Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

У грудні 2016 \~року [PERSON] звернувся\~ до Ленінського\~ районного суду\~ міста Кіровограда\~ \~з \~цивільним \~позовом , яким просив\~ стягнути\~\~ із\~ Ленінського районного суду\~ м. Кіровограда\~ на\~ його користь , за рахунок коштів\~ державного бюджету,\~\~ майнову\~ шкоду в\~ розмірі 5\~000,00 грн.,\~ моральну шкоду\~\~ в\~ розмірі 10 000,00 грн. , витрати\~\~ на правову\~ допомогу\~ 500,00 грн. ( а.с.1-6).\~ Вважає , що\~ саме\~ Ленінським\~ районним\~ судом\~\~ м. Кіровограда , який\~ прийняв\~ незаконну постанову\~ від\~ 11.02.2015 року , йому\~ завдано шкоди. Ухвалою судді Апеляційного суду \~Кіровоградської області\~ від \~13.01.2017 року у відповідності до ч.1\~ст.108 ЦПК України\~підсудність розгляду зазначеного позову визначено за \~Кіровським районним \~судом м. Кіровограда. 23 листопада 2017 року, за клопотанням позивача\~ залучено\~ до участі\~ в справі\~ в\~ якості співвідповідача\~ - Головне управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області ( а.с.\~ 132, 137). 23.11.2017 року\~ позивач\~ уточнив\~\~ свої\~ вимоги\~ ( а.с. 133)\~ та просив\~ стягнути з відповідачів - Ленінського районного суду міста Кіровограда, \~Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області на його користь , за рахунок\~ коштів державного бюджету,\~\~ майнову\~ шкоду в\~ розмірі 5\~000,00 грн.,\~ моральну шкоду\~\~ в\~ розмірі 10 000,00 грн. , витрати\~\~ на правову\~ допомогу\~ 500,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що постановою Апеляційного суду Кіровоградської області\~\~ 20.05.2015 року\~\~ у \~справі №33/78/45/15 скасовано \~постанову судді \~Ленінського районного суду\~ м. Кіровограда\~\~ \~від 11.02.2015 року \~про притягнення \~[PERSON]\~ до адміністративної відповідальності за\~ ч.1 ст.130 КУпАП\~ ,\~ а\~ адміністративну справу\~\~ на підставі п.1 ч.1 ст. 247\~ КУпАП \~провадженням закрито за відсутності складу\~ адміністративного правопорушення.\~ Саме\~ висновки\~ апеляційного суду\~\~ вказують\~\~ на незаконність\~ постанови Ленінського районного суду\~ міста Кіровограда\~ , та відповідно\~ незаконність\~ притягнення\~\~ його до адміністративної\~ відповідальності\~\~ за\~ ч.1\~ ст. 130 КУпАП. Сама справа\~ слухалася\~ відносно \~нього\~ тривалий\~ час, він\~ змушений\~ був\~\~\~ протягом\~\~ півроку\~ відстоювати\~ свої права , свою невинуватість в\~\~ двох судах , засідання\~ яких тривали\~\~ від 1-ї до 3-х годин. Звертає увагу суду\~ на те, що\~ у\~ нього\~ була тяжко\~\~ хвора мати ,\~ а\~ він\~\~ змушений\~ був\~ залишати\~\~ її без нагляду\~ та нести витрати , пов»язані\~ з її лікуванням, одночасно\~\~ вимушений\~ був\~\~ понести витрати на правову\~ допомогу. Також на його утриманні\~\~ в\~ той\~ час перебував\~ повнолітній син,\~ якому\~ він сплачував\~ аліменти\~\~ на навчання. Вважає, що\~ такими неправомірними діями\~ суду\~\~ йому\~ завдано\~ як\~ майнову , так\~ і\~ моральну шкоду. В ході судового розгляду справи позивач позов підтримав повністю з підстав, викладених в ньому. Від голови Ленінського \~районного суду м.Кіровограда\~ \~надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника від суду та заперечення,\~ в\~ яких\~ у\~ задоволенні\~ заявлених вимог\~\~ просили відмовити\~ ( а.с.\~ 67-69). Співвідповідач- \~Головне управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області, залучений\~\~ за клопотанням позивача ухвалою суду\~ від 23.11.2017 року, \~його представник \~в суді\~ у\~ задоволенні вимог просила відмовити, так\~ як\~ казначейська\~ служба\~ у\~ Кіровоградській\~ області\~\~ не вчиняла\~ відносно\~\~\~ позивача\~\~ неправомірних дій\~\~\~ або бездіяльності , а тому\~ не може нести\~\~ відповідальності\~\~ за дії\~ інших\~ органів\~ влади, створених державою.\~ Безспірне\~ списання\~ коштів\~\~ державного бюджету\~ здійснюється\~ Казначейством, зокрема Державною\~ казначейською службою\~ України, за рахунок\~ і\~ в\~ межах\~ бюджетних\~ призначень, передбачених у державному\~ бюджеті\~ на\~ зазначену\~ мету, а саме\~ за бюджетною\~ програмою 3504030. Прокурор , допущений\~\~ до участі в\~ справі\~\~ також\~ в судовому\~ засіданні\~\~ вказала\~ на безпідставність заявлених вимог\~ до \~\~Головного \~управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області. Заслухавши пояснення\~ позивача, \~представника\~\~ співвідповідача , прокурора, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. З»ясовано, що \~згідно до протоколу про адміністративне правопорушення 17.11.2014 року о 11:15 год. в м. Кіровограді по вул. В.Перспективна, [PERSON] керував автомобілем «Мерседес», д.н.ВА 7010 ВВ, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду в Кіровоградському обласному наркологічному диспансері \~на визначення стану алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків відмовився, чим вчинив порушення вимог \~2.5\~ПДР\~України, за що передбачена відповідальність за ч. 1\~ст. 130 КУпАП \~( а.с. 19). 11.02.2015 року постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1\~ст. 130 КУпАП \~ і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 780,00 грн.(а.с. 7-9). 20.05.2015 року постановою судді судової палати\~\~ у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області \~\~\~задоволено апеляційну скаргу\~ [PERSON] та\~ скасовано постанову\~\~ судді Ленінського районного суду\~ м. Кіровограда\~ від\~ 11.02.2015 року\~ про притягнення\~ [PERSON] до адміністративної відповідальності\~\~ за ч.1\~ ст. 130 КУпАП\~ , а адміністративну справу на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 247 КУпАП\~- провадженням закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення (а.с. 10-13). Рішенням Кіровського районного суду\~ м. Кіровограда\~ від 02.11.2016 року , яке набрало законної сили 22.11.2016 року \~у задоволенні позову [PERSON] до Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено у повному обсязі\~\~ ( а.с. 14-18). На думку позивача, що завдяки незаконному притягненню його \~до адміністративної відповідальності за відсутності в \~його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч.1 ст. 130 КУпАП\~ і стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права на підставі\~ст.1176 ЦК України. \~Суд, який прийняв\~ незаконну постанову , а\~ саме\~ Ленінський районний\~ суд\~ м. Кіровограда\~\~ має\~\~ відшкодувати\~ йому\~ відповідну\~ шкоду.\~ При\~ цьому, оскільки\~\~ суд\~ не\~ має\~ власних коштів\~ та не є розпорядником коштів\~ державного бюджету\~\~ просив\~\~\~ стягнути\~ шкоду\~\~\~\~ із\~\~ відповідачів\~ \~за рахунок\~ коштів\~ державного бюджету. Згідно із частиною першою\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша\~статті 15 ЦК України). Частиною другою\~статті 16 ЦК України\~встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди. Положеннями частин першої, другої, сьомої\~статті 1176 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу, підлягає відшкодуванню на підставі\~Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Статтею 11 вищевказаного\~Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~установлено, що у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно до\~статті 2 цього Закону\~орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор або суд зобов'язані роз'яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди. У разі закриття справи про адміністративне правопорушення слідчий, прокурор або суд зобов'язані на прохання особи письмово повідомити у місячний строк про своє рішення трудовий колектив, в якому працює особа, або за її місцем проживання. Частинами першою та другою\~статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4\~статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями суду, при цьому встановлення розміру відшкодовуваної шкоди, віднесено до компетенції суду, який розглядав справу у першій інстанції, за заявою громадянина. І у випадку незгоди з винесеною ухвалою такого суду особа відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити таку ухвалу до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Згідно зі\~статтею 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до статті\~ 126, 129 Конституції України законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Засобами процесуального контролю є стадія апеляційного оскарження судового рішення та вирішення питання про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Порядок зазначеного визначений процесуальним законодавством України, зокрема КУпАП та Конституцією України і Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Таким чином, на сьогодні чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади», судам розяснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь- який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Доказом незаконних дій судді при здійсненні правосуддя може бути лише обвинувальний вирок стосовно судді, яким повинно бути встановлено незаконність його дій, які вплинули на незаконність судового рішення при розгляді справи про адміністративне правопорушення. За відсутності такого, відповідно і відсутні передбачені ЦК України підстави для цивільно - правової відповідальності як судді, так і самого суду. Крім того, у постанові апеляційного суду Кіровоградської області від 20.05.2015 року також не вказано на умисне порушення суддею норм права чи неналежного ставлення останнім до службових обов'язків. Окрім того, у Висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що предявляються їм у звязку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції. Доречно зазначити також, що статтею 56 Конституції України та ст. 1174 ЦК України закріплено принцип відповідальності держави або місцевого самоврядування за шкоду, завдану юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, яка відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Умовою застосуванням судом цивільно-правової відповідальності за вказаною правовою нормою, яка поширюється на не договірні зобовязання, що виникають із правопорушень (деліктні) правовідносини, є встановлення факту неправомірності рішення, дії чи бездіяльності службової або посадової особи зазначених органів. Сам факт закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення не є безумовною підставою для відшкодування моральної та матеріальної шкоди та не вказує жодним чином на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади. За таких обставин підстави для задоволення позовної заяви [PERSON] відсутні з огляду на недотримання порядку вирішення питання про відшкодування шкоди, установленого\~Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Тому,

Outcome: dismissed