Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, стягнутих судом з відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/6 до 1/4 усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що з відповідача на користь позивача судом було стягнуто аліменти на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1/6 частини доходів відповідача на кожну дитину. Після досягнення [PERSON] повноліття, аліменти на утримання сина [PERSON] стягуються з відповідача в розмірі 1/6 частини. На даний час коштів, які стягуються в якості аліментів з відповідача не достатньо, оскільки син навчається у школі, є дитиною інвалідом, відвідує додаткові заняття та потребує більших матеріальних затрат. У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала, а відповідача їх визнав. Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 травня 2008 року виконкомом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.4). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року (справа №185/11488/15-ц, провадження № 2/185/5957/15) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі по 1/6 частки на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06.11.2015 і до досягнення ними повноліття (а.с.9). [INFO] [PERSON] досягла віку повноліття, внаслідок чого відповідач припинив сплачувати аліменти на її утримання, та, відповідно до ст. 183 СК України, з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З корінця медичного висновку №1027 про дитину-інваліда віком до 18 років від 29.02.2016 (дійсна до 28.02.2021р.) вбачається, що дитина має суттєві розлади здоров`я. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального становища може бути підставою для вимоги про збільшення розміру аліментів. Таким чином, збільшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище неповнолітньої дитини та сторін, той факт, що дитина проживає разом із позивачем, відповідач є працездатним, хронічними захворювання не хворіє, є всі підстави для застосування ст. 192 СК України та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/6 до 1/4 частини заробітку щомісячно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved