Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просив усунути [PERSON] від права на спадкування спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], котра померла [INFO] Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла ветеран праці, Заслужений діяч України [PERSON], яка з 1950 року по день смерті працювала в Установі. Померла [PERSON] була особою похилого віку, часто хворіла, останні роки не могла самостійно себе обслуговувати, не могла вільно самостійно пересуватись та потребувала постійної сторонньої допомоги,. У зв'язку з тим, що [PERSON] проживала одна та в силу свого віку потребувала допомоги, протягом тривалого часу (приблизно з 2005 року) навідували [PERSON], забезпечували її ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням співробітники Установи. Про безпорадний стан [PERSON] було відомо відповідачу [PERSON], який був сином її померлого чоловіка. Проте, за весь цей час [PERSON] не навідував [PERSON] та не надавав їй будь-якої матеріальної чи іншої допомоги, що стало підставою для звернення позивача до суду із відповідним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], яка з 1950 року по день смерті працювала в Установі. З матеріалів справи вбачається, що в 1952 році [PERSON] було надано житло в відомчому будинку Установи за адресою: [ADDRESS]. Житло було отримане [PERSON], в той час, коли вона ще не була в шлюбі. В 1959 році вона одружилася з [PERSON] і взяла його прізвище. Для [PERSON] це був другий шлюб, від першого шлюбу в нього лишився син [PERSON]. Подружжя проживало на житловій площі, що належала [PERSON]. Під час приватизації квартиру було приватизовано. Після приватизації квартири [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Після смерті [PERSON] [INFO] року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори було видано свідоцтва про право на спадщину за законом: -[PERSON] - 1/4 частини квартири [ADDRESS], яка складається в цілому з трьох житлових кімнат, житловою площею 42,3 кв.м., загальною площею - 71,1 кв.м. -[PERSON] - '1/4 частина вказаної квартири. У звязку зі смертью [PERSON] відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що [PERSON] проживала одна та в силу свого віку потребувала допомоги, протягом тривалого часу (приблизно з 2005 року) навідували [PERSON], забезпечували її ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням санітарка Установи [PERSON] та інші співробітники Установи. Поряд із співпрацівниками Установи, протягом останніх п'яти років догляд за [PERSON] здійснював [PERSON]. Він постійно навідував [PERSON], доглядав за нею, допомагав по господарству, купував продукти та сплачував комунальні платежі. У квітні 2016 року у зв'язку з погіршенням стану здоров'я співробітники Установи доставили [PERSON] до лікарні, де вона перебувала до смерті. Лікар-офтальмолог Установи [PERSON] та співробітники Установи купували [PERSON] ліки для лікування та продукти харчування. Про безпорадний стан [PERSON] було відомо відповідачу [PERSON], який був сином її померлого чоловіка. Проте, за весь цей час [PERSON] не навідував [PERSON] та не надавав їй будь-якої матеріальної чи іншої допомоги. Оскільки [PERSON] не мала близьких родичів, то її поховання було організовано спільно співробітниками Установи та [PERSON] Будинок за адресою [ADDRESS] до цього часу знаходиться на балансі Установи, яка утримує його й приймає комунальні платежі. [PERSON] незважаючи на те, що він з 2004 року є співвласником квартири, не відкрив особистий рахунок в Установі з оплати житлово-комунальних послуг та не сплачував житлово-комунальні послуги з 2004 року по теперішній час Оплата житлово-комунальних послуг за життя здійснювалася [PERSON], а після її смерті утворилася заборгованість в сумі 1925,97 грн. станом на 01.11.2016 р. Згідно до ч. 5ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту ч. 5ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно доСК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Як встановлено судом, померла [PERSON] була похилого віку, протягом останніх років важко хворіла, потребувала постійного нагляду, сторонньої допомоги та піклування, а відповідач не приймав участі в догляді за хворою [PERSON] байдуже ставився до стану її здоров'я, не відвідував її та не вчиняв жодних інших дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги. Таким чином, як встановлено судом, [PERSON] є працездатною та дієздатною особою, знав про хворобу [PERSON] але ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, на похорони не зявився, тому має бути усунений від права на спадкування за законом, оскільки за життя [PERSON] та під час її хвороби, коли спадкодавець особливо потребував догляду, він ухилялася від надання їй необхідної допомоги. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. При таких обставинах суд вважає, що позовнi вимоги правомiрнi, та підлягають задоволеннню у повному обсязі. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved