Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просила встановити факт належності їй документа - договору дарування квартири за номером [ADDRESS] ), укладеного 01.12.1992 року між [PERSON] та [PERSON] і посвідченого державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Панчишиною С.С. за реєстровим № І-3691. На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що згідно договору дарування від 01.12.1992 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Панчишиною С.С. зареєстрованого в реєстрі за № 1-3691 заявнику на праві власності належить квартира [ADDRESS] . В даному документі її прізвище написано помилково як « [PERSON] ». На час оформлення даного договору вона не звернула увагу на правильність написання свого прізвища. Протягом близько 40 років вона проживає у своїй квартирі, сумлінно сплачує всі комунальні платежі. Таким чином, з метою надання їй можливості розпоряджатися своєю власністю у вигляді квартири [ADDRESS] , необхідно встановити факт, що правовстановлюючий документ договір дарування належить їй, [PERSON] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 16.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження в судовому засіданні (а.с.18). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2019 року замінено по справі заінтересовану особу - Відділ реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького на [PERSON] (а.с.25). Заявник [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечував проти задоволення заяви та підтвердив, що подарував квартиру своїй донці [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку щодо задоволення заяви у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 01.12.1992 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Панчишиною С.С. зареєстрованого в реєстрі за № 1-3691, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар квартиру [ADDRESS] (а.с.8-11). Згідно паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області 28.03.2001 року, прізвище заявника зазначено « [PERSON] », дата народження [INFO] , місце народження м. Кіровоград. Місце реєстрації з 02 липня 1986 року - [ADDRESS] (а.с. 5). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 12.08.2010 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 408. Після реєстрації розірвання шлюбу заявнику присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.12). За даними архівної довідки за № 54383, виданої 29.08.2019 року Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] - ціле (приватна), договір дарування від 01.12.1992 № 1-3691/ Третя Кіровоградська державна нотаріальна контора. Реєстрова книга № 129, запис № 21051 (а.с.13). Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для можливості розпорядження своєю власністю. Суд, аналізуючи заяву та її підстави, матеріали справи, вважає встановленим факт належності договору дарування від 01.12.1992 року посвідченого старшим державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Панчишиною С.С. зареєстрованого в реєстрі за № 1-3691 виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved