Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення аліментів. Вимоги якого обґрунтовує тим, що 03 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей та відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дітей. А тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] кошти в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] кошти в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 21 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У судовому засідання позивач просила збільшити позовні вимоги, а саме розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 03 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №226. Поданий позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав не заперечував проти його задоволення. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 03 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис №226. Прізвище сторін після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від цього шлюбу сторони у справі мають доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.7,8). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сім`єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що фактично піклуванням дітей займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільних дітей. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи та вимог ст. 182-184 СК України, а також те, що відповідач позов визнав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. сплаченого судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 840,80 грн. на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Outcome: approved