Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання її разом зі спадкодавцем громадянином України [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини - [INFO] . В обґрунтування вимог заяви зазначено, що в середині 2009 року [PERSON] розійшовся зі своєю дружиною та залишився проживати у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Власником вказаного будинку є рідна сестра заявника - [PERSON] , яка набула право власності на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 04.12.2008 у справі №2-5356/08. У зв`язку з тим, що [PERSON] дуже хворів та потребував постійного догляду, а [PERSON] не мала змоги надавати відповідний догляд, оскільки проживала окремо зі своєю родиною, [PERSON] переїхала до свого батька за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт від 18 липня 2008 року, яким все майно заповів доньці - [PERSON] , проте остання відмовилась від спадщини та не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На час смерті [PERSON] , [PERSON] проживала з ним за адресою: [ADDRESS] , та виходячи з норм частини другої статті 1223 і частини третьої статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину за законом в першу чергу спадкування, оскільки постійно мешкала зі спадкодавцем. Так, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , залишились заощадження в ПАТ «ОЩАДБАНК» на відповідних грошових рахунках. 26 листопада 2018 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Іващенко А.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не було надано достатніх документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту прийняття спадщини в певному місці. У зв`язку з викладеним, заявник вимушена звернутись до суд з відповідною заявою про встановлення факту простійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 17 грудня 2018 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області заяву [PERSON] залишено без руху, зазначено недоліки та надано строк для їх усунення. 30 січня 2019 року на адресу суду надійшла заява на виконання ухвали від 17 грудня 2018 року про усунення визначених недоліків. Згідно ухвали суду від 08 січня 2019 року відкрито провадження у справі за даною заявою в порядку окремого позовного провадження. В судове засідання учасники справи не з`явились. Заявник - [PERSON] надала до суду заяву, в якій вказала, що просить розглядати дану справу у її відсутність та визнати факт її проживання з батьком на момент його смерті. Від заінтересованої особи Приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Іващенко Аліни Анатоліївни до суду надійшла заява, в якій нотаріус просить суд розглядати дану справу у її відсутність, у зв`язку з відсутністю самостійних вимог. Від заінтересованої особи - Липецької сільської ради Харківського району Харківської області в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови [PERSON] , в якій вказано, що сільська рада просить розглядати дату справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує. Від заінтересованої особи [PERSON] також в матеріалах справи міститься заява, в якій вказано, що [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви та просить розглядати справу без її участі. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники справи не з`явились, відповідно до частини першої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про підтвердження або відсутність фактів, що мають юридичне значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо і змагальності та меж судового розгляду з урахуванням особливостей, встановлених розділом IV ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с.Липці Харківського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11 листопада 2014 року виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області на підставі актового запису №80 (а.с.4). За життя померлим [PERSON] було складено заповіт 18 липня 2008 року, який посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (а.с.14) та зареєстрований у спадковому реєстрі за №45887798 (а.с.16), яким спадкодавець все належне йому майно на день смерті заповів дочці [PERSON] , [INFO] . Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини або відмова у прийнятті спадщини - це дія спадкоємця, яка засвідчує про його згоду або незгоду вступити в спадкові права. Згідно частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строк, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як встановлено судом із копії заяви [PERSON] від 03.12.2018 наданої приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округ Іващенко А.А. та зареєстрованої в реєстрі за №1185 (спадкова справа №46/2018) (а.с.97) та відомостей наданих приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округ Іващенко А.А. за вих.№86/01-16 від 08.04.2019 (а.с.96), у провадженні приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Іващенко А.А. перебуває спадкова справа №46/208 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , останнє відоме місце проживання якого на момент смерті було за адресою: [ADDRESS] . 26 листопада 2018 року донька спадкодавця - [PERSON] , 1970 року народження, подана заява про фактичне прийняття спадщини шляхом постійного проживання з померлим за однією адресою на момент відкриття спадщини. [INFO] донькою померлого - [PERSON] , 1967 року народження, за місцем відкриття спадщини подана заява про те, що вона не прийняла спадщину в установлений законом строк та не заперечує проти оформлення спадщини за законом на майно померлого іншою спадкоємицею, донькою померлого - [PERSON] , 1970 року народження. Інших спадкоємців, а також спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, згідно статті 1241 ЦК України немає. Інші заяви не надходили. Свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого не видавалось. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями статті 1257 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) та довідки за вих.№1575/02-15 від 27.08.2008 Київського відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с.10) вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Згідно частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає, постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. У відповідності до пунктів 5 та 23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не встановлення факту прийняття спадщини. За наявності заповіту на все майно, правила частини другої статті 1223 ЦК України застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом. Так, як вбачається з копії постанови приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Іващенко А.А. за вих.№418/02-31 від 03.12.2018 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належить померлому [PERSON] , померлому [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано документ, що підтверджує належним чином факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с. 27). У зв`язку з викладеним, заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту простійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, на підтвердження чого до суду надано копії документів, а саме, акт підтвердження фактичного проживання особи складеного 10 грудня 2018 року (а.с.28), акт обстеження від 10 грудня 2018 року за підписом депутата Липецької сільської ради Топчій О.О. (а.с.29), договір-замовлення на організацію та проведення поховання [PERSON] (а.с.72), товарний чек №17 віл 08.11.2014 (а.с.73). Разом з тим, в судовому засіданні 27 березня 2019 року в якості свідків було допитано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що добре знала [PERSON] з яким мешкали на одній вулиці. Також близько останніх 5 років до своєї смерті, разом з [PERSON] проживала [PERSON] - його донька, яка здійснювала за ним догляд. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знав [PERSON] досить давно, адже мешкали на одній вулиці в селі [PERSON] . З ним також мешкала донька [PERSON] , яка за ним доглядала та вела домашнє господарство. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його мати [PERSON] приблизно з 2008-2009 років мешкала в с.Липці разом з дідусем - [PERSON] , а також на момент смерті останнього продовжувала там мешкати. Допомагала останньому по господарству, займалась доглядом за ним, коли він захворів. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість факту, що [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини - [INFO] . Вищевказані докази, на думку суду, підтверджують факт, який просить встановити заявник. За таких умов, суд розглянувши заяву, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження,

Outcome: approved