Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У жовтні 2013 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулися до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з теплопостачання, які у вказану квартиру надавалися ними по 01.05.2011 р. В порушення вимог діючого законодавства оплата за надані послуги відповідачем проводиться нерегулярно, в результаті чого за станом на 01.09.2013 р. утворилася заборгованість в розмірі 4337 грн. 26 коп. за період з 01.03.2003 р. по 01.09.2013 р. Просили стягнути з відповідача на їх користь зазначену заборгованість та відповідно до вимог ст. 625 ЦК України 3% річних за прострочення виконання зобов'язання - 1019 грн. 38 коп., інфляційні втрати - 3153 грн. 12 коп. та судові витрати - 229 грн. 40 коп. Рішенням Амвросіївського районного суду від 17 лютого 2014 року позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуенерго» були задоволені у повному обсязі: на їх користь з відповідача стягнуто заборгованість за комунальні послуги в розмірі 4337 грн. 26 коп., 3% річних за прострочення виконання зобов'язання - 1019 грн. 38 коп., інфляційні втрати - 3153 грн. 12 коп. та судові витрати - 229 грн. 40 коп. Не погодившись з рішенням суду, представник відповідача приніс апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просив ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОКП «Донецьктеплокомуенерго» відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник відповідача посилався на те, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги докази, яким відповідач обґрунтовував доводи про відсутність заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, а рішення суду залишити без зміни. Відповідач та його представник до судового засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Клопотання представника відповідача про відкладення слухання справи на підставі вимог ч.2 ст. 169 ЦПК України відхилено. Заслухавши доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуенерго», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, будучи спадкоємцем квартири [ADDRESS], по якій за період 01.03.2003 р. по 01.01.2008 р. утворилася заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 4337 грн. 26 коп., зобов'язаний сплатити борги спадкодавця. При цьому, суд першої інстанції вважав, що відповідачем допущено переривання перебігу позовної давності, яке відбулося у зв'язку із його зверненням до позивача з приводу відключення квартири від теплопостачання 11.10.2011р. і саме з цього часу останньому стало відомо про смерть попереднього власника. За вказаних обставин суд вважав, що позивачем не пропущений трирічний строк для звернення до суду за захистом порушеного права. Між тим, такі висновки суду не відповідають як фактичним обставинам справи, так і нормам матеріального права, що відповідно до вимог п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є підставами для скасування рішення з ухваленням нового. При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], який у вказаній квартирі був зареєстрований один. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири, свідоцтво про право власності на яку у порядку спадкування 19.06.2008 р. отримав відповідач [PERSON] Право власності зареєстроване належним чином 21.08.2009 р. На день смерті [PERSON] по вказаній квартирі мала місце заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання у розмірі 4216 грн. 75 коп. 04.02.2011 р. [PERSON] звернувся до позивача із заявою про переоформлення особового рахунку у зв'язку із набуттям права власності на квартиру у порядку спадкування. При цьому, оплату послуг з теплопостачання останній по вказаній квартирі проводив з грудня 2007 р. у розмірі фактично нарахованому за поточний місяць. З 01.05.2011 р. нарахування за послуги з теплопостачання по квартирі [ADDRESS] не проводяться у зв'язку з її відключенням від централізованого опалення. Відповідно до вимог ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 р. (в редакції за станом на день виникнення правовідносин) (далі Закон), комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону, споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є володільцем квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з теплопостачання з 06.12.2007 р. (день відкриття спадщини) і власником - з 21.08.2009 р. (день реєстрації права власності). За станом на день відкриття спадщини по вказаній квартирі значиться заборгованість у розмірі 4216 грн. 75 коп. За період з 06.12.2007 р. по 01.05.2011 р. за послуги з теплопостачання по вказаній квартирі нараховано 7116 грн. 37 коп., з яких відповідачем оплачено - 6669 грн. 11 коп. (різниця - 447 грн. 26 коп.) З позовними вимогами до суду ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулися 29.10.2013 р. після відмови у видачі судового наказу за заявою, поданою до суду 07.08.2013 р. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, як вбачається з вимог 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. В ході слухання справи судом першої інстанції встановлено, що про відкриття спадщини позивачу стало відомо із заяви відповідача, поданої 04.02.2011 р., в якій він просив переоформити на нього особовий рахунок спадкодавця, відкритий на останнього за договором про надання послуг з теплопостачання. При цьому з вимогами про стягнення боргу, який утворився на день смерті [PERSON], позивач звернувся лише 07.08.2013 р., тобто поза межами шестимісячного строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України. На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув і помилково дійшов висновку про застосування до вказаних правовідносин трирічного строку для звернення до суду за захистом порушеного права. Виходячи з наведеного, за період з 06.12.2007 р. по 01.05.2011 р. у відповідача утворилася заборгованість по оплаті комунальних послуг в розмірі 447 грн. 26 коп., яка підлягає стягненню на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. В ході слухання справи судом першої інстанції встановлено, що хоча заборгованість і утворилася за період більш трьох років, однак діями відповідача допущено переривання перебігу позовної давності. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачам у вересні 2010 р. при відсутності нарахувань було оплачено послуги у розмірі 179 грн. 16 коп., а у жовтні 2010 р. при фактичному нарахування 204 грн. 86 коп. фактично оплачено 347 грн. 77 коп., що свідчить про визнання ним заборгованості, яка утворилася у період набуття ним права власності. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 06.12.2007 р. по 01.05.2011 р. в розмірі 447 грн. 26 коп. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушені строки виконання грошових зобов'язань і тому вимоги кредитора-позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню. Виходячи із суми заборгованості, 3% річних за весь час прострочення буде складати 27 грн. 36 коп. (447,26 х 3% : 365 х 912 дн.). При цьому, інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки за період з 01.05.2011 р. по день звернення до суду індекси інфляції не перевищували 100%. Оскільки позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» підлягають частковому задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на відповідача повинні бути покладені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial