Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом в інтересах [PERSON], в якому зазначає, що [INFO] помер [PERSON], який на випадок своєї смерті залишив заповіт, складений та посвідчений нотаріусом 17 січня 1996 року, згідно з яким житловий будинок з усіма господарськими будівлями заповів своїй дочці [PERSON] Остання прийняла спадщину, що відкрилася після смерті батька, шляхом подачі до Камінь-Каширської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та надвірні будівлі їй відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок на надвірні будівлі, що розташовані по [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 04 січня 2016 року до участі у розгляді цивільної справи залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, і просила їх задовольнити. Представник відповідача, Камінь-Каширський міський голова Бондар В.І., у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову (а.с. 45). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить розгляд справи проводити у її відсутності та не заперечує проти задоволення позову (а.с. 66). Заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок А-1, загальною площею 68,1 кв.м., з надвірними будівлями по [ADDRESS] що підтверджується рішенням № 22 Виконкому Камінь-Каширської міської Ради депутатів трудящих від 17 березня 1959 року, інвентаризаційною справою Луцького міжміського бюро технічної інвентаризації про домоволодіння, актом про відведення в натурі земельної ділянки від 21 березня 1959 року, технічним паспортом на об'єкт нерухомого майна, виготовленим 18 листопада 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Ек контакт» (а.с. 15-19, 20, 21, 22-26). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 5). За життя останній склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Трохимчук С.М. 17 січня 1996 року та зареєстрований в реєстрі за № 73, яким належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповів дочці [PERSON] (а.с. 42). Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 18 червня 2015 року, що набрало законної сили 01 липня 2015 року, [PERSON] визначено додатковий строк два місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON]. [PERSON] прийняла спадщину подавши 30 липня 2015 року до Камінь-Каширської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 40). Третя особа [PERSON], яка проживала зі спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою Камінь-Каширської міської ради № 431/2-2-3 від 27.07.2015 р. (а.с. 41), не звернулася протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 636/02-14 від 08 жовтня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки остання не подала правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 9). Правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно спадкодавець [PERSON] за життя не мав, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 22.12.2015 р. № 50464980 (а.с. 35), а тому [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на вищенаведене та беручи до уваги, що відповідач позов визнав і таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що за [PERSON] належить визнати право власності на спадкове нерухоме майно. За згодою представника позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved