Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини № 4 від 24.02.2011 року, змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позов обґрунтований тим, що до укладення шлюбу із померлою дружиною [PERSON] під час спільного проживання позивача з [PERSON] однією сім`єю, що почалося з 2009 року, у них [INFO] народилася дитина [PERSON] , в свідоцтві про народження якої у графі батько, вказано зі слів матері [PERSON] , тобто ім`я та по батькові записано позивача, а прізвище мати дитини вказала своє, яке було в неї до заміжжя, мотивуючи такі дії тим, що це сприятиме додатковим соціальним виплатам. У зв`язку із вказаними обставинами народження дитини, в актовому записі про народження дитини було внесено відомості про батьків у відповідності до частини першої статті 135 СК України. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] батько померлої [PERSON] є опікуном над [PERSON] , але фактично дитина проживає у позивача, проживає вона разом з [PERSON] , дитиною яка народилася у позивача та померлої дружини коли вони перебували у офіційному шлюбі та є їх спільною дитиною. Позивач прагне бути визнаним батьком [PERSON] , однак через відсутність можливості підтвердити кровне споріднення з дитиною, через смерть матері змушений звернутися до суду. Зважаючи на можливість доведення факту батьківства сукупністю доказів отриманих у становлений законом спосіб вважає надані докази достатніми для задоволення позову. На судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, додатково пояснивши, що у нього немає жодного сумніву щодо його батьківства, оскільки він на момент народження дитини проживав з її матір`ю з якою в подальшому було укладено шлюб в якому народилася друга дитина. Він постійно опікується своїми дітьми та на даний час донька проживає разом з ним. На судовому засіданні відповідач проти задоволення позову не заперечував, вказав, що [PERSON] дійсно є дитиною позивача, вони спільно проживали з його померлою донькою як члени сім`ї, згодом вони зареєстрували шлюб та в них народилася ще одна дитина. На судовому засіданні представник Великоолександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не заперечував проти задоволення позову, вказавши, що дійсно визнання батьківства є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Представник служби у справах дітей Калинівської селищної ради Бериславського району Херсонської області на судовому засіданні вважала за можливе визнати позивача батьком дитини, оскільки проведеною нею перевіркою такий факт підтвердився. Заслухавши пояснення сторін, викладені ними пояснення, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до положень пунктів 4-9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Суд встановив, що [INFO] народилася дитина [PERSON] , що вбачається з актового запису № 4 від 24 лютого 2011 року зробленого Бобровокутською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 2011 року), відповідно до якого матір`ю дитини зазначено [PERSON] , а відомості про батька зазначені зі слів матері у відповідності до частини першої статті 135 СК України, а саме, прізвище [PERSON] , ім`я [PERSON] , по батькові [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження виданого 10 січня 2013 року Бобровокутською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10 січня 2013 року), народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 26 жовтня 2021 року Великоолександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного межрегіонального управління Міністерства (м.Одеса) (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 2021 року), [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до довідки виданої 02 грудня 2021 року депутатом Калинівської ОТГ, на підставі пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] з 2009 по 2018 роки проживали разом як одна сім`я, виховували та спілкувалися про спільних дітей, вели господарство за адресою: [ADDRESS] . Також судом були оглянуті фотографії на яких дитина [PERSON] впізнала свою мати та інших родичів. Крім того, на судовому засідання [PERSON] ствердила, що позивач є її батьком та вона його завжди знала як батька. На даний час вона проживає із позивачем та своїм братом, хоча перебуває під опікою діда. Таким чином, встановлені судом обставини суд визнає достатніми для визнання факту батьківства відповідача по відношенню до дитини, а отже для задоволення позову. Із досліджених судом доказів вбачається, що під час народження дитини сторони проживали разом однією сім`єю, а в подальшому уклали шлюб, позивач піклувався дитиною, неодноразово визнавав своє батьківство, відомості про батьківство дитини внесені до актового запису про народження зі слів матері. Суд також враховує психологічне значення для дитини рішення суду про визнання батьківства, оскільки завдяки цьому рішенню дитина одержує можливість реалізувати своє природне право знати свого батька. Завдяки йому утверджується природний обов`язок батька турбуватися про своїх нащадків. На підставі викладеного,

Outcome: approved