Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] , звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає 12 березня 2008 року між [PERSON] (надалі - Позичальник) та Банком (надалі - Відповідач) укладено Договір про надання траншу № SME0009472 (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого Відповідачем надано Позивачу кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 100 000,00 доларів США, під 13,5 % відсотків річних за користування кредитними коштами, строком користування 180 місяців. В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, 12 березня 2018 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір іпотеки № SMERS00723/1, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Китаєвою О.О, згідно якого Позивачем передано в іпотеку Відповідачу об`єкт житлової нерухомості: квартиру [ADDRESS] . У листопаді 2018 р. Позивач дізнався, що 24 жовтня 2018 р. постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 57502907 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. (надалі - Третя особа) № 2879 від 12 серпня 2014 р. про звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Відповідача за Кредитним договором в розмірі 1 027 678,13 грн., з яких: -заборгованість за кредитом - 962 924,33 грн. -заборгованість за відсотками за користування кредитом - 61 013,80 грн. -плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 3 740,00 грн. Ознайомившись через представника з матеріалами виконавчого провадження № 57502907, Позивач вважає, що виконавчий напис № 2879 від 12 серпня 2014 р. вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, державним виконавцем відкрито неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на Предмет іпотеки, належний Позивачу на праві власності. Посилаючись на те, що сума заборгованості за виконавчим написом не є безспірною, нотаріусом не перевірені первинні документи, а також не перевірено законність нарахування відсотків, оскільки право кредитора на отримання відсотків припиняється після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту, а підлягають захисту в порядку ст.. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов*язання, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2879, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем від 12 серпня 2014 р., стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2018 року відкрито провадження у справі. 23.01.2019 року відповідачем подано відзив на позов за змістом якого не погоджуючись з вимогами заявленими [PERSON] зазначив, що банк звернувшись до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. реалізував своє право на дострокове повернення кредиту передбачене умовами Кредитного договору. В свою чергу приватним нотаріусом виконавчий напис вчинено із дотриманням всіх умов для його вчинення. А заборгованість за кредитним договором не є безспірною, в зв*язку із чим відсутні правові підстави для визнання виконавчого напису № 2879, вчиненого приватним нотаріусом, таким що не підлягає виконанню, відсутні. Позивачем 20.06.2019 року подано додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що нотаріусом під час вчинення виконавчого напису не було перевірено фактичний розмір заборгованості. Надаючи довідку - розрахунок станом на 08.07.2014 року [PERSON] повинен був сплатити 98,400 доларів США, в т.ч. відсотки 78288,72 Доларів США, тіло кредиту 20111,28 доларів США. Крім того, документи надані банком для вчинення виконавчого напису вказують, що станом на 08.07.2014 року, [PERSON] сплатив 91,860 доларів США, в наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 87 424,23 доларів США в т.ч. відсотки 5209,38 доларів США, тіло кредиту 82214,85 доларів США, яка і була стягнута за виконавчим написом. Разом з цим, ототожнюючи вказані відомості, приватним нотаріусом не могло бути встановлено безспірність заборгованості, оскільки виходячи із того, що [PERSON] отримав кредит в сумі 100000 доларів США, сплатив 73079,34 доларів США по відсотках, за тілом кредиту 18780,81 доларів США, сума що підлягала стягненню є іншою, а встановлений курс НБУ на час вчинення нотаріальної дії вказує на іншу заборгованість яка повинна була скласти 82214, 85 доларів США. Таким чином позивач вказує, що стягнута сума за виконавчим написом на 995,66 доларів США більша ніж фактична. 21.06.2019 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з*явився, його представником подано заяву в якій позовні вимоги він підтримав повністю, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача під час розгляду справи заперечувала проти заявлених вимог, просила відмовити на підставі наданих нею заперечень. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. та від Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області заяв не надходило, своєї позиції у справі вони не висловили. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 березня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-банк», право укладено Договір про надання траншу № SME0009472, відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 100 000,00 доларів США, під 13,5 % відсотків річних за користування кредитними коштами, строком користування 180 місяців. Відповідно до п.2.6 договору сторонами узгоджено порядок оплати,а також визначені реквізити для погашення заборгованості. Окрім того, сторонами узгоджено графік платежів, а саме: дата платежу (до 11 числа кожного календарного місяця) - платіжні періоди з 11.04.2008р. по 11.03.2023р.; сума внеску 1312 доларів США, усього- 235708,99 грн.; сума погашення кредиту - 100000,00 доларів США.; сума погашення процентів - 135708,99 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, 12 березня 2018 року між [PERSON] та банком укладено Договір іпотеки № SMERS00723/1, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Китаєвою О.О, згідно якого [PERSON] передано в іпотеку Відповідачу об`єкт житлової нерухомості: квартиру [ADDRESS] . 20.08.2014 року приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис № 2879 від 12 серпня 2014 р. про звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» за Кредитним договором укладеним із [PERSON] в розмірі 1 027 678,13 грн., з яких: -заборгованість за кредитом - 962 924,33 грн. -заборгованість за відсотками за користування кредитом - 61 013,80 грн. -плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 3 740,00 грн. Як зазначено у виконавчому написі, заборгованість між сторонами кредитних відносин є безспірною, в наслідок чого нотаріусом вчинено нотаріальну дію. Разом з цим, суд не може погодитись із вказаними висновками, оскільки при дослідженні витребуваних матеріалів кредитної справи за договором про надання траншу № SME0009472 від 12.03.2008 року, які стали підставою для вчинення нотаріальної дії, сума заборгованості містить розбіжності в документах, що вказує про неможливість визначення заборгованості на час вчинення напису. Так в заяві про вчинення нотаріальної дії поданої до нотаріуса 11.08.2014 року вказано, що станом на 08.07.2014 року за кредитним договором № SME0009472 від 12.03.2008 року укладеним між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] заборгованість станом на 08.07.2014 року складає 1 023 938, 13 грн., складається з тіла кредиту 82214, 85 доларів США, що за курсом НБУ становить 962924,33 грн., заборгованість за відсотками 5209,38 доларів США, що за курсом НБУ становить 61013,80 грн. В довідці розрахунку заборгованості за кредитним договором сформованому 08.07.2014 року (а.с. 91) заборгованість станом на 08.07.2014 року складає 1 023 938, 13 грн., складається з тіла кредиту 82214, 85 доларів США, що за курсом НБУ становить 962924,33 грн., заборгованість за відсотками 5209,38 доларів США, що за курсом НБУ становить 61013,80 грн., заборгованість за пенею за прострочення платежу 5424,46 доларів США, що за курсом НБУ становить 63532,84 грн., вказані дані також містяться в розрахунку сформованому станом на 01.07.2014 року (а.с. 115-140). Разом з цим направляючи вимогу про усунення порушень направленої на ім.*я [PERSON] , [PERSON] банком вказано, що заборгованість за кредитним договором № SME0009472 від 12.03.2008 року станом на 01.07.2014 року становить за кредитом 968 942,95 грн., за відсотками 58 851, 68 грн., пені 57 593,735 грн. З дослідженого суд встановив, що кожен документ має різні значення сум заборгованості щодо тіла кредиту, відсотків, що дає підстави дійти до висновку, що заборгованість за кредитним договором № SME0009472 від 12.03.2008 року є спірною, в зв*язку із чим, приватним нотаріусом не міг бути вчинений виконавчий напис. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд враховує, що матеріали справи не містять підтвердження того, що Позивачем отримана вимога відповідача про усунення порушень, а отже на думку суду, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Аргументи позивача, щодо неподання до нотаріуса оригіналів документів для вчинення виконавчого напису під час розгляду справи в суді відповідачем не спростовані. Водночас посилання позивача щодо спірності нарахування відсотків за період з 13.01.2014 року по 08.07.2014 року, які стягнуті нотаріусом в порядку ч. 2 ст.. 1050 ЦК України, з 13.01.2014 року повинні стягуватись за ч. 2 ст. 625 ЦК України, свого підтвердження не знайшли, оскільки Банк направляючи вимогу від 03.07.2014 року щодо дострокового погашення змінив термін повернення кредиту, саме с часу її направлення, в зв*язку із чим саме з цієї дати Банк має право захищати свої інтереси в порядку визначеному ч. 2 ст. 625 ЦК України. Суд при задоволенні позову, відповідно до ст.. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved