Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей виконавчий комітет Камянської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09.02.2002 року, який за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.10.2012 року шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає разом з нею. На її утримання з відповідача були стягнуті аліменти, але жодного разу аліменти не сплачено і заборгованість за період з 07.05.2013 року по 31.01.2020 року становить 136 607,01 грн. З моменту припинення шлюбних відносин з відповідачем, він не цікавиться життям дитини, не приймає участі ні в її вихованні, ні в матеріальному утриманні. Просить позов задовольнити. 01.10.2020 року Ухвалою суду відкрито провадження по цивільній справі призначено підготовче судове засідання. 23.03.2021 року Ухвалою суду підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. 23.03.2021 року Ухвалою суду замінено третю особу правонаступником на службу у справах дітей виконавчий комітет Кам`янська міська рада. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, буду повідомлений належним чином причину неявки суду не повідомив, письмових пояснень до суду не налходило. Судом 06.04.2021 року робилось оголошення про виклик особи в судове засдіння, не одноразово. Крім того судом не одноразово направлялись судові повістки на місце реєстрації та проживання відповідача [PERSON] . Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутноті, просив инести рішення з урахуванням висеовку. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , реєстрація актового запису про народження якого вчинена Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 58 від 31.01.2012 року, Згідно довідки, яка видана Комунальним закладом «Гімназія № 17» Камянської міської ради від 05.06.2020 року, [PERSON] [INFO] , дійсно навчається в комунальному закладі «Гімназія № 17» Камянської міської ради в 3-Б класі. Батько [PERSON] [INFO], не приймає участі у вихованні доньки, не відвідує батьківські збори, не цікавиться досягненнями дитини (а.с. 15). Згідно довідки яка видана начальником Південного ВП від 13.03.2020 року [PERSON] [INFO] , будучи біологічним батьком доньки - [PERSON] [INFO] , не займається її вихованням та не бажає спілкуватися. Проведеною перевіркою за місцем мешкання гр. [PERSON] не мешкає. Згідно довідки, яка видана лікарем загальної практики-сімейний лікар [PERSON] від 20.03.2020 року дитина [PERSON] [INFO] , на амбулаторному прийомі сімейного лікаря була тільки з матір`ю, батько дитини [PERSON] [INFO], медпрацівники закладу ніколи не бачили, на амбулаторний прийом з дитиною жодного разу не приходив. Відповідно до висновку від 04.12.2020 року №8вих-20/876 служба у справах дітей виконавчий комітет Кам`янської міської ради вважають доцільним питання позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, оскільки не піклується про фізичний та духовний розвиток сина та доньки, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, крім того знаходиться на обліку у лікаря нарколога з 2016 року. Таким чином дії відповідача, як батька дитини, є винними, свідомими, а тому на підставі статті 164 Сімейного Кодексу України, суд вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно доньки. В той же час, після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] може з дотриманням вимог ст.169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved