досудове слідство . У жовтні 2016 року [PERSON] його знову побили невідомі, він потрапив до лікарні і [INFO] помер . Отже, про існування договору дарування квартири на користь [PERSON] стало відомо позивачу [PERSON] у вересні 2016. Як випливає з довідки Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області від 09.06.2017 № 30/аз/119-65/24-17 , в провадженні слідчого відділу перебувають матеріали кримінального провадження № 12016220500002551 від 12.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України ( за фактом підробки невстановленими особами підпису [PERSON] в договорі дарування ). Потерпіла особа- [PERSON] ( а.с. 88,99). Судом встановлено, що 12.10.2016 [PERSON] звернувся до Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області із заявою, якою повідомив, що він раніше, а саме у червні 2014, вже звертався до міліції з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень та пограбування квартири, але не було здійснено ніяких заходів реагування, тому [PERSON] , яку він вважає причетною до цього, скориставшись ксерокопіями документів на квартиру, вирішила її продати. Побачивши копію договору дарування стверджував, що оцінку майна [PERSON] не замовляв, договір дарування не підписував, просив порушити кримінальне провадження. Згідно інформації Першої Харківської державної нотаріальної контори від 14.11.2016 № 4472/02-14, після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини , а також дочки спадкодавця [PERSON] , [PERSON] ( т. 1 а.с. 9, 146). Відповідно до договору дарування від 12.02.2015 , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 58, [PERSON] безоплатно передав, а [PERSON] прийняла у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 24,9 кв.м., житловою-15 кв.м. ( а.с. 10). В договорі дарування зазначено, що квартира належить дарувальнику на праві приватної власності на підставі виданого 23.01.2015 приватним нотаріусом ХМНО Голубом І.В. дублікату договору дарування квартири На виконання ухвали суду про забезпечення доказів, приватним нотаріусом ХМНО Голубом І.В. надана копія дублікату договору дарування, копія заяви [PERSON] про видачу дублікату правовстановлюючого документу від 23.01.2015, у зв`язку з втратою оригіналу. При цьому, [PERSON] , як зазначено в заяві, стверджував, що оригінал договору дарування квартири не знаходиться на зберіганні у інших осіб. [PERSON] представлено нотаріусу довіреність, посвідчена 18.12.2014 приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], якою [PERSON] уповноважував [PERSON] бути його представником в усіх підприємствах, закладах, установах і організаціях з будь-яких питань, що стосуватимуться його та належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] ( а.с. 125,127). Як стверджувала позивач [PERSON] в судовому засіданні , [PERSON] передав їй на зберігання оригінал договору дарування і технічний паспорт, які були надані суду для огляду ( а.с. 96-98). 05.02.2015 [PERSON] за довіреністю від імені [PERSON] звернулась до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації про надання відповіді для пред`явлення в нотаріальну контору на предмет оформлення відчуження квартири та виготовлення технічного паспорту ( а.с. 167). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено в статті 203 ЦК України, Зокрема, згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недотримання цієї вимоги згідно з частиною першою статті 215 ЦК України є підставою недійсності правочину. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Відповідно до висновків експертів за результатами проведення Харківським НДІ судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів № 13112/13884 від 21.12.2018, на ділянках розташування досліджуваного підпису, рукописного запису у договорі дарування на користь [PERSON] двокімнатної квартири [ADDRESS] , є додаткові штрихи, які виконані пастою іншою за кольором та відтинком. Наведене свідчить про те, що підпис, рукописний запис виконані іншою пастою для кулькових ручок, ніж додаткові штрихи, які є на ділянках їх розташування ( різними пишучими вузлами кулькової ручки). Підпис від імені [PERSON] , рукописний запис « [PERSON] », розташовані у верхньому рядку графи «Підписи сторін» у договорі дарування на користь [PERSON] двокімнатної квартири [ADDRESS] , від 12.02.2015, зареєстрованому приватним нотаріусом [PERSON] , виконані не [PERSON] , а іншою особою ( т. 2 а.с. 42-62). У висновку зазначено, що встановлені розбіжні загальні та окремі ознаки стійкі, суттєві, виходять за межі варіантів у почерку [PERSON] , не є результатом перекручення ним свого почерку і достатні для категоричного висновку про виконання досліджуваного короткого рукописного запису не [PERSON] . Виявлені збіжні загальні та окремі ознаки також стійкі, однак вони відносяться до простих, таких, що легко піддаються імітуванню і, з урахуванням характеру та локалізації встановлених розбіжностей, пояснюються виконанням досліджуваного рукописного запису з наслідуванням почерку [PERSON] . Таким чином, висновок експертів №13112/13884 від 21.12.2018, на який посилається позивач, в обґрунтування своїх вимог, містить категоричний висновок про те, що [PERSON] не підписував оспорюваний правочин. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною першою статті 717 ЦК України встановлено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ст. 236 ЦК України недійсний правочин є недійсним з моменту його вчинення. Матеріали справи свідчать про те, що договір дарування квартири [ADDRESS] , що був укладений 12.02. 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 58 від 12.02.2015 року- є недійсним, оскільки дарувальник [PERSON] не підписував договір дарування та не виявляв бажання розпорядитися своїм майном шляхом дарування квартири. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на проведення експертизи. Як вбачається з листа Харківського НДІ судових експертиз вартість експертизи у розмірі 14300 сплачена [PERSON] ( т. 2 а.с.35-37, 41) При зверненні до суду [PERSON] оплатила судовий збір в сумі 558,20 грн. ( а.с. 2,3). Відповідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено,що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову -на відповідача; у разі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю, судові витрати , які позивач понесла, стягуються з [PERSON] на її користь. На підставі викладеного і

Outcome: approved