Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 14 вересня 2018 року між нею та відповідачем у справі укладено шлюб, зареєстрований в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №454. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2020 по справі №756/15923/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Позивач стверджувала, що на даний час малолітній син [PERSON] мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, з вересня 2020 року [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у його вихованні не приймає. З огляду на зазначене, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віки, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено заявнику десятиденний строк для усунення недоліків. 24 грудня 2020 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 січня 2021 року було відкрито провадження за вищевказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку. 14 вересня 2018 року в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №454 (а.с.19). Від зареєстрованого шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.11.2019 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 25). Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2020 по справі №756/15923/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.30-31) Судом встановлено, що малолітня дитина мешкає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги, для належного забезпечення потреб сина та його розвитку, не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. У матеріалах справи відсутня інформація, що у відповідача є інші діти, окрім [PERSON] , також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , має становити 3 000,00 грн. щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Національним законодавством визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 16 грудня 2020 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 16 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 840,80 грн. в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved