Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернулася\~\~до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 15.12.2013 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина за заповітом у виді, зокрема, земельної ділянки площею 0,0110 га, розташованої у м. Житомирі, по пров. Л. Нікуліна, 6. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що реєстрація права власності на земельну ділянку, яка належала померлому, проведена неналежним чином та не є зареєстрованим в Державному земельному кадастрі. Оскільки вона є єдиною спадкоємицею померлого за заповітом, прийняла спадщину, тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0110 га, розташовану у м. Житомирі по пров. Л. Нікуліна, 6, в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] Позивач та представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи в її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача причин неявки до суду не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від завідувача Другої житомирської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 15.12.2013 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 229002, виданого 16.12.2013 року ВДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ у Житомирській області та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 339989, виданого повторно 28.03.1991 року Житомирським міським відділом РАЦС. 26.06.2009 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, яким все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, з чого б таке не складалося та де б воно не знаходилося, а також все те, що він за законом буде мати право, він заповів позивачу. Заповіт був посвідчений державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1-524. Як убачається з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Житомирській області про реєстрацію місця проживання № 001640 від 16.06.2014 року, місце проживання померлого [PERSON] до дня смерті було зареєстрованим за адресою: [INFO], а згідно паспорта позивача з 27.04.1991 року вона має зареєстроване місце проживання за цією ж адресою. Отже, позивач постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, таким чином прийнявши її. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 15.05.2015 року визнано за [PERSON] в порядку спадкування право власності на 29/100 частин двох житлових будинків № 6, що знаходяться в м. Житомирі, пров. Льва Нікуліна. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю сері І-ЖТ № 045543, виданого Виконавчим комітетом Житомирської міської Ради народних депутатів у квітні 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1056, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0110 га по вул. Черняховського, 141-б в м. Житомирі для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, передана йому у власність на підставі рішення Виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів від 23.02.1995 року № 128. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 11.01.1996 року № 12 вул. Черняховського, 141-б була перейменована на пров. Льва Нікуліна, 6. На звернення позивача до Другої житомирської державної нотаріальної контори від 04.02.2015 року про видачу їй свідоцтва про право на спадщину постановою державного нотаріуса Другої житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] від 09.11.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0110 га, що знаходиться в м. Житомирі, по пров. Л. Нікуліна, 6 після померлого [PERSON] у звязку з тим, що реєстрація права власності на вказану земельну ділянку, яка належала померлому, проведена неналежним чином та не є зареєстрованим у Державному земельному кадастрі. Враховуючи, що позивач, яка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину, інших спадкоємців після смерті спадкодавця, які мають обовязкову частку у спадщині та у визначений законом строк прийняли її, судом не встановлено, про що свідчать матеріали спадкової справи № 58/2015, тому за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на вказану вище земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved