Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про визнання таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , загальною площею 43,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., у зв`язку з відсутністю останнього за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що вона разом з матір`ю [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] . Проте жодних правових підстав користуватися вказаною квартирою відповідач не має. За період з лютого 2005 року по теперішній час позивач разом з матір`ю [PERSON] двічі надавали дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] у березні 2005 року та серпні 2012 року, однак фактично відповідач в квартирі ніколи не проживав та не з`являвся, місце його проживання не відомо, жодних витрат на утримання квартири не здійснює, комунальні платежі не сплачує, однак залишився бути зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] . Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що у справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, у зв`язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним у справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду надала пояснення, в яких позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в рівних долях, що належить їм на праві спільної часткової власності (а.с. 8). Як встановлено з матеріалів справи у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] . Факт не проживання відповідача за адресою квартири [ADDRESS] підтверджується поясненнями, допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . При цьому, свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою позивача [PERSON] та її матері [PERSON] , і проживає у квартирі [ADDRESS] , та повідомила, що відповідач [PERSON] ніколи не проживав у квартирі [ADDRESS] та не з`являвся. Крім того, свідок [PERSON] також підтвердила відсутність відповідача за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] вказавши, що відповідач [PERSON] взагалі жодного разу не з`являвся за місцем реєстрації. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше одного року поспіль, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому відповідачем не надано належного та допустимого доказу на спростування позовних вимог. Із відповіді Оболонського УП ГУНП в м. Києві НП України від 03.08.2020 року вбачається, що звернень з усними або письмовими заявами від [PERSON] з приводу створення йому перешкод у користуванні квартирою за адресою [ADDRESS] за період з 12.08.2008 по 26.09.2019 року до Оболонського управління поліції не надходило. Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведений той факт, що відповідач [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним». Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] як власник має право на здійснення права власності на належну квартиру [ADDRESS] та вимагати усунення порушень цього права. Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved