Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

У грудні 2016 року позивач публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16.06.2015 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений договір про встановлення ліміту кредитування № 5044657 відповідно до умов якого позичальнику було встановлено ліміт кредитування в розмірі 993,58 грн.. Кредитні кошти позичальнику надавались в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок. За користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати 30,00 % річних. [PERSON] не виконував своїх зобовязань за договором, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором. Станом на 24.10.2016 року заборгованість [PERSON] за договором про встановлення ліміту кредитування № 5044567 становить 1\~506, 04 грн., яка складається з: неповернутої суми кредиту 993 грн. 582 коп., прострочені відсотки 306 грн. 37 коп., прострочена сума комісії за адміністрування кредиту 32,76 грн., пеня 173 грн. 33 коп.. На час звернення з позовом до суду існуючу перед банком заборгованість [PERSON] не сплатив. Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Кредобанк» просив стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 1\~506, 04 грн., та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ «Кредобанк» не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про, дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача у поданій суду заяві не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2015 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Договір про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) № 5044657, відповідно до умов п. 1.1. якого банк надав позичальнику грошові кошти для здійснення операцій з використанням банківської платіжної картки. Банк встановлює по рахунку ліміт кредитування в сумі, на строк та на умовах, визначених цим договором та тарифами банку для тарифного пакету «START», на умовах якого обслуговується рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, банк надав відповідачу [PERSON] в розмірі 993,58 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальним ордером № 37534719 від 05 серпня 2016 року. Відповідно до умов п. 1.16. договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 30 % річних. Згідно умов п. 1.30 договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Відповідно до умов п. 1.17. договору позичальник зобовязався повернути банку кредитну заборгованість у повному обсязі в терміни, передбачені цим договором. У звязку з невиконанням умов договору про встановлення ліміту кредитування № 5044657 від 16.06.2015 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 1\~506, 04 грн. Банк повідомляв [PERSON] про необхідність погасити заборгованість та направив на адресу відповідача повідомлення-вимогу за вих. № 5164558РО/1 від 27 липня 2016 року, однак дана вимога була залишена без виконання. Станом на 24.10.2016 року заборгованість [PERSON] за договором про встановлення ліміту кредитування № 5044657 становить 1\~506, 04 грн., яка складається з: неповернутої суми кредиту 993 грн. 58 коп., прострочені відсотки 306 грн. 37 коп., прострочена сума комісії за адміністрування кредиту 32,76 грн., пеня 173 грн. 33 коп.. Банк виконав свої зобовязання у повному обсязі, в свою чергу позичальник [PERSON] зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобовязання згідно кредитного договору. Позивач виконав свої зобовязання по договору, надавши суму кредиту, проте відповідач борг в повному обсязі не повертає та не сплачує відсотки за користування кредитом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе за договором зобовязань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» необхідно стягнути 1506, 04 грн. суми заборгованості за кредитним договором. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved