Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому із урахуванням уточнень просить: позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; стягнути із [PERSON] на її користь неустойку від суми несплачених аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі - 8 060 грн. 25 коп. В обґрунтування позову зазначається, що у період з 2006 по 2011 роки позивач та відповідач перебували у цивільному шлюбі. Від спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2014 року із відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі ? частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Від виконання батьківських обов'язків відповідач ухиляється, не займається вихованням дитини та не піклується про її фізичних та духовний розвиток. З жовтня 2015 року [PERSON] не сплачує аліменти на утримання доньки. Загальний розмір заборгованості складає - 26 014 грн. 54 коп. Неустойка за весь час прострочення сплати аліментів складає - 8 060 грн. 25 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. 12 квітня 2017 року представник позивача [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти позбавлення його батьківських прав, згоден сплатити заборгованість по аліментах. У судовому засіданні представник третьої особи Броварської міської ради Київської області як органу опіки та піклування - [PERSON] позовні вимоги підтримав, вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам малолітньої [PERSON] Вислухавши заперечення відповідача, пояснення представника третьої особи, дослідивши зібрані докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилася [INFO] у селі Руда Любомльського району Волинської області, про що Хворостівською сільською радою Любомльського району Волинської області зроблено відповідний актовий запис за № 2. Батько - [PERSON]. Мати - [PERSON] (а.с.8). Відповідно до акту обстеження житлових умов від 28 вересня 2016 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] [PERSON] спільно із неповнолітньою дочкою [PERSON] фактично проживає, але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Чоловік [PERSON] за вищевказаною адресою не зареєстрований і не проживає, участі у вихованні дитини не приймає. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2014 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі - ? частини всіх видів доходу . З довідки розрахунку від 16 березня 2017 року № 29711, виданої Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області видно, що станом на 01 березня 2017 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], складає - 26 014 грн. 54 коп. Із характеристики, виданої ДНЗ «Барвінок» на [PERSON], вбачається, що за час відвідування дитячого садка вихованням дитини займалася мама [PERSON] та дідусь [PERSON] Батько участі у вихованні дитини не приймав, не приводив та не забирав дитину, не сплачував за перебування дитини у дитячому садочку. Відповідно до характеристики, виданої Броварським НВК на [PERSON], ученицю 4-В класу, дитина проживає разом із мамою та вітчимом, які приділяють належну увагу її вихованню. Батько [PERSON] відвідував доньку декілька разів лише у другому класі, на батьківські збори не приходив. Згідно із довідкою № 21 від 23 вересня 2016 року та характеристикою, виданими товариством з обмеженою відповідальністю «Синтез» [PERSON] працює у товаристві на посаді менеджера, позитивно характеризується за місцем роботи як грамотний та кваліфікований спеціаліст. За висновком № 1-18/2244 від 22 листопада 2016 року орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.13). Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі статтею 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15 й 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Правилами статті 60 ЦПК України передбачено, щокожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На думку суду, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав є достатньо обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам дитини. Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що впродовж тривалого часу відповідач із дочкою не спілкується, не приймає участі у її житті як батько щодо фізичного і духовного розвитку, не займається її вихованням та матеріальним утриманням. При розгляді даної справи по суті відповідач не надав до суду будь-яких змістовних заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача та висновок органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Частиною п'ятою статті 124 Конституції України, частиною першою статті 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно із частиною другою статті 14 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 01 липня 2015 року в справі № 6-94цс15, із урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи із того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Згідно із частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з кількості днів прострочення сплати відповідачем аліментів кожного місяця, суми несвоєчасно сплачених ним аліментів, розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, судом визначено за наступною формулою: сума заборгованості за аліментами за один місяць помножена на кількість днів у місяці. Таким чином, розмір неустойки (пені) за період із 01 жовтня 2015 року по 28 лютого 2017 року у розмірі становить - 7 996 грн. 77 коп. Суд приходить до висновку, що решта позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволенню не підлягають через їх недоведеність у судовому засіданні. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь підлягає судовий збір у розмірі - 1 102 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial