Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

у грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу згідно договору позики. В позовні заяві позивач вказав, що 08 лютого 2012 року між ним та відповідачем укладено письмовий договір позики на суму 100000 гривень, які відповідач зобов'язувалась їх повернути до 08 лютого 2015 року, що підтверджується розпискою від 08 лютого 2012 року, написаною відповідачкою власноручно (надалі -розписка 1). 28 листопада 2012 року відповідачка позичила у нього грошові кошти в сумі 5000 доларів США, які зобов'язувалась їх повернути до 28 листопада 2015 року, що підтверджується розпискою від 28 листопада 2012 року написаною відповідачкою власноручно (надалі -розписка2). 15 грудня 2015 року відповідачка повернула йому лише 4000 доларів США за розпискою 2, але решту суми 1000 доларів США не повернула йому до цього часу. 07 квітня 2016 року відповідачка повернула йому лише 70000 гривень, але решту суми не повернула йому до цього часу. Відповідач не виконав зобов'язання за договором позики, тому позивач просить стягнути в її користь з відповідача заборгованість за невиконання договору позики від 08 лютого 2012 року в сумі 30000 гривень та заборгованості за договором позики від 28 листопада 2012 року в розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно відповідно до курсу НБУ станом на день ухвалення рішення у справі. Позивач [PERSON] при подачі позову вказав, що справу розглядати у відсутності позивача. Відповідач [PERSON] подала суду заяву, в якій справу просить розглянути за її відсутності, заперечила проти позову з підстави, що позовні вимоги не визнає, оскільки не має можливості повернути позики, тому просить суд відмовити у їх задоволенні. Суд з врахуванням заяв сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення виходячи із таких підстав. Судом встановлено, що згідно письмового договору позики від 08 лютого 2012 року у формі письмової розписки, [PERSON] отримала від [PERSON] 100000 гривень з зобов'язанням їх повернення до 08 лютого 2015 року. Згідно письмового договору позики від 28 листопада 2012 року у формі письмової розписки, [PERSON] отримала від [PERSON] 5000 доларів США з зобов'язанням їх повернення до 28 листопада 2015 року. Договори позики відповідають вимогам ст.ст. 1046, 1047 ЦК України. Згідно курсу долара США до гривні, встановленого НБУ станом на 16.12.2016 року, офіційний курс 2629,8510 гривень за 100 доларів США. Відповідно до положень ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до положень ст. 545 ЦК України відсутня розписка, яка б підтверджувала виконання відповідачем перед позивачем зобов'язання по договору позики. Відповідно до положень ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно квитанції № 76423 від 29.11.2016 року, позивачем [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 556,60 гривень, які підлягають до стягнення в користь позивача з відповідача в порядку статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved