Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

У грудні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 02 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 66. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у звязку із тим, що між подружжям постійно виникали непорозуміння та сварки. З вересня 2014 року подружжя не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач вважає, що примирення неможливе. Шлюб набув формального значення і зберігати його є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, а також після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Грінченко». У ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, та просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище із «Панасюк» на «Конішевська». Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 152827 вбачається, що 02 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини Панасюк (а.с. 6). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 14 лютого 2011 року народився син [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про його народження (а.с.7). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Разом з тим, позовні вимоги щодо зміни прізвища відповідача після розірвання шлюбу із «Панасюк» на «Конішевська» задоволенню не підлягають, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 152827, виданого повторно 12 серпня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області вбачається, що дошлюбне прізвище позивача було «Грінченко». За таких обставин, вимога позивача щодо зміни прізвища із «Панасюк» на «Конішевська» не ґрунтується на вимогах закону, тому задоволенню не підлягає. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: partial