Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» (далі - ПрАТ «Дніпропетровський агрегатний завод») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював у відповідача з 11.09.2017 року. 13.02.2020 року його звільнено за угодою сторін на підставі п.1. ст.36 КЗпП. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 жовтня 2020 року з відповідача стягнуто на його користь заборгованість з нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати (в тому числі компенсацію за невикористану відпустку за липень 2019 року - лютий 2020 року) в сумі 35 479,47 грн. За примусовим виконанням рішення суду він звернувся до виконавчої служби. Вказана сума заборгованості була виплачена відповідачем 04.12.2020 року на його картку «Приватбанку». Отже, відповідач остаточно здійснив розрахунок з ним при звільненні 4 грудня 2020 року. Таким чином, відповідач несвоєчасно здійснив виплату належних при звільненні сум, наслідком чого є настання відповідальності за несвоєчасний розрахунок у вигляді стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період часу з 14.02.2020 року по 03.12.2020 року в сумі 68 882,00 грн., які просив стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив у встановлений судом строк не подав. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» з 11.09.2017 року (наказ № 3649к від 08.09.2017р.) по 13.02.2020 року (наказ № 99к від 13.02.2020р.), працюючи токарем 3, 4 розряду, звільнений за п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін (а.с.11). Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 жовтня 2020 року, яке набрало законної сили 05.11.2020 року з ПрАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість з нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати (в тому числі компенсацію за невикористану відпустку) за липень 2019 року - лютий 2020 року в сумі 35 479,47 грн з урахуванням прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів (а.с.5-8). Дата остаточного розрахунку підприємства з позивачем підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої заборгованість по заробітній платі виплачена позивачу 4 грудня 2020 року в повному обсязі в сумі 35 479,47 грн шляхом перерахування на банківський рахунок позивача, відкритий у відділенні АТ «КБ «ПриватБанк» (а.с.12). Згідно ч.ч.1, 2 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1). При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ч.2). Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999р., установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коди ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Оскільки відповідачем належні позивачу від підприємства суми були остаточно виплачені лише 4 грудня 2020 року, - позивач має право отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. № 100. Отже, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 14 лютого 2020 року по 3 грудня 2020 року включно дорівнює 68 882,00 грн (202 робочих днів х 341,00 грн), де 202 - кількість робочих днів затримки розрахунку, 341,00 грн - середньоденний заробіток позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 14 лютого 2020 року по 3 грудня 2020 року включно в сумі 68 882,00 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ст.ст.116, 117, 233, 234, 237-1 КЗпП України,

Outcome: approved