Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 10139,19 гривень та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 14 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 361, за умовами якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 14 000,00 грн. зі сплатою за його користування 25 % річних строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення, не пізніше 13.12.2010 року. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно до 25 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, здійснювати погашення кредиту, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди та банківські послуги. Крім того, відповідно до умов укладеного кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті процентів позичальник зобов'язався сплатити пеню від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. В забезпечення належного виконання зобов'язань по кредитному договору між Банком та [PERSON] було укладено трьохсторонні договори поруки № 361 від 14.12.2007 року, за яким поручителем виступив [PERSON], та договір поруки № 361/1 від 14.12.2007 року, за яким виступив поручителем [PERSON] відповідно до умов вищевказаних договорів поруки поручителі зобов'язалися перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. Проте [PERSON] умов договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів та внесення інших платежів за користування ним не виконував, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду та 16 листопада 2009 року Корабельним районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення про стягнення в солідарному порядку з позивальника [PERSON] та поручителів кредитної заборгованості у розмірі 17221,15 грн., що утворилася станом на 16.10.2009 року. Враховуючи наведене, та у зв'язку з тим, що [PERSON] після набрання законної сили рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.11.2009 року заборгованість погашена не була, відповідно до умов кредитного договору Банком була нарахована пеня за прострочену заборгованість по основному боргу за період з 11.04.2011 р. по 01.12.2013 р. в розмірі 4779,73 грн., проценти за користування кредитом за період з 11.04.2011 р. по 01.12.2013 р. в розмірі 1702,11 грн., а також комісійну винагороду за період з 16.10.2008 р. по 13.12.2010 р. (включно) в розмірі 65,00 грн. Станом на 02 грудня 2013 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 10139,19 грн., яка складається з пені, нарахованої: - на прострочену заборгованість по основному боргу за період з 11.04.2011 р. по 01.12.2013 р. (включно) в сумі - 4779,73 грн.; - на прострочену заборгованості по процентам за період з 11.04.2011 р. по 01.12.2013 р. (включно) в сумі - 1702,11 грн. - з комісійної винагороди - 65,00 грн.; - прострочених відсотків - 3592,35 грн. Пославшись на викладене, просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в котрій просив суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надав, із заявою про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався. За заявою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 14 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 361, за умовами якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 14 000,00 грн. зі сплатою за його користування 25 % річних строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення, не пізніше 13.12.2010 року. Наслідками порушення умов щодо своєчасного виконання зобов'язань позичальником є сплата ним пені в розмірі 0,04 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а також виникнення у банка права вимагати від боржника дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та внесення платежів. В забезпечення належного виконання зобов'язань по кредитному договору між Банком та [PERSON] було укладено трьохсторонні договори поруки № 361 від 14.12.2007 року, за яким поручителем виступив [PERSON], та договір поруки № 361/1 від 14.12.2007 року, за яким виступив поручителем [PERSON] Відповідно до умов вищевказаних договорів поруки поручителі зобов'язалися переди Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а відповідно до ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок невиконання відповідачем своїх кредитних зобов'язань станом на 16.10.2009 року виникла заборгованість у розмірі 17221,15 гривень. Зазначена заборгованість була стягнута в судовому порядку заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.11.2009 року. Відповідно до п.п.1.5.1.1 Договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит, тобто до 13.12.2010 року. Оскільки позичальник продовжував порушувати умови договору і не виконував зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та нарахованих відсотків, а кінцевий термін виконання зобов'язання визначено 13.12.2010 р., тому банком було донараховано відсотки за користування кредитом за період з 11.04.2011 р. по 01.12.2013 р. на суму 6481,84 гривень. Крім того пунктом 5.2 Договору зазначено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,04 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Отже, нарахування пені було здійснено відповідно до п.5.2 договору в розмірі 0,04% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме довідкою, розрахунком, договором (а.с. 8, 14, 15). Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню на суму 10139,19 гривні. На підставі ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача також і судові витрати позивача, які складаються із 243,60 грн. судового збору та витрат на оголошення у газеті про виклик відповідачів - 220, 00 грн., а всього 463,60 грн.

Outcome: approved