Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

У вересні 2019 року представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, по якій просить стягнути з відповідача шкоду у розмірі 258\~646,53 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.10.2014 року між ПрАТ «СК «Уніка» та СФГ «Любава» був укладений договір добровільного страхування №245002/4098/0002277, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 22.12.2018 року в с. Лазещина відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Мітсубісі», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2019 року дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] . Правил дорожнього руху України. Під час розгляду справи [PERSON] вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю. Постановою Кропивницького апеляційного\~суду від\~25.04.2019\~року,\~вище зазначена\~постанова була скасована, а провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1. ст. 247 КУпАП (відсутність складу правопорушення). Згідно висновку № 19С/01/19 від 16.02.2019 року, складеного ТОВ «Галавтоекспертиза», вартість відновлювального ремонту становить 363 369, 14грн. Крім цього, згідно рахунку СТО ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» № [NUMBER] /1 від 16.01.2019 року, № 2019000452/2 від 22.02.2019 та № 2019000452 від 27.02.2019 року, вартість ремонту склала 358 646, 53грн. У відповідності до умов договору страхування (п. 1.7; 1.8; 10.1.14.2), ПрАТ «СК «Уніка» на підставі страхового акту, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 358646, 53 грн. Позивач вказує, що виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування ПрАТ «СК «Уніка» набув права вимоги до відповідача у справі (та його страховика у межах страхової суми із вирахуванням франшизу або до МТСБУ). Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є [PERSON] , проводить МТСБУ у порядку визначеному ст. 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової власності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] є користувачем пільг як учасник бойових дій, що звільняє його від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та передає право вимоги до МТСБУ. Зазначає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України має зобов`язання з відшкодування шкоди в розмірі 100\~000 грн. на користь позивача, таким чином просить стягнути збитки в розмірі 258\~646,53 грн. Вказує, що збитки були завдані потерпілій особі 22.12.2018 року, безпосередньо діями та особисто [PERSON] , як учасника дорожнього руху, неналежне оформлення адміністративних матеріалів, не є підставою для відмови у відшкодуванні збитків. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 75-76/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 106-107/. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі /а.с. 131/. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляд справи належним чином, через канцелярію суду представник відповідача надав заяву, якою просив провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнав у повному обсязі /а.с. 134/. Заперечення проти позову мотивовані тим, що 25.04.2019 року постановою Кропивницького апеляційного суду постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2019 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП скасовано; провадження по справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Під час прийняття рішення апеляційний суд у своєму рішенні зазначив, що проаналізувавши пояснення [PERSON] , які останній надав в апеляційному суді, письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] , які взаємоузгоджуються між собою стосовно складних дорожніх погодних умов, а саме дощ та ожеледиці, на місці зіткнення автомобілів на дорозі був сніг та каша утворена внаслідок опадів снігу, дорога не була обробленою проти ожеледним матеріалом, тому відсутнє належне підтвердження порушення ПДР України, які призвели до ДТП, а відтак в діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. Тобто, цивільна правова відповідальність [PERSON] не настала, оскільки відсутнє рішення суду про визнання останнього винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо стягнення з [PERSON] страхового відшкодування за договором добровільного страхування, яку він сплатив страхувальнику СФГ «Любава» в розмірі 258646 грн. 53 коп. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, просив розглянути справу у відсутність представника. Надав до суду письмові пояснення, якими зазначив, що відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Отже Моторне (транспортне) страхове бюро України може компенсувати витрати страховика в межах ліміту відповідальності за особу, яка звільнена від обов`язкового страхування, за умови його вини. Проте, справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відносно водія [PERSON] була закрита на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів вини [PERSON] , тому позов не підлягає задоволенню. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~ст. 12 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.12.2018 року о 10 год. 00 хв. по вул. Центральній, в с. Лазещина Раховського району Закарпатської області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Galant», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Volkswagen Touareg», державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка» згідно договору страхування №245002/4098/0002277 від 06.10.2014 року. Як вбачається з копії посвідчення серії [NUMBER] від 04.04.2007 року [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій /а.с. 65/. Згідно висновку № 19С/01/19 від 16.02.2019 року, складеного ТОВ «Галавтоекспертиза», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Touareg», державний номер [NUMBER] , становить 363 369, 14 грн. /а.с. 22-40/. Крім цього, згідно рахунку СТО ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» № [NUMBER] /1 від 16.01.2019 року, № 2019000452/2 від 22.02.2019 та № 2019000452 від 27.02.2019 року, вартість ремонту склала 358 646, 53 грн. /а.с. 43, 48,51/. Згідно страхового акту №00283566 від 12.02.2019 року, на підставі наявних документів вказана подія кваліфікована як страховий випадок згідно акту та умовам договору страхування №245002/4098/0002277 виплата страхового відшкодування страхувальнику складає 335\~398,32 грн., яка була виплачена 12.02.2019 року на користь Порше Інтер Авто Україна згідно платіжного доручення №069272 /а.с. 9,56/. Згідно страхового акту №00283566 від 11.03.2019 року збільшено суму страхового відшкодування до 358\~646,53 грн., тому розмір доплати становив 23\~248,21 грн., яка була виплачена 20.03.2019 року на користь Порше Інтер Авто Україна згідно платіжного доручення №076910 /а.с. 10, 57/. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2019 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 25.04.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено; постанову\~Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2019 року скасовано; провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП /а.с. 60-64/. При розгляді справи дослідженими обставинами та доказами не було доведено порушення відповідачем п. 13.3 ПДР, тому суд прийшов до висновку щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до\~ст.993 Цивільного кодексу України\~\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого. Згідно з частинами першою та другою\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз`яснено п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.ч.\~4,5\~цієї ж\~статті,\~обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Так, у відповідності до згаданих норм\~ст. 82 ЦПК України, у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому\~ЦПК. Відповідно до ч.2\~ст. 78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При цьому, постанова суду не є єдиним документом, який міг би встановити вину особи. Так, належним та допустимим доказом вини особи могло б бути, покази свідків, судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза, клопотання про допит свідків та проведення експертизи позивачем не заявлялось в судових засіданнях. Згідно ст.\~ст. 77-78 ЦПК України\~докази по справі повинні бути належними та допустимими. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, та те, що вина відповідача у спричиненні даної ДТП не доведена, тому підстав для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності не вбачається. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed