Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

У вересні 2019 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Позов обґрунтувано тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 2011 року по [INFO] , мають двох доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сім`я сторін розпалась. Батько дітей не займається їх вихованням. Позивач вважає, що місце проживання дітей має бути визначено з нею, так як вона має можливість та умови для нормального розвитку та проживання доньок. Вона забезпечена житлом, у квартирі мається окрема кімната для дітей. Представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради надала суду заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позовні вимоги визнав, про що особисто надав суду заяву від 21.01.2020 року. Ухвалою судді від 31.10.2019 року у справі відкрито провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши інші надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи: Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 2011 року. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука 07.09.2018 року шлюб між ними розірвано. Мають двох доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивач самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням доньок. Діти проживають з матір`ю, забезпечені усім необхідним. Позивач має усі необхідні умови для проживання доньок та їх нормального гармонійного та соціального розвитку. Спірні правовідносини врегульовані нормами Сімейного Кодексу України. Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Згідно заяви від 25.11.2019 року (а.с. 32), поданої до служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання доньок з матір`ю. 29.11.2019 року спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради було проведено обстеження умов проживання малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] (акт обстеження а.с. 33). Встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання добрі, родина забезпечена необхідними для проживання меблями, побутовою технікою, речами повсякденного вжитку та продуктами харчування. Для дітей створені належні умови для повноцінного зростання. Суд пересвідчився у тому, що діти наразі проживають з матір`ю, яка турбується про них як соціально, так і матеріально. З урахуванням таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч.\~ 1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Представник позивача надав 21.01.2020 року суду заяву про відмову від стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачкою.

Outcome: approved