Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

У грудні 2017року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання останньої та її дітей [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що вона проживає разом із сином у вказаній квартирі, яка є неприватизована, особовий рахунок оформлений на матір позивача [PERSON], яка померла [INFO] року. Також у квартирі зареєстрована рідна сестра позивача - відповідач [PERSON] та її діти [PERSON], 2001 року народження, та [PERSON], 2011 року народження. Вказує, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше двадцяти років, тобто з моменту заселення, ні вона ні її діти не з'являються за вказаною адресою і [PERSON] не сплачує витрати по утриманню квартири. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] викликалась в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем її проживання, проте до суду вона не з'явилась, про причини неявки не повідомила, письмовий відзив на позов не подала. Від третьої особи на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі відповідно до яких Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації просить провести розгляд справи без участі її представника та ухвалити рішення з максимально можливим урахуванням інтересів малолітньої дитини - [PERSON] За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 16 серпня 1994 року Залізничною районною державною адміністрацією [PERSON] виданий ордер на житлове приміщення № 02153 на сім'ю з чотирьох осіб на право зайняття жилого приміщення, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.5). До складу сім'ї входили: [PERSON], її доньки [PERSON] і [PERSON] та син [PERSON]. Вказана квартира не була приватизована. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 квітня 2016 року (а.с.7). Згідно довідки (а.с.6) та пояснень позивача, власником особового рахунку залишається [PERSON], у спірній квартирі зареєстровані позивач та її син [PERSON], а також відповідач [PERSON] та її діти: син [PERSON] та донька [PERSON] Відповідно до пояснень позивача, відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації більше двадцяти років, не з'являється за вказаною адресою та не несе витрати по утриманню житла. Її діти також жодного разу не відвідували вказану жилу квартиру, а про їх реєстрацію за вищевказаною адресою позивачу стало відомо лише із довідки за формою № 3. Факт не проживання відповідача та її двох дітей у спірній квартирі також підтверджується актами, що складались у період з 1998 року по травень 2016 року комісією в складі представника ЖЕД-206 та двох сусідів ( а.с. 36-76). Крім того, допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача також підтвердили те, що за адресою: [ADDRESS], проживає лише позивач зі своїм сином та вказали, що відповідача за останні двадцять років ніколи не бачили. Згідно ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач будучи зареєстрованою у спірній квартирі, однак фактично не проживаючи в ній покладає на [PERSON] додаткові матеріальні витрати по оплаті комунальних платежів. Ураховуючи те, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад двадцять років, суд вважає, що її потрібно визнати такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Згідно пояснень позивача, діти відповідача [PERSON] та [PERSON] з народження в спірній квартирі жодного разу не з'являлись, ніколи не проживали в ній та не зберігають особистих речей, а тому суд вважає, що їх також потрібно визнати такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved