Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У грудні 2013 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Київської міської ради, третя особа Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності у порядку спадкування. На виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києві від 05 лютого 2014 року позивач замінив вказану третю особу на Головне управління юстиції у м. Києві. Позивач зазначила, що 19.01.1999 року була приватизована трикімнатна квартира [ADDRESS] проживаючими у ній мешканцями: [PERSON] [INFO]; її син [PERSON] [INFO]; її донька [PERSON] [INFO]; онуки, діти доньки [PERSON] [INFO];та [PERSON] [INFO]. Отже, після приватизації зазначена квартира стала належати переліченим особам на праві спільної сумісної власності.(а.спад.справи 28) [INFO] помер брат позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею після смерті брата була мати [PERSON], яка і успадкувала 1/5 частину зазначеної квартири. Державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину від 15 листопада 2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-2319. (а.спад.справи 38) Однак після отримання правовстановлюючого документу на спадщину, вона не зареєструвала право власності у БТІ. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 2/5 частин квартири [ADDRESS], з яких 1/5 частини квартири належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1999 року, на яку позивач отримала свідоцтво про право на спадщину від 08 жовтня 2008 року. (а.спад.справи 48) Інша 1/5 частина квартири яка належала матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON], право власності у БТІ, на яку не було зареєстроване. Тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину на цю частину квартири, що прийнята матір'ю як спадщина після смерті сина. Тому враховуючи викладене, просила визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. У поясненнях представників КМР та Головного управління юстиції у м. Києві зазначено, що за відсутності правовстановлюючих документів справу можна вирішити лише судом, тому представники від імені КМР та Головного управління юстиції у м. Києві покладається на розсуд суду та просили розглянути справу у їх відсутності. В судове засідання з'явилась позивач, підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву від 22 травня 2014 року про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву від 26 травня 2014 року про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач Київська міська рада свого представника в судове засідання не направила. Третя особа Головне управління юстиції у м. Києві представника в судове засідання не направила, надала поснення, в якому просили розглянути справу за відсутності їх представника. В поясненнх зазначили, що правовстановлюючі докупменти на спалкове майно, спадкоємцем за законом до нотаріальної контори не подані, оформити спадщину в нотаріальному порядку неможливо. Тому питання про визнання права власності в порядку спадкування може бути вирішено тільки в судовому засіданні. Як вбачається із матеріалів справи 19.01.1999 року була приватизована трикімнатна квартира [ADDRESS] проживаючими у ній мешканцями: [PERSON] [INFO]; її син [PERSON] [INFO]; її донька [PERSON] [INFO]; онуки, діти доньки [PERSON] [INFO]; та [PERSON] [INFO]. Як встановлено судом, після приватизації зазначена квартира стала належати переліченим особам на праві спільної сумісної власності. (а.спад.справи 28) [INFO] помер брат позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею після смерті брата була мати [PERSON], яка і успадкувала 1/5 частину зазначеної квартири. Державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину від 15 листопада 2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-2319. (а.спад.справи 38) Однак після отримання правовстановлюючого документу на спадщину, вона не зареєструвала право власності у БТІ. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 2/5 частин квартири [ADDRESS], з яких 1/5 частини квартири належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1999 року, на яку позивач отримала свідоцтво про право на спадщину від 08 жовтня 2008 року. (а.спад.справи 48) Інша 1/5 частина квартири яка належала матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON], право власності у БТІ, на яку не було зареєстроване. Після смерті матері єдиною спадкоємицею за законом стала позивач, яка спадщину прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з моменту її відкриття у відповідності до статей 1268-1270 ЦК України. У жовтні 2013 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у відповідності до вимог статті 1296 ЦК України. 08.10.2013 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом лише на 1/5 частину квартири, що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської райдержадміністрації м. Києва 19.01.1999 року. Першою Київською Державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері на іншу 1/5 частину квартири, оскільки мати за життя не зареєструвала своє право власності на 1/5 частину квартири у БТІ. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) але не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Таку ж саме позицію займає і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладена у листі від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. З огляду на викладене та на підставі ст.ст. 256, 257, 267, 1268, 1270, 1258, 1261 ЦК України та

Outcome: approved