Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа», [PERSON] про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність; зобов'язання опублікувати спростування. Свої вимоги мотивує тим, що в друкованому засобі масової інформації, газеті «Сегодня» від [INFO], на сторінках 1, 5 було опубліковано статтю за авторством [PERSON] під заголовками «[INFO]» (1 сторінка) та «[INFO]» (5 сторінка). Вважає, що в зазначеній статті було поширено недостовірну негативну інформацію про нього, яка принижує його честь та гідність, а саме: 1. «…[PERSON]…из мести заказал киллерам его ([PERSON]) и сина [PERSON]». 2. «[PERSON] сидит с тремя телефонами в тюрьме, которые он мог получить, заплатив 100 грн какому-нибудь прапорщику. Он в Москве уже нашел киллера. В России сотрудниками ФСБ уже началось следствие по этому делу, они ищут киллера…». 3. «…он хочет заплатив $5 млн, сделать так, чтобы дело вернули первой инстанции, там «развалили» его (например, из-за недостаточности улик), и он вышел на свободу». Аналогічну статтю під заголовком «[INFO]», яка містить оскаржувані в даній позовній заяві фрагменти, також було опубліковано на веб-сайті «Сегодня.UА» (www.segodnya.ua) [INFO] о 07.20 за наступним посиланням: [INFO] Зазначає, що на момент подачі позовної заяви дану сторінку в мережі Інтернет на веб-сайті «Сегодня.UА» прочитало 2282 особи, що підтверджується скріншотом. Володільцем (власником) доменного імені segodnya.ua в пошуковій базі даних зареєстрованих доменних імен WHOIS (whois.net), на яку також посилається національний реєстратор доменних імен компанія IMENA.UA (imena.ua) зазначено - Segodnya Multimedia CJSC. Вважає, що поширюючи вищевикладені фрагменти, які містять недостовірну інформацію, відповідачі надають його особі рис характеру, які негативно сприймаються в суспільстві. Таких як - здатність і бажання вчиняти правопорушення та тяжкі злочини, знаходячись в установі виконання покарань, порушувати режим утримання осіб, що відбувають покарання тощо. Також, звертає увагу на те, що відповідачі поширили зазначену негативну інформацію щодо нього перед розглядом його кримінальної справи у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, чим заподіяли непоправної шкоди інтересам правосуддя і його праву на безсторонній і неупереджений розгляд його справи судом. Враховуючи те, що відповідачі заподіяли шкоду його особистим немайновим правам, оскільки не маючи жодних доказів, необґрунтовано звинуватили його в здійсненні кримінально караних, тяжких злочинів - організації замовного вбивства і даванні хабара з метою винесення касаційною інстанцією завідомо неправосудного рішення й поширюючи таку недостовірну інформацію, створили різко негативний образ щодо його особи в очах читацької аудиторії, суспільства, інших осіб, які мають доступ до мережі Інтернет, суддів касаційної інстанції, у провадженні яких знаходиться кримінальна справа, тому просив суд: 1) Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність [PERSON] інформацію, поширену [INFO] в газеті «Сегодня» [NUMBER] в статті під заголовками «[INFO]» (1 стор.) та «[INFO]» (5 стор.)» про те, що відбуваючи покарання [PERSON] вчиняє тяжкі злочини з організації замовного вбивства та підкупу суддів одного з вищих судів України, яка міститься в наступних фрагментах: 1. «…[PERSON]…из мести заказал киллерам его ([PERSON]) и сина [PERSON]». 2. «[PERSON] сидит с тремя телефонами в тюрьме, которые он мог получить, заплатив 100 грн какому-нибудь прапорщику. Он в Москве уже нашел киллера. В России сотрудниками ФСБ уже началось следствие по этому делу, они ищут киллера…». 3. «…он хочет заплатив $5 млн, сделать так, чтобы дело вернули первой инстанции, там «развалили» его (например, из-за недостаточности улик), и он вышел на свободу». 2) Зобов'язати ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа», Ідентифікаційний код 24916531 (засновник газети «Сегодня»), [PERSON] (автор статті) не пізніше, ніж місяць від дня набрання рішенням законної сили, тим же шрифтом, на 1 і 5 сторінці газети «Сегодня» (свідоцтво про реєстрацію КВ №18326-7126ПР від 24 жовтня 2011 року), опублікувати наступний текст спростування: «СПРОСТУВАННЯ Рішенням суду визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність [PERSON] інформацію, поширену в газеті «Сегодня» [NUMBER] в статті під заголовками «[INFO]» (1 стор.) та «[INFO]» (5 стор.)» про те, що відбуваючи покарання [PERSON] вчиняє тяжкі злочини з організації замовного вбивства та підкупу суддів одного з вищих судів України, яка міститься в наступних фрагментах: 1. «…[PERSON]…из мести заказал киллерам его ([PERSON]) и сина [PERSON]». 2. «[PERSON] сидит с тремя телефонами в тюрьме, которые он мог получить, заплатив 100 грн какому-нибудь прапорщику. Он в Москве уже нашел киллера. В России сотрудниками ФСБ уже началось следствие по этому делу, они ищут киллера…». 3. «…он хочет заплатив $5 млн, сделать так, чтобы дело вернули первой инстанции, там «развалили» его (например, из-за недостаточности улик), и он вышел на свободу». У зв'язку з чим засновник тижневика повідомляє, що цю інформацію було поширено з порушенням стандартів щодо свободи слова, закріплених у Конституції України, Закону України «Про інформацію», Закону України «Про пресу в Україні» та у Цивільному кодексі України». 3) Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність [PERSON] інформацію, поширену [INFO] в мережі Інтернет на веб-сайті «Сегодня.UА» (www.segodnya.ua) в статті «[INFO]» про те, що відбуваючи покарання [PERSON] вчиняє тяжкі злочини з організації замовного вбивства та підкупу суддів одного з вищих судів України, яка міститься в наступних фрагментах: 1. «…[PERSON]…из мести заказал киллерам его ([PERSON]) и сина [PERSON]». 2. «[PERSON] сидит с тремя телефонами в тюрьме, которые он мог получить, заплатив 100 грн какому-нибудь прапорщику. Он в Москве уже нашел киллера. В России сотрудниками ФСБ уже началось следствие по этому делу, они ищут киллера…». 3. «…он хочет заплатив $5 млн, сделать так, чтобы дело вернули первой инстанции, там «развалили» его (например, из-за недостаточности улик), и он вышел на свободу». 4) Зобов'язати ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа», ідентифікаційний код 24916531 (власник сайту) не пізніше, ніж місяць від дня набрання рішенням законної сили, опублікувати о 7.20 шляхом розміщення на головній сторінці веб-сайту «Сегодня.UА» (www.segodnya.ua) в розділі «новини» наступний текст спростування: «СПРОСТУВАННЯ Рішенням суду визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність [PERSON] інформацію, поширену [INFO] в мережі Інтернет на веб-сайті «Сегодня.UА» (www.segodnya.ua) в статті під заголовками «[INFO]» про те, що відбуваючи покарання [PERSON] вчиняє тяжкі злочини з організації замовного вбивства та підкупу суддів одного з вищих судів України, яка міститься в наступних фрагментах: 1. «…[PERSON]…из мести заказал киллерам его ([PERSON]) и сина [PERSON]». 2. «[PERSON] сидит с тремя телефонами в тюрьме, которые он мог получить, заплатив 100 грн какому-нибудь прапорщику. Он в Москве уже нашел киллера. В России сотрудниками ФСБ уже началось следствие по этому делу, они ищут киллера…». 3. «…он хочет заплатив $5 млн, сделать так, чтобы дело вернули первой инстанции, там «развалили» его (например, из-за недостаточности улик), и он вышел на свободу». У зв'язку з чим засновник тижневика повідомляє, що цю інформацію було поширено з порушенням стандартів щодо свободи слова, закріплених у Конституції України, Закону України «Про інформацію», Закону України «Про пресу в Україні» та у Цивільному кодексі України». У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача ПрАТ «Сьогодні Мультимедіа» проти задоволення позову заперечувала. Посилась на необґрунтованість заявлених вимог та на те, що інформація, яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати, є оціночним судженням, оскільки є соціальними висловлюваннями щодо питань, які становлять громадський інтерес, містять критику у формі гострих висловлювань. Наведене у статтях є критичними судженнями особи, яка давала інтерв'ю та яка надала свою згоду на опублікування її точки зору. Також зазначила, що критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження не можуть бути підставою для задоволення вимог про спростування. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 56). Направив до суду свої пояснення з приводу заявлених вимог (а.с. 54), де зазначив, що в статті викладена точка зору адвоката [PERSON], яка представляла інтереси [PERSON]. Також зазначив, що з метою об'єктивного відображення інформації він звернувся в Державну пенітенціарну службу України, прес-секретар якої не підтвердив правдивість слів [PERSON], що в повній мірі відображено в статті. Вважає, що позов до нього є необґрунтованим, оскільки він виклав заяву сім'ї розстріляного [PERSON], точку зору захисту [PERSON] та засуджених. Крім того, адвокат [PERSON] уточнила в статті, що нічого протизаконного її клієнт не вчиняє. Дана позиція чітко і без викривлень викладена аудиторії газети «Сегодня» (а.с. 54). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У відповідності до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтями 297, 299 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, [PERSON] посилався на недостовірність інформації, поширеної [INFO] в газеті «Сегодня» [NUMBER] в статті під заголовками «[INFO]» (1 стор.) та «[INFO]» (5 стор.)», а також інформації, поширеної [INFO] в мережі Інтернет на веб-сайті «Сегодня.UА» (www.segodnya.ua) в статті «[INFO]». Судом встановлено, що в друкованому засобі масової інформації, газеті «Сегодня» від [INFO], на сторінках 1, 5 було опубліковано статтю за авторством [PERSON] під заголовками «[INFO]» (1 стор.) та «[INFO]» (5 стор.). У цій статті міститься, зокрема, наступна інформація: «…[PERSON]…из мести заказал киллерам его ([PERSON]) и сина [PERSON]»; «[PERSON] сидит с тремя телефонами в тюрьме, которые он мог получить, заплатив 100 грн какому-нибудь прапорщику. Он в Москве уже нашел киллера. В России сотрудниками ФСБ уже началось следствие по этому делу, они ищут киллера…»; «…он хочет заплатив $5 млн, сделать так, чтобы дело вернули первой инстанции, там «развалили» его (например, из-за недостаточности улик), и он вышел на свободу» (а.с. 14-16). Аналогічну статтю під заголовком «[INFO]», яка містить оскаржувані в даній позовній заяві фрагменти, а саме «…[PERSON]…из мести заказал киллерам его ([PERSON]) и сина [PERSON]»; «[PERSON] сидит с тремя телефонами в тюрьме, которые он мог получить, заплатив 100 грн какому-нибудь прапорщику. Он в Москве уже нашел киллера. В России сотрудниками ФСБ уже началось следствие по этому делу, они ищут киллера…»; «…он хочет заплатив $5 млн, сделать так, чтобы дело вернули первой инстанции, там «развалили» его (например, из-за недостаточности улик), и он вышел на свободу» також, було опубліковано на веб-сайті «Сегодня.UА» (www.segodnya.ua) [INFO] о 07.20 за наступним посиланням: [INFO] (а.с. 11-12). Як на підставу для визнання такої інформації недостовірною та її спростування представником позивача було надано копію відповіді Державної пенітенціарної служби України від 11 жовтня 2013 року № 8/2-90-8.01/43-13 (а.с. 36), копію доповідної записки Управління внутрішньої безпеки і протидії корупції ДПтС України від 25 вересня 2013 № 8/2-5047-13/Ко-3765, А-3633/1 (а.с. 37-39), копію відповіді начальника Бердичівської виправної колонії Управління ДПтС України в Житомирській області (№ 70) від 26 вересня 2013 № 3433 (а.с. 40), згідно яких факт зберігання [PERSON] заборонених предметів, а саме мобільного телефону не підтвердився. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) України» діяльність друкованих засобів масової інформації - це збирання, творення, редагування, підготовка інформації до друку та видання друкованих засобів масової інформації з метою її поширення серед читачів. Згідно з ч. 3 ст. 2 цього Закону не допускається вимога попереднього погодження повідомлень і матеріалів, які поширюються друкованими засобами масової інформації, а також заборона поширення повідомлень і матеріалів з боку посадових осіб державних органів, підприємств, установ, організацій або об'єднань громадян, крім випадків, коли посадова особа є автором поширюваної інформації чи дала інтерв'ю. У ч. 2 ст. 24 Закону України «Про інформацію» передбачено, що забороняються втручання у професійну діяльність журналістів, контроль за змістом поширюваної інформації, зокрема з метою поширення чи непоширення певної інформації, замовчування суспільно необхідної інформації, накладення заборони на висвітлення окремих тем, показ окремих осіб або поширення інформації про них, заборони критикувати суб'єкти владних повноважень, крім випадків, встановлених законом, договором між засновником (власником) і трудовим колективом, редакційним статутом. Частиною 1 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначає, що позивач має довести те, що внаслідок поширеної відповідачем інформації було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до п. 19 цієї постанови вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. У частинах 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» зазначено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. За таких обставин, вбачається, що згідно зі ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд погоджується з доводами представника ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» про те, що інформація, поширена [INFO] в газеті «Сегодня» [NUMBER] в статті під заголовками «[INFO]» (1 стор.) та «[INFO]» (5 стор.)», а також інформація, поширена [INFO] в мережі Інтернет на веб-сайті «Сегодня.UА» (www.segodnya.ua) в статті «[INFO]», є оціночними судженнями, оскільки в статті викладено інтерв'ю з рідним братом [PERSON] - [PERSON] та адвокатом [PERSON] - [PERSON], які виклали своє сприйняття та власну оцінку щодо дій позивача. Так, зокрема, [PERSON] надав автору статті - відповідачу [PERSON] інформацію, яку позивач просить визнати недостовірною, а адвокат позивача дав відповідь - спростування на ці висловлювання. Крім того, зі змісту статті слідує, що її автор звертався в Державну пенітенціарну службу України, яка не підтвердила правдивість слів [PERSON], що в повній мірі відображено в статті. Стаття містить посилання на джерела викладеної у ній інформації. При цьому в статті наявний виклад прямої мови в «лапках». Суд погоджується і з доводами представника ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» про те, що зазначена справа є суспільно значимою і потребувала висвітлення в пресі. Будь-яких вимог до [PERSON] позивачем заявлено не було. Таким чином, суд погоджується з доводами представника ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» про те, що висловлювання в статті не містить фактичних даних, а є суб'єктивним оціночним судженням, яке не підлягає спростуванню та доведенню його правдивості. З огляду на зазначене, суд вважає, що відсутні факти, які б доводили, що зазначені дії відповідачів мотивовані цілеспрямованими діями з метою принизити честь та гідність позивача. У такому випадку, також не підлягає задоволенню і вимога про спростування інформації, оскільки є похідною вимогою та залежить від визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність.

Outcome: dismissed