Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою з 08 вересня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають від цього шлюбу малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у них відсутнє взаєморозуміння, відповідачка ставиться до нього /позивача/ з неповагою, не бажає спілкуватися, згодом забрала дитину і переїхала проживати до своєї матері в смт Бородянка. На даний час вони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, нормально не спілкуються, кожен з них живе своїми інтересами та життям, шлюб має лише формальний характер, примирюватися вони не бажають. Також відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дочкою, не дозволяє бачитись з дитиною, сама ніде не працює, має на утриманні ще одну дитину від першого шлюбу. За період перебування у шлюбі з відповідачкою він /позивач/ за особисті кошти у лютому 2019 року придбав автомобіль, марки Ford C-Max, 2014 року випуску, право власності на який зареєстроване за відповідачкою згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Вартість такого автомобіля на дату подачі позову становить 296340 грн. Однак [PERSON] забрала цей автомобіль, вважає його своїм та користується у власних цілях, не визнаючи його /позивача/ права власності на це майно, у добровільному порядку укласти та нотаріально посвідчити договір про визначення часток у спільному майні не бажає. Тому просив, з урахуванням заяви про часткову зміну предмета позову від 31 травня 2021 року, шлюб з відповідачкою розірвати, визначити місце проживання їх дочки [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - відповідачкою, встановити йому, як батьку дитини, для участі у вихованні та спілкуванні з дочкою, побачення за наступним графіком: друга субота кожного місяця з 10 до 18-ї години та з 01 по 30 липня кожного року для проведення відпустки, визнати за ним /позивачем/ та відповідачкою право власності по Ѕ частині за кожним на вказаний автомобіль. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, про що надала 28 вересня 2021 року відповідну заяву. Представник третьої особи - Політико М.Ю. щодо задоволення позову не заперечувала. Вислухавши позивача та його представника, відповідачку, представника третьої особи - Політико М.Ю. , оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 08 вересня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають від цього шлюбу малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується матеріалами справи (а.с.7-11) та визнається сторонами. Як убачається з позовної заяви і відповідачка визнає дані обставини, сімейне життя у сторін не склалося, вони не мають взаєморозуміння, на даний час сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалась і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Так як дитина сторін проживає разом з відповідачкою і позивач щодо цього не заперечує, висновком служби у справах дітей Бородянської селищної ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Бородянської селищної ради № 471 від 02 вересня 2021 року, було визначено, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, спосіб участі батька дитини - позивача у її вихованні та спілкуванні з нею, за наступним графіком: кожна друга субота місяця з 10 до 18 години, з 01 по 30 липня кожного року, за місцем перебування батька, з метою оздоровлення та відпочинку дитини, за згодою дитини та без присутності матері, і сторонами такий висновок узгоджується, то суд, задовольняючи позов і в цій частині, вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю [PERSON] , визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з його дочкою [PERSON] у вигляді побачень за наступним графіком: друга субота кожного місяця з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин та з 1 по 30 липня кожного року за місцем перебування батька, з метою оздоровлення та відпочинку дитини, за згодою дитини та без присутності матері. Як убачається з матеріалів справи /а.с. 15/, за час перебування сторонами у шлюбі відповідачкою було набуто 20 лютого 2019 року транспортний засіб марки Ford, моделі C-MAX, 2014 року випуску, р/н [NUMBER] , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] зареєстрований на її ім`я. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки вказаний автомобіль був набутий відповідачкою у період перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем, і жодних належних доказів протилежного позивачем суду не надано, відповідачкою дана обставина не заперечується, то суд вважає, що таке майно, як набуте сторонами за час їх шлюбу, належить їм (сторонам) на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч1,2 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Так як підстав для відступлення від рівності часток не вбачається, то суд вважає, що частки сторін в їх спільному майні є рівними. Таким чином, враховуючи викладене та визнання відповідачкою позову, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов і в цій частині, розділити спільне сумісне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнати за позивачем та відповідачкою право власності по Ѕ частині за кожним на автомобіль марки Ford C-Max, 2014 року випуску, р/н [NUMBER] . Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 1481,8 грн. /2963,6 грн. х 50 %/. Відповідно до ст.141,142 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 2322,6 грн. /2963,6 грн. - 1481,8 грн.+840,8 грн./, а також в дохід бюджету судовий збір у розмірі 420,4 грн.

Outcome: approved