Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 05 травня 2011 року виконавчим комітетом Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №2. Від шлюбу є малолітній син: [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що на час звернення до суду вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть разом спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаєморозуміння, довіри та поваги. Позивачка не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб з відповідачем розірвати. Вказувала, що на момент звернення до суду між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, угоду про добровільну сплату аліментів вони не укладали. Крім того, зазначала, що дитина в силу своїх здібностей займається гімнастикою (спортивна акробатика). Оскільки вона постійно працює для належного матеріального забезпечення дитини, то іноді не встигає забирати дитину зі школи, тому користується послугами няні, що також передбачає регулярні додаткові щомісячні витрати. Стверджувала, що відповідач є працездатною особою, матеріально забезпечений, а тому має можливість сплачувати аліменти та брати участь у додаткових витратах на дитину. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд винести рішення, яким шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 05 грудня 2017 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] включно, а також стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити, про що надав заяву (а.с. 19). Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 травня 2011 року виконавчим комітетом Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу у сторін є малолітній син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть разом спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаєморозуміння, довіри та поваги. Дитина проживає разом з матір'ю. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Судом встановлено, що угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Оскільки дитина проживає з матір'ю і знаходяться на її утриманні, то відповідач не заперечував на визначеному позивачкою розмірі аліментів в розмірі 2000,00 грн. та додаткових витрат в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 05 грудня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо сплати аліментів та додаткових витрат на дитину підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 05 грудня 2017 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] включно, а також стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 640,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved