Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

У грудні 2014 року прокурор Центрального району м.Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього 3492 грн. 30 коп., які були витрачені закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON] від злочинного діяння відповідача. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник департаменту фінансів надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду через Миколаївський слідчий ізолятор заяву, в якій зазначив, що з позовом не згоден, оскільки шкода завдана його родичами. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 06 липня 2014 року близько 18 год. 30 хв. години у квартирі [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт, у ході якого у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження [PERSON] Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень,[PERSON] зайшов до однієї із кімнат вищевказаного домоволодіння, де взяв кухонний ніж, після чого діючи умисно,правою рукою наніс [PERSON] один удар кухонним ножем в область лівої частини грудної клітини, після чого зник з місця скоєння кримінального правопорушення. В результаті злочинних дій [PERSON], [PERSON] заподіяв тілесне ушкодження, згідно висновком експерта №951 від 08.07.2014 року за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя, у зв'язку з чим останній перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні №1 Міської лікарні швидкої медичної допомоги з 06.07.2014 по 20.07.2014 (14 л/дн.). Вартість лікування [PERSON] складає 3492 грн. 30 коп., з яких: заробітна плата - 2252 грн. 46 коп., нарахування на заробітну плату - 797 грн. 44 коп., господарчі та комунальні витрати - 200 грн. 76 коп., харчування - 58 грн. 66 коп., медикаменти - 182 грн. 98 коп. Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 04 листопада 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та остаточно призначено покарання [PERSON] у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 5 днів. Посилаючись на те, що потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Миколаївської лікарні швидкої медичної допомоги, яка є бюджетною організацією та фінансується з місцевого бюджету м. Миколаєва, прокурор просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради витрати, які були витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] у сумі 3492 грн. 30 коп. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 545 від 16 .07.1993 року (далі-Порядок). Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеної Постанови, в разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. Департамент фінансів Миколаївської міської ради діє на підставі Положення про департамент фінансів Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради №5/3 від 21.04.2011 року є виконавчим органом Миколаївської міської ради. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями КК, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я . За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON], який перебував на стаціонарному лікуванні в Міській лікарні швидкої медичної допомоги через неправомірні дії відповідача, тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved