Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Ужгородська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Туря-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів у розмірі 1 657,32 грн. як шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в результаті вчинення кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Перечинського районного суду від 14 грудня 2017 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 246 КК України. Крім цього, даним вироком суду, який 16 січня 2018 року набрав законної сили, встановлено, що 21 серпня 2017 року біля 13.00 год. [PERSON], знаходячись в кварталі 75, виділ 21 Туря-Полянського лісництва «Шипот» ДП «Перечинський лісгосп», що розташований в урочищі «Романова» поблизу с. Туря-Поляна Перечинського району Закарпатської області та відноситься до обєкту природно-заповідного фонду, діючи умисно, в особистих цілях, без будь-якого на те дозволу та відповідних документів, за допомогою належної йому сокири вчинив самовільну порубку деревини породи «Бук» в кількості 8 дерев різного діаметру, розрубав її та намагався вивезти до місця проживання, чим спричинив державі в особі ДП «Перечинський лісгосп» матеріальну шкоду на загальну суму 1 657,32 грн. Оскільки на даний час кошти відповідачем не повернуті, а цивільний позов у кримінальному провадженні не предявлявся, тому просить заявлені вимоги задовольнити. У судове засідання представник Туря-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON] та прокурор Стефанцов А.М. не зявилися, однак подали заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі та підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та визнав позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року, що набрав законної сили 16 січня 2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вказаним вироком встановлено, що 21 серпня 2017 року\~ біля\~ 13 год.\~ 00 хв. [PERSON], знаходячись у кварталі 75 виділ 21 Туря-Полянського лісництва «Шипот» ДП «Перечинський лісгосп», що розташований в урочищі «Романово» поблизу с. Т.Поляна Перечинського району Закарпатської області, та відноситься до обєкту природно-заповідному фонду, діючи умисно, в особистих цілях, без будь-якого на те дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку, за допомогою належної йому сокири, вчинив самовільну порубку деревини породи «бук» в кількості 8 дерев різного діаметру, після чого розрубав її на менші частини та намагався вивезти по місцю свого проживання. Своїми незаконними діями [PERSON] спричинив державі в особі ДП «Перечинський лісгосп» матеріальну шкоду на загальну суму 1657,32 грн. (а. с. 8-10). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 105 ч. 1, ч. 2 п. 1 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, з врахуванням вищенаведеного та того, що вимоги позовної заяви визнані відповідачем і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, тому суд приходить до висновку, що такі слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідач позовні вимоги визнав, тому з врахуванням ціни позову суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мав понести позивач у сумі 881 грн. (1 762 грн. - 50%), підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved