Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У грудні 2014 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідачки. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 15 травня 2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», назва якого змінена на ПАТ «РОДОВІД БАНК», та відповідачкою було укладено кредитний договір №28.4.1/АЄ-248.07.2. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк відкрив відповідачці відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 15 400 доларів США строком до 14 травня 2014 року включно, зі сплатою 12.5% річних згідно п.1.5 договору. 24 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачкою була укладена додаткова угода до кредитного договору, якою внесено зміни до процентної ставки та встановлено її розмір 16% річних. У забезпечення виконання відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачкою укладено договір застави транспортного засобу автомобіля Skoda, Fabia classic, 2007 року випуску,державний номерний знак [NUMBER]. Посилаючись на те, що відповідачка порушує умови кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів, представник позивача просила суд задовольнити пред'явлені вимоги. У судовому засіданні представник позивача просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка позов визнала частково просила суд застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення пені за межами вставленого законом строку. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15 травня 2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», назва якого змінена на ПАТ «РОДОВІД БАНК», та відповідачкою було укладено кредитний договір №28.4.1/АЄ-248.07.2. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк відкрив відповідачці відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 15 400 доларів США строком до 14 травня 2014 року включно, зі сплатою 12.5% річних згідно п.1.5 договору. 24 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачкою була укладена додаткова угода до кредитного договору, якою внесено зміни до процентної ставки та встановлено її розмір 16% річних. У забезпечення виконання відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачкою укладено договір застави транспортного засобу автомобіля Skoda, Fabia classic, 2007 року випуску,державний номерний знак [NUMBER]. Позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачкою щодо надання кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка неналежним чином виконує умови договору, щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом). В результаті недотримання відповідачкою умов договору, станом на 02 червня 2015 року сума заборгованості по договору становить 3637,14 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02 червня 2015 (1 $ = 21.084888) становить 76 688, 70 грн., з яких: - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та відсоткам - 3 279,22 дол. США - що за офіційним курсом НБУ станом на 02 червня 2015 (1 $ = 21.084888) становить 69 142, 02 грн.; - сума трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам - 357,92 дол. США - що за офіційним курсом НБУ станом на 02 червня 2015 (1 $ = 21.084888) становить 7 546, 68 грн. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачкою порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та відсоткам - 3 279,22 дол. США - що за офіційним курсом НБУ станом на 02 червня 2015 (1 $ = 21.084888) становить 76 688, 70 грн. підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Отже, враховуючи заяву відповідачки про застосування строку позовної давності, позивач має право на стягнення пені виключно за останній рік перед зверненням з позовом до суду, тобто з 15 грудня 2013 року по 15 грудня 2014 року включно. Так, пеня за вказаний період складає 1040,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 21931,61 грн. З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 258 ЦПК України, відсутність заяви позивача про поновлення строку щодо стягнення пені, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Що стосується позовних вимог в частині стягнення суми трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам - 357,92 дол. США - що за офіційним курсом НБУ станом на 02 червня 2015 (1 $ = 21.084888) становить 7 546,68 грн., то вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту пред'явлених вимог та розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем ставиться питання про стягнення з відповідачки суми трьох відсотків річних нарахованих на суму простроченої заборгованості, а саме по сплаті пені. Між тим, як встановлено в ході розгляду справи, відповідачкою погашена заборгованість за тілом кредиту та нарахованих відсотках. Таким чином оскільки позивачем ставиться питання про стягнення 3% річних, які нараховані на прострочену заборгованість по сплаті пені, суд не вбачає підстав для стягнення вказаної суми та задоволення позову в цій частині. Враховуючи, що суд частково задовольняє позов, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляд сплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial