Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 17.11.2019 у розмірі 60\~000 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 17.11.2019 він передав у борг відповідачу грошові кошти у сумі 60000,00 грн. Відповідач зобов`язалася повернути їх до 17.09.2020, однак не виконала свої зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 07.04.2021, сторони повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач причини неявки суду не повідомив та відзиву не надав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.11.2019 між сторонами було укладено договір позики у формі письмової розписки, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] в борг 60000,00 грн., які остання зобов`язалася повернути до 17.09.2020. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з частиною третьою\~статті 1049 ЦК України\~позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору позики від 17.11.2019, оскільки остання взяті на себе зобов`язання не виконала та не повернула грошові кошти у визначений договором строк. Беручи до уваги те, що відповідач доказів належного виконання умов договору позики не надала, а також не надала доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з її вини, відтак, з неї підлягає стягненню заборгованість у розмірі 60000,00 грн. на користь позивача, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved