Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

у жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 17.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2013 року, від якого у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Зауважила, що з березня 2013 року вона не проживає з відповідачем однією сім'єю, веде різні з ним бюджети, і весь цей час донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. В свою чергу, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, не приймає участі у її матеріальному забезпеченні. Надана відповідачем за вказаний період одноразова фінансова допомога у розмірі 800,00 грн. не дає можливості утримувати дитину належним чином у відповідності до її вікових умов. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі з обставин, викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні зазначив що не заперечує проти часткового задоволення позову, а саме у розмірі 1000 грн. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року між сторонами укладено шлюб, розірваний за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2013 року (а.с. 8-10). Від цього шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач самостійно несе витрати, пов'язані з утриманням дитини, її оздоровленням, проте її доходів не достатньо для забезпечення потреб доньки та їх розвитку. Доказів зворотного, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, в розпорядження суду, зокрема, з боку відповідача, не надано. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. ст. 181, 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими, оскільки в розпорядження суду не надано доказів щодо офіційного працевлаштування відповідача та розміру його постійного заробітку. Судом також встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання дочки не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено у 2014 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 січня по 30 червня - 1 032,00 грн. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], суд враховує обставини справи, положення вказаного Закону та СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні, боргових зобов'язань, його задовільний стан здоров'я, та приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення повноліття дитиною, оскільки батько проживає окремо від доньки і на нього законом покладено обов'язок утримувати її. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання неповнолітньої [PERSON], оскільки рівнозначний обов'язок щодо її утримання ст. 141 СК України покладається також на позивача по справі. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, суд приходить до висновку про необхідність за стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 185, 191 СК України,

Outcome: partial