Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Печерського районного суд м. Києва з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Крюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, рішення Крюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України № 6 від 13 травня 2017 року про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах - визнано протиправним та скасовано. Зазначеною постановою зобов'язано Крюківське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах з 13 лютого 2017 року. У зв'язку з такими діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди на суму 29 802 грн. 76 коп, що проявилась у її душевних стражданнях з приводу неправомірних дій відповідача, а саме у відмові у призначенні пенсії на пільгових умовах, а тому просить задовольнити позовні вимоги у вказаний спосіб. До судового засідання позивач та його представник не з'явився, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Державної казначейської служби України у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача Крюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив про розгляд справи повідомлявся належним чином. Тому, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд визнав можливим розгляд справи за сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, рішення Крюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України № 6 від 13 травня 2017 року про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах - визнано протиправним та скасовано. Крім того, зазначеною постановою Київського апеляційного адміністративного суду зобов'язано Крюківське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «д» ч.1 ст. 13 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» з 13 лютого 2017 року, яка набрала законної сили 10 жовтня 2017 року. Листом від 23 жовтня 2017 року за № 4212/04 відповідач Крюківське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомив позивача про виконання зазначеної постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі 757/736/901/17 про призначення пенсії з 13 лютого 2017 року. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування шкоди за рахунок держави, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Отже, основними елементами для відшкодування моральної шкоди за ст. 1167 ЦК України є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а за ст. 1173 ЦК України - наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Згідно з п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Підставою для стягнення моральної шкоди позивач вказує протиправність, на її думку, дій відповідача Крюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, а саме у відмова про призначення пенсії на пільгових умовах. Внаслідок чого у позивача з'явилась втома, тривога, дискомфорт, приниження честі і гідності. Перенесенні та триваючі страждання нанасли ій моральну шкоду. Разом з цим, в матеріалах справи, позивачем не наведені належні обґрунтування позовних вимог, не наведено доказів та не доведено фактів завдання моральної шкоди, не вказано з яких саме міркувань вона виходила, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, в силу вимог ст.ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, виходячи з встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини сторін, суд дійшов висновку, оскільки позивачем не надано жодного доказу того, що йому завдано моральну шкоду діями відповідача, зокрема, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння чи бездіяльності відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed