Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ЗАТ «Українська будівельна компанія» про зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 14 грудня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого [PERSON] відступила йому належне їй право вимоги згідно з договором № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2005 року, укладеним між [PERSON] та ЗАТ «Українська будівельна компанія», а він прийняв право вимоги, належне [PERSON] за договором купівлі-продажу майнових прав, майнового права на отримання у власність квартири [ADDRESS] і позначений на схемі Генерального плану за № 2. Факт переходу до нього всіх прав та обов'язків первісного кредитора за договором № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2005 року визнаний відповідачем, що підтверджується додатковою угодою № 1/2 від 14 грудня 2007 року до договору № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2005 року. Відповідно до п. 1.1. договору № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2005 року відповідач зобов'язався передати йому майнове право на отримання у власність вищезазначеної квартири, а він зобов'язався сплатити відповідачу ціну продажу та прийняти майнове право на умовах договору. Він повністю виконав умови договору, сплативши ціну майнового права, передбачену п. 3.1. договору, в розмірі 441844 гривні 00 копійок, що підтверджується квитанціями № 4516283 від 02 вересня 2005 року, № 4297752 від 22 червня 2005 року № 475515,6 від 18 листопада 2005 року та № 357206 від 06 грудня 2007 року та Свідоцтвом про оплату майнового права на квартиру від 10 грудня 2007 року. Згідно п. 1.3. договору, після сплати повної ціни майнового права, введення будинку в експлуатацію та проведення його технічної інвентаризації, відповідач зобов'язався передати йому за Актом прийому-передачі належним чином оформлені в установленому порядку документи, які потверджують майнове право: акт прийому-передачі майнового права, акт прийому-передачі квартири, довідку про розрахунки, список власників майнових прав та технічний паспорт на квартиру. Відповідно до п. 1.4. договору, об'єкт має бути введений в експлуатацію не пізніше першого кварталу 2007 року. Згідно п. 2.3. договору, відповідач зобов'язався передати йому документи, зазначені в п.1.3. договору, протягом тримісячного терміну з моменту введення об'єкта в експлуатацію за умови сплати ним повної ціни майнового права. Позивач вважає, що відповідач мав надати документи, передбачені п. 1.3. договору, не пізніше 01 липня 2007 року. На його неодноразові звернення до відповідача щодо невиконання останнім взятих на себе зобов'язань, він не отримував чіткої відповіді стосовно введення будинку в експлуатацію та дати отримання документів, передбачених п. 1.3. договору. Крім того, зауважує, що правовідносини між ним та відповідачем з приводу надання йому майнового права на отримання у власність зазначеної вище квартири [ADDRESS] підпадають під дію норм Закону України «Про захист прав споживачів», тому на підставі п. 4.1. договору та ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення виконання зобов'язання в розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) в межах річного строку позовної давності, що становить 4838191 гривню 80 копійок (441844,00 X 3 х 365 днів) /100). У заяві про уточнення позовних вимог позивача зазначив, що з наданих відповідачем документів стало відомо, що адреса: [ADDRESS]. За таких обставин, з урахуванням уточненнями просить суд ухвалити рішення, яким: - зобов'язати ЗАТ «Українська будівельна компанія» укласти з ним акт прийому-передачі майнового права на отримання двокімнатної квартири [ADDRESS] протягом 7 днів з моменту набрання рішення суду законної сили; - зобов'язати ЗАТ «Українська будівельна компанія» підписати з ним акт прийому-передачі двокімнатної квартири [ADDRESS] протягом 7 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили; - зобов'язати ЗАТ «Українська будівельна компанія» надати йому довідку про розрахунки за двокімнатну квартиру [ADDRESS] протягом 7 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили; - зобов'язати ЗАТ «Українська будівельна компанія» надати йому список власників майнових прав у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] протягом 7 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили; - зобов'язати ЗАТ «Українська будівельна компанія» надати йому технічний паспорт на двокімнатну квартиру [ADDRESS] протягом 7 днів з моменту набрання рішення суду законної сили; - стягнути з ЗАТ «Українська будівельна компанія» на його користь пеню у розмірі 4838191 гривню 80 копійок (а.с. 83-85). У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов та просила його задовольнити в повному обсязі з наведених в ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Пояснив суду, що позивач дійсно виконав свої зобов'язання за договором. Відповідач готовий укласти та передати позивачу документи, зазначені в позовній заяві. Список власників майнових прав ЗАТ «Українська будівельна компанія» може надати відповідачу лише щодо квартири позивача, оскільки дані інших мешканців будинку захищені Законом України «Про захист персональних даних». На час укладення договору цього Закону ще не існувало, і таке положення не суперечило вимогам чинного на той час законодавства. Разом з тим, представник ЗАТ «Українська будівельна компанія» заперечував проти задоволення вимоги позивача про стягнення пені. Зазначив, що укладений між сторонами договір є класичним договором купівлі-продажу без будь-яких ознак інших видів договорів, зокрема, про надання послуг. Згідно Закону України «Про захист прав споживачів» відповідальність у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) нараховується саме у випадку, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги). Позивач просить стягнути пеню в зв'язку з не передачею документів, а відповідальність, передбачена Законом України «Про захист прав споживачів», настає лише за невиконання роботи (послуг). На підставі п. 1.3. договору відповідач зобов'язаний лише передати позивачу певні документи, а не виконати роботу чи надати послуги. Вважає, що пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) не може застосовуватися до випадку не передачі відповідачем позивачу документів. Крім того, представником відповідача було подано заяву про застосування позовної давності, оскільки перебіг позовної давності розпочався з 01 квітня 2009 року, яка сплила 01 квітня 2012 року, а позивач звернувся з позовом до суду 09 жовтня 2013 року, тобто з пропуском позовної давності. Враховуючи наведене, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 65-66). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 червня 2005 року між [PERSON] та ЗАТ «Українська будівельна компанія» було укладено договір № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав. 31 жовтня 2005 року між [PERSON] та ЗАТ «Українська будівельна компанія» укладено додаткову угоду до договору № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 22 червня 2005 року, в якій сторони домовилися викласти договір № 87/15-2-19 у новій редакції. За умовами цього договору ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов'язалося передати [PERSON] майнове право на отримання у власність новозбудованої двокімнатної квартири [ADDRESS] і позначений на схемі генерального плану за № 2, що належить ЗАТ «Українська будівельна компанія» згідно договору № 15-5/184 про будівництво чотирьох житлових будинків з вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгами по [ADDRESS] від 08 вересня 2004 року, укладеному ЗАТ «Українська будівельна компанія» і Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій (договір № 15-5/184), а [PERSON] зобов'язалася сплатити ЗАТ «Українська будівельна компанія» ціну продажу згідно з п. 3.1. цього договору та прийняти майнове право на умовах цього договору (а.с. 9-14). 14 грудня 2007 року між [PERSON] (первісний кредитор) і [PERSON] (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає належне йому право вимоги згідно з договором № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2005 року, укладеному між первісним кредитором за цим договором та ЗАТ «Українська будівельна компанія», а новий кредитор приймає право вимоги, належне первісному кредитору за договором купівлі-продажу майнових прав, майнового права на отримання у власність квартири [ADDRESS] і позначений на схемі Генерального плану за № 2. Згідно цього договору до нового кредитора переходять усі права і обов'язки первісного кредитора за договором купівлі-продажу майнових прав в обсязі та на умовах, що існують в момент підписання цього договору (а.с. 7-8). 14 грудня 2007 року між [PERSON], ЗАТ «Українська будівельна компанія», [PERSON], у зв'язку з відступленням [PERSON] своїх прав за договором № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2005 року [PERSON] та укладенням договору відступлення права вимоги від 14 грудня 2007 року, укладено додаткову угоду № 1/2 до договору № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2005 року, за умовами якого всі майнові права [PERSON] за договором № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2005 року переходять до [PERSON] (а.с. 16-17). У пункті 3.1. договору № 87/15-2-19 сторони погодили, що ціна продажу майнового права складає 441844 гривні, включаючи ПДВ у розмірі 73640 гривень 67 копійок, з урахуванням відрахувань на Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій, зазначених у договорі № 15-5/184. З матеріалів справи також вбачається, що з метою виконання умов договору № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2005 року, було здійснено оплату в сумі 218000 гривень, що підтверджується квитанцією № 4516283 від 02 вересня 2005 року; в сумі 5000 гривень, що підтверджується квитанцією № 4297752 від 22 червня 2005 року; в сумі 422 гривні, що підтверджується квитанцією № 4755156 від 18 листопада 2005 року та в сумі 218422 гривні, що підтверджується квитанцією № 357206 від 06 грудня 2007 року (а.с. 18-19). Свідоцтвом про оплату майнового права на квартиру, виданим ЗАТ «Українська будівельна компанія» 10 грудня 2007 року підтверджено факт сплати 100 % вартості майнових прав на квартиру [ADDRESS] відповідно до умов договору купівлі-продажу майнових прав № 87/15-2-19 від 22 червня 2005 року в розмірі 441844 гривень, включаючи ПДВ (а.с. 20). Пунктом 1.3. договору № 87/15-2-19 передбачено, що після сплати повної ціни майнового права, введення будинку, зазначеного в п. 1.1. цього договору, в експлуатацію та проведення його технічної інвентаризації, ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов'язане передати [PERSON] за Актом прийому-передачі належним чином оформлені в установленому порядку документи, які підтверджують майнове право, а саме: акт прийому-передачі майнового права, акт прийому-передачі квартири, довідка про розрахунки, список власників майнових прав, технічний паспорт на квартиру. Згідно з п. 2.3. договору ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов'язалося передати [PERSON] документи, зазначені в п. 1.3. цього договору, протягом тримісячного терміну з моменту введення об'єкта в експлуатацію відповідно до п. 3.2.6. договору № 15-5/184 за умови сплати повної ціни майнового права. Об'єкт має бути введеним в експлуатацію не пізніше першого кварталу 2007 року (п. 1.4. договору). Згідно з актом державної приймальної комісії від 30 грудня 2008 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затвердженого розпорядженням № 2339 Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 31 грудня 2008 року «Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку № 2 (по генплану) з підземним паркінгом об'єкта: «Будівництво першої черги будівництва, що складається з чотирьох житлових будинків із вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS], зазначений вище житловий будинок, був введений в експлуатацію (а.с. 54-58, 59). Крім того, як встановлено судом та не оспорювалось учасниками судового розгляду, розпорядженням Солом'янської РДА № 986 від 01 червня 2007 про присвоєння поштової адреси будинку [NUMBER]; розпорядженням Солом'янської РДА № 356 від 24 березня 2009 року про присвоєння поштової адреси будинку [NUMBER]; розпорядженням Солом'янської РДА № 215 від 15 березня 2010 року про присвоєння поштових адрес будинкам [NUMBER] та [NUMBER], житловим будинкам по [ADDRESS] були присвоєні поштові адреси у відповідності до нумерації цих житлових будинках на схемі генерального плану забудови, яка зазначається в договорі купівлі-продажу майнових прав по кожній конкретній квартирі (а.с. 88-90). Зокрема, розпорядженням Солом'янської РДА № 356 від 24 березня 2009 року житловому будинку [NUMBER] (за схемою генерального плану) було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с. 89). Разом з тим, в договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру позивача зазначено, що така квартира розташована в будинку[NUMBER] (за схемою генплану) по [ADDRESS] За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок по [ADDRESS], який позначений на схемі генерального плану за № 2 та житловий будинок по [ADDRESS] є одним і тим самим будинком 01 вересня 2008 року Київським МБТІ був виготовлений технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], згідно з яким загальна площа квартира становить не 84,97 кв. метри, а 84,2 кв. метри, житлова 37,3 кв. метри, замість 39,35 кв. метри (а.с. 51-52). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме оплатив майнові права у розмірі 441844 гривні, включаючи ПДВ. У свою чергу, відповідач, протягом трьох місяців з моменту введення будинку в експлуатацію не виконав умови п.п. 1.3., 2.3. договору № 87/15-2-19 купівлі-продажу майнових прав від 31 жовтня 2005 року щодо передачі [PERSON] за Актом прийому-передачі належним чином оформлені в установленому порядку документи, які підтверджують майнове право, а саме: акт прийому-передачі майнового права, акт прийому-передачі квартири, довідка про розрахунки, список власників майнових прав, технічний паспорт на квартиру. Клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Як встановлено вище, відповідач зобов'язався передати документи позивачу протягом трьох місяців з моменту введення будинку в експлуатацію. Оскільки, будинок був введений в експлуатацію 30 грудня 2008 року, тому відповідач мав би виконати свої зобов'язання до 31 березня 2009 року. Позивач звернувся в суд з даним позовом 09 жовтня 2013 року. Представник відповідача як на підставу для застосування строку позовної давності посилається на лист ЗАТ «Українська будівельна компанія» від 27 березня 2009 року № 87/02-2009 року, адресований позивачу, в якому повідомлялося про введення будинку в експлуатацію (а.с. 53). Факт відправлення цього листа підтверджує журналом вихідної кореспонденції (а.с. 62). Разом з тим, суд вважає, що журнал вхідної кореспонденції, у якому окрім того, зазначено лист № 88/02-2009, тоді як сам лист містить № 87/02-2009 не є доказом дійсного відправлення листа та не свідчить про його отримання адресатом. У свою чергу, судом береться до уваги посилання представника позивача на те, що позивач не був обізнаний про введення будинку в експлуатацію, про що свідчать його листи від 30 квітня 2013 року та 10 липня 2013 року, адресовані відповідачу, з проханням надати інформацію про введення будинку в експлуатацію (а.с. 21-23). Представник позивача пояснила, що про введення будинку в експлуатацію позивачу стало відомо лише з пояснень, заперечень та документів, наданих представником відповідача в судове засідання. Враховуючи те, що відповідач не надав доказів, як того вимагають статті 10, 60 ЦПК України, про вручення листа з повідомленням щодо введення будинку в експлуатацію чи доведення до відома позивача даної інформації в спосіб, передбачений п. 10.7. договору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності до вимог позвача. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] в частині зобов'язання ЗАТ «Українська будівельна компанія» передати протягом 7 днів з моменту набрання рішення суду законної сили належним чином оформлених в установленому порядку документів, передбачених п. 1.3. договору № 87/15-2-19, які підтверджують майнове право. Разом з тим, суд вважає правомірним посилання представника відповідача на те, що ЗАТ «Українська будівельна компанія» може надали список власників майнових прав лише щодо квартири позивача, оскільки дані інших мешканців будинку захищені Законом України «Про захист персональних даних», який встановляє певний порядок доступу до персональних даних. Позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 4838191 гривні 80 копійок. Пунктом 4.1. договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором. Відповідно до п. 4.3. договору у випадку прострочення виконання своїх обов'язків, згідно з п. 2.3. цього договору більш ніж на 3 місяці ЗАТ «Українська будівельна компанія» сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від ціни продажу майнового права, що зазначена у п. 3.1. цього договору, за кожен день прострочення У відповідності до п. 7.3. договору сторони керуються чинним законодавством України у випадках, що не врегульовані умовами цього договору. Разом з тим, умовами договору, зокрема п. 4.3., чітко визначено наслідки порушення зобов'язання з приводу ненадання документів, передбачених пунктами 1.3., 2.3. договору. Стаття 6 ЦК України містить положення, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись в суд з зазначеним позовом, просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне надання документів у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), передбачену ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а не пеню, передбачену умовами договору, за таке порушення в розмірі 0,1 відсотка від ціни продажу майнового права за кожен день прострочи, що суперечить умовам договору та вимогам закону. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до нього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і па підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 27, 31 ЦПК України визначено, що позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. З огляду на зазначене, в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені, нарахованої на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», слід відмовити з огляду на її необґрунтованість та суперечність умовам договору. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial