Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди у розмірі 165 288,77 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. та суму витрат на експертне авто товарознавче дослідження автомобіля 1 900,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 27.10.2016р. Святошинським районним судом м. Києва у справі № 2/2608/353/12 ухвалено постанову, а Апеляційним судом м. Києва залишено без змін, де [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Позивач є власником автомобіля «Шевролет» д/н [NUMBER] , який надав у користування відповідачу. Діями [PERSON] позивачу було завдано майнову шкоду у розмір 165 288,77 грн., що підтверджується висновком звіту № 1298 від 12.03.2019р. експертного авто-товарознавчого дослідження автомобіля. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про день та час щодо проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля, яка належить позивачу на праві власності, але відповідач не з`явився на проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Також позивачем сплачено вартість експертного дослідження 1900,00 грн. Таким чином загальна вартість майнової шкоди склала 167 207,00 грн. До сьогоднішнього дня [PERSON] не отримав ніякого відшкодування зі сторони відповідача, не дивлячись на постійні звернення до нього та прохання урегулювати питання мирно. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині, та витрати, пов`язані з відновленням психічного стану, відпочинком від усього що сталося з ним та членами родини, яку позивач визначив у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.09.2019р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не надав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2016р. [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, що сталося 24.09.2016р. на Великій кільцевій дорозі в м. Києві/а.с.6/. Відповідно до звіту № 1298 від 12.02.2019р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Шевролет Лачетті» д/н [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту, визначена за витратним підходом складає 165 288,77 грн./а.с.13-32/. В звіті міститься копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відповідно до якого власником транспортного засобу «Шевролет Лачетті» д/н [NUMBER] є [PERSON] /а.с.31/. В судовому засіданні представники позивача не надали пояснень з приводу того, де перебував транспортний засіб протягом майже трьох років чи експелуатувався він та чи не був у інших ДТП після ДТП 24.09.2016р. І чому тільки майже через три роки була проведена експертиза, а не відразу після ДТП. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Слід зазначити, що відповідно до звіту № 1298 оцінка автомобіля «Шевролет Лачетті» д/н [NUMBER] проведена 12.03.2019 року, тоді як ДТП сталося 27.10.2016 року, тобто дослідження автомобіля було проведено більше ніж через три роки, що не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження заявлених вимог. Щодо моральної шкоди суд встановив наступне. Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.п. 3, 9 Постанови від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. В порушення вимог чинного законодавства, представниками позивача не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування моральної шкоди та в чому саме вона полягала. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed