Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Халимоново, Бахмацького району, Чернігівської області, який помер [INFO] , відносно [PERSON] [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з [PERSON] , в січні 2016 року познайомилась з [PERSON] , [INFO] . Згодом заявник погодилась на пропозицію [PERSON] проживати спільно і вже з 10.03.2016 вони почали проживати разом в квартирі яку орендував [PERSON] , в даній квартирі вони проживали разом не довго, до кінця березня. За короткий час ми стали дуже близькі один до одного, були пов`язані спільним побутом, планували своє майбутнє, а тому вирішили вже спільно винаймати квартиру територіальне розташування якої було би зручне для нас обох, в зв`язку з чим, починаючи з 01.04.2016 переїхали разом проживати до квартири в [ADDRESS] . Ще до того як вони познайомились та почали проживати разом, [PERSON] пов`язав своє життя з військовою службою. Коли щодо України почалась агресія та захоплення території зі сторони Росії, [PERSON] у 2014 році добровольцем пішов захищати країну, згодом отримав статус учасника бойових дій. Коли вже проживали разом, [PERSON] бачив себе лише військовослужбовцем і тільки на передовій в зоні АТО оскільки знав і розумів, що отриманий ним досвід у 2014-2015 роках знадобиться саме там. В результаті в травні 2016 року [PERSON] уклав контракт про проходження військової служби в ЗСУ і внаслідок збройного конфлікту на території Донецької та Луганської областей був відряджений в зону проведення антитерористичної операції (АТО). До моменту відрядження [PERSON] в зону АТО заявник погодилась на пропозицію стати його дружиною, прийняття такого рішення спонукала звістка про підтвердження вагітності заявника (стало відомо за 3 дні до його відрядження). І вже тоді розуміли, що під час його першої довготривалої відпустки вони зареєструють шлюб, оскільки за наявності довідки про вагітність, немає необхідності чекати місячний термін для реєстрації шлюбу. Перебуваючи в зоні АТО, за можливості, [PERSON] одразу телефонував заявнику, та вони багато спілкувались про сімейне майбутнє, він в свою чергу вже розуміючи що несе відповідальність за його дитину допомагав матеріально, за можливості вислав кошти (на картку матері заявника). Також його рідна сестра, друзі знали про їх стосунки, вагітність заявника і плани одружитись. [INFO] [PERSON] загинув в зоні АТО при виконанні обов`язків військової служби у м. Авдіївка, Ясунуватського району Донецької області [INFO] заявник народила дитину [PERSON] , актовий запис про народження № 4352, Свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане 15.12.2016 Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві., відомості про батька дитини в актовому записі проведені у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. У 2018 році заявник вийшла заміж і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.04.2018. Щоб уникнути будь-яких недомовленостей як в колі сім`ї так в колі сім`ї [PERSON] , на підтвердження факту батьківства [PERSON] , було проведено ДНК експертизу використавши для її проведення ДНК рідної сестри [PERSON] , [PERSON] у Медико-Генетичному центрі «Мама-Папа». Згідно результату аналізу ДНК експертизи № 13594 від 10.04.2017, ступінь родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає 99,99%. Заявник вказує, що факт батьківства проводиться не з метою спадкування будь-кого майна після смерті [PERSON] . Вона не зверталась до жодного нотаріуса з заявою про прийняття після нього спадщини і не має це за свою мету. Встановлення факту батьківства має для мене і в майбутньому для дитини юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість внести зміни до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в частині зазначення інформації про батька дитини, а встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали, просили задовольнити з аналогічних у заяві підстав. Представник заінтересованої особи Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиціїу судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON] , суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, за наступних підстав. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що в січні 2016 року заявник [PERSON] , познайомилась з [PERSON] , [INFO] .Згодом заявник [PERSON] та [PERSON] почали проживати спільно з 10.03.2016 у квартирі яку винаймав [PERSON] . У травні 2016 року [PERSON] уклав контракт про проходження військової служби в ЗСУ і внаслідок збройного конфлікту на території Донецької та Луганської областей був відряджений в зону проведення антитерористичної операції (АТО). До моменту відрядження [PERSON] в зону АТО заявник погодилась на пропозицію стати його дружиною, прийняття такого рішення спонукала звістка про підтвердження її вагітності. [INFO] заявник народила дитину [PERSON] , про що складений актовий запис про народження № 4352, та видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 15.12.2016 Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відомості про батька дитини в актовому записі проведені у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Встановлені обставини підтверджені також показами свідка [PERSON] , яка також вказала, на те, що заявник їй доводиться кумою та подругою. Вони з загиблим [PERSON] були знайомі та товаришували. Саме вона познайомила заявницю [PERSON] з [PERSON] . Батьків у [PERSON] немає, серед родичів залишились рідні брати та сестри. Заявниця вдруге вийшла заміж. У 2018 році заявник уклала шлюбу зі [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.04.2018. [PERSON] , яка є рідною сестрою [PERSON] остання надала згоду на проходження генетичної експертизи ДНК. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заявив клопотання про призначення і проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року у даній справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставлено питання: - Чи наявне кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (тітка по батькові - дитина)? Зразки для проведення експертизи відібрати і проводити по: дитина - [PERSON] , [INFO] ; рідна сестра померлого, ймовірного батька дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку генотипоскопічного дослідження від 20.08.2021 вбачається, що у рамках проведеного дослідження, враховуючи генетичні дані, [PERSON] складає 860 і вказує на те, що отримані данні в 860 разів більш імовірні, якщо донор зразка Передбачувана тітка та донор зразка Дитина є біологічними родичами (на рівні тітка - племінниця). Імовірність того, що учасник « [PERSON] , [INFO] » та учасник « [PERSON] , [INFO] » є біологічними родичами (на рівні тітка - племінниця), по результатах проведеного дослідження, складає 99,88%. Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно дост.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Калачова проти Російської Федерації», № 3451/05, § 34, рішення від 07 травня 2009 року). Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Згідно абз. 3-5 п. 7 Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст. 135 СК. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч. 1 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. В абз.3 п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що факт батьківства може бути встановлено з урахуванням спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільного виховання чи утримання ними дитини, або доказів, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126,127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що зазначених осіб пов`язують родинні зв`язки не оспорюється. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права і інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту, у зв`язку з чим суд вважає можливим задовольнити дану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , знайшов своє повне підтвердження у судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, поясненнями в судовому засіданні заявника, показами свідка, а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Встановлення факту батьківства має для заявника і в майбутньому для дитини юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість внести зміни до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в частині зазначення інформації про батька дитини, а встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved