Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

У грудні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 24 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 147/П/27/2008-840, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 195 072,00 (сто дев'яносто шість тисяч вісімсот сорок) доларів США 00 центів зі сплатою відсотків у розмірі 12,89 % річних, строком до 23.03.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 24 березня 2008 року. Відповідач належним чином не здійснює виконання умов кредитного договору. В зв»язку з чим позивач був змушений звернутися в суд. Посилаючись на викладене вище та норми закону, позивач просив суд: стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 6430340,49 грн. Звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Шляхова, шляхом її продажу позивачем на умовах та в порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку» з наданням публічному акціонерному товариству «Комерційному банку «Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки, в тому числі, але не виключно: - отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; - отримувати всі необхідні документи та довідки, які потрібні для продажу вище зазначеного предмета іпотеки в Реєстраційній службі Головного управління юстиції Київської облетів усіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі у Відділах державної реєстрації, в агентств земельних ресурсів, але не виключно в інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; - здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки; - звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, а також ставити підпис від свого імені за одержання експертної оцінки; - отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; - отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім»ї іпотекодавця, копії будинкових книг тощо. Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654,00 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляла. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 24 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 147/П/27/2008-840, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 195 072,00 (сто дев'яносто шість тисяч вісімсот сорок) доларів США 00 центів зі сплатою відсотків у розмірі 12,89 % річних, строком до 23.03.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 24 березня 2008 року. Згідно до договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: земельна ділянка, загальною площею - 0,1500 га., кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2520. Згідно кредитного договору відповідач зобов'язався суворо дотримуватися положень цього договору, а також договору іпотеки, укладеного в забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Сплачувати мінімально необхідні платежі у розмірі, порядку і строки, визначені в кредитному договорі. Позивач, як кредитодавець повністю виконав свій обов'язок передбачений ст. 1054 ЦК України. Поряд з цим, відповідач свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконує. Станом на 22.12.2014 р. у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 407 774 дол. США 09 центів, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом становить 6 430 340,49 грн., яка складається з: · заборгованість за кредитом 195 069,19 дол.США, що складає 3 076 118,23 грн.; · заборгованість за відсотками 158 357,05 дол.США, що складає 2 497 190,91 грн.; · пеня 34 840,65 дол.США, що складає 549 415,10 грн.; · штраф 19 507,20 дол.США, що складає 307 616,25 грн.. Відповідно до визначення термінів договору «Право іпотеки» та п. 4.5. договору іпотеки у разі невиконання відповідачем забезпеченого іпотекою зобов'язання або його частини позивач має безумовне та безспірне право за рахунок предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в тому числі але не виключно, всі платежі на користь іпотекодержателя, передбачені кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором, витрати іпотекодержателя на адвокатів, аудиторів, експертів, оцінювачів, витрати, понесені при зверненні стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, в тому числі за здійснення виконавчого напису нотаріуса та будь-які інші витрати понесені іпотекодержателем у зв'язку з цим договором. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізації предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно будь-якій особі-покупцеві з застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 526, 530, 575, 629 ЦК України, ст. 3-7, 33, 37 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: partial