Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У грудні 2013р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що 25 травня 1993р. Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів його сім'ї було видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS]. Зазначене свідоцтво було видано на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та відповідно до свідоцтва кожному із співвласників на правах приватної спільної сумісної власності в рівних частках належала квартира [ADDRESS]. Зазначав, що співвласники квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] померли та після їх смерті відкрилася спадщина на відповідні частки вищевказаної квартири, що належали кожному на день смерті. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], заявник та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину кожний на 1/8 частину квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 25.05.1993р. Згодом [PERSON] виявив, що у свідоцтві про право власності на житло на квартиру [ADDRESS], виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 25.05.1993р. та у його паспорті громадянина України існують розбіжності в написанні його прізвища та по батькові, а саме замість [PERSON] у свідоцтві вказано [PERSON]. Зважаючи на те, що прізвище та по батькові заявника у паспорті громадянина України та у свідоцтві про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] не співпадають, [PERSON] просив суд винести рішення яким встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS], загальною площею 61,2 кв.м., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 25.05.1993р. за №3-1114 на підставі розпорядження від 25.05.1993р. №9913 - [PERSON]. Заявник та його представник, діюча за довіреністю від 08.04.2013р., у судове засідання не з'явилися, від представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та його представника (а.с.7,134). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, належним чином про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась. Представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої зазначив, що при видачі свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] від 25.05.1993р. порушень з боку органу приватизації не було. Крім того вищевказаною заявою представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради просив слухати справу за відсутності представника департаменту (а.с.27). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло виданого на підставі розпорядження органу приватизації №9913 від 25.05.1993р., а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS] - [PERSON], підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що на підставі розпорядження органу приватизації від 25.05.1993р. №9913 Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 25.05.1993р. на ім'я: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] (а.с.10, 82). Відповідно до вищевказаного свідоцтва квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності всім співвласникам, в рівних частках, а саме по 1/4 частці кожному. Право власності усіх співвласників, у тому числі заявника [PERSON], на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с. 14 звор.бік). Судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 25.05.1993р. та у паспорті заявника його прізвище та по батькові зазначені по різному, а саме, у свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника «[PERSON]» по батькові «[PERSON]», а у паспорті громадянина України прізвище заявника записано як «[PERSON]» по батькові «[PERSON]» (а.с.10,12). З матеріалів справи вбачається, що приватизація квартири [ADDRESS] проводилась на підставі заяви [PERSON], з доданою до неї довідкою про склад сім'ї наймача ізольованої квартири, які були оформлені ЖЕО Малиновського району м.Одеси (а.с.82). Суд вважає, що при оформлені вищевказаних документів були допущені помилки в написанні прізвища та по батькові заявника [PERSON], оскільки з матеріалів справи вбачається, що прізвище заявника пишеться як «[PERSON]», а по батькові «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 03.11.2011р. Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції та паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим 14.08.2002р. Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області (а.с.9, 12). Тобто, у написанні прізвища та по батькові заявника у правовстановлюючому документі про право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та у його паспорті громадянина України є розбіжності. У відповідності до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1993р. №3-1114 в тому числі [PERSON], а тому заява про встановлення факту підлягає задоволенню. Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що свідоцтво про право власності на житло видане на підставі розпорядження від 25.05.1993р. №9913, а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS], видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 25.05.1993 №3-1114 належить в тому числі [PERSON]. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню. Заявником при зверненні до суду сплачено судовій збір у сумі 114,70 грн.

Outcome: approved