Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У грудні 2017р. [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що їй та відповідачу в рівних долях на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Позивач та відповідач зареєстровані в вказаній квартирі з 29.07.1994 р. однак ще в 2008 р. відповідач [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації та з вказаного часу даною жилою площею не цікавиться, речей його в квартирі немає, жодних коштів на утримання спірної жилої площі не надає, щодо зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою не заперечує, однак приїхати на територію України змоги не має, тому вона вимушена звернутись до суду з казаним позовом. Посилаючись на ст.ст. 319. 321. 391, 405 ЦПК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. їх перебування невідоме. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, підтверджуючи обставини викладені в заяві та просив суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти обставин викладених в заяві. Вказував, що відповідач дійсно з 2008 р. проживає на території Російської Федерації, наміру приїздити на територію України не має. Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг Святошинської районної у м.Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу в відсутності вказаного представника. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO], його матір'ю відповідно до свідоцтва про народження вказано [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], вказана квартира належить в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Вказані обставини підтверджуються та інформаційною довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.08.2017 р. (а.с. 8). Відповідно до довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб від 14.01.2017 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] надана довіреність на ім'я [PERSON] де серед іншого відповідач надає право останньому вчиняти будь-які дії з приводу зняття його з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS]. Враховуючи наведене [PERSON] звертався з відповідною заявою, однак в поза судовому порядку провести зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою не є можливим враховуючи те що у [PERSON] відсутній паспорт громадянина України. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.< Виходячи з того, що вищевказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійснення права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності, навіть якщо ці перешкоди не пов»язані з позбавленням права володіння. Враховуючи те, що реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу в здійсненні права власності на частину квартири власником якої вона є, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи та доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved