Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

У вересні 2021 року позивач в особі представника адвоката Котелевського К.В. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУГ ІНВЕСТ», третя особа: [PERSON] про стягнення інфляційних втрат і трьох відсотків річних. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 04.08.2021 року, було задоволено її позовні вимоги до ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», ТОВ «Луг Інвест», третя особа: [PERSON] , про відшкодування шкоди. Стягнуто з ТОВ «Страхове Товариство «Домінанта» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 76 702,00 грн., та судовий збір у розмірі 766,99 грн.. Стягнуто з ТОВ «ЛУГ ІНВЕСТ» на користь [PERSON] завдану шкоду у розмірі 69 881,43 грн. з урахуванням франшизи 1 000,00 грн.; витрати на проведення незалежної товарознавчої експертизи у розмірі 1 700,00 грн.; витрати на відправку повідомлення телеграм у розмірі 350,00 грн., та судовий збір у розмірі 719, 34 грн. Відповідач ТОВ «Луг Інвест» виконав рішення суду 17.02.2021 року. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання щодо сплати відшкодування завданої шкоди у розмірі 71\~931,43 грн. за період з 06.09.2018 по 19.08.2021 інфляційні втрати становлять 16\~101,57 грн., 3% річних становлять 6\~351,93 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 18.10.2021 року представником ТОВ «Луг Інвест» подано відзив на позовну заяву у якому останній заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні. Свої заперечення мотивує тим, що вимоги положень ст.625 ЦК України не поширюються на правовідносини, що склались між сторонами, а саме на випадки відшкодування завданої шкоди. Також відповідач, зазначив, що на момент скоєння ДТП позивачем не пред`являлось ніяких сум відшкодування, не надавались документи, які підтверджували розміри нанесеної шкоди, у зв`язку з чим ТОВ ТОВ «Луг Інвест» не могло прострочити виконання грошового зобов`язання, на яке нараховується інфляційні витрати та 3% річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. На думку відповідача, його обов`язок щодо здійснення відшкодування настав лише після набрання рішення законної сили, а отже він не допустив прострочення свого обов`язку. 22.10.2021 року на адресу суду від представника позивача адвоката Котелевського К.В. надійшла відповідь на відзив у якій останній заперечував проти позиції відповідача, посилаючись на її необґрунтованість. Зазначив що положення ст.625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення, що також викладено в правовій позиції у постановах Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справа №910/22034/15, від 01.01.2014 року №6-113цс14 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.0.42018 року у справі №910/10156/17, від 16.05.2018 у справі № 14-16цс18. Також зазначив, що відповідно до чинного законодавства позивач не була зобов`язана надавати відповідачу перед зверненням до суду будь-які документи щодо відшкодування шкоди. Крім того, судом, під час розгляду справи по суті, було встановлено, що позивач запрошував відповідача для участі в оцінці завданих збитків. 02.11.2021 року представником ТОВ «Луг Інвест» подано заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості, оскільки за судовим рішенням по справі №335/1696/18 з ТОВ «Луг Інвест», працівник якої був винуватцем ДТП, стягнуто шкоду, яка є різницею між страховою виплатою і фактичним розміром шкоди, розмір якої встановлено матеріалами справи та прийнято судом. У судовому засіданні представник позивач наполягав на задоволенні позовних вимог з мотивів, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача просила відмовити у задоволені позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та в запереченнях на відповідь на відзив. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, розглянувши подані сторонами документи, взявши до уваги пояснення учасників процесу, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/1696/18 від 17.02.2021 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», ТОВ «Луг Інвест», третя особа: [PERSON] , про відшкодування шкоди. Зокрема, стягнуто з ТОВ «Луг Інвест» на користь позивача завдану шкоду у розмірі 69 881,43 грн. з урахуванням франшизи 1 000,00 грн.; витрати на проведення незалежної товарознавчої експертизи у розмірі 1 700,00 грн.; витрати на відправку повідомлення телеграм у розмірі 350,00 грн., всього 71\~931,43 грн., а також судовий збір у розмірі 719,34 грн. Постановою Запорізького апеляційного суду від 04.08.2021 року вказане рішення залишено без змін. Вказаними рішенням встановлено, що 27.11.2017 року водій [PERSON] , під час виконання трудових обов`язків в інтересах свого роботодавця ТОВ «Луг Інвест», керуючи транспортним засобом «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак [NUMBER] (який є власністю підприємства ТОВ «Луг Інвест»), рухаючись по проспекту Соборному в напрямку бул. Шевченка, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду під керуванням водія [PERSON] .. Автомобіль «Volkswagen Passat» на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Вказане рішення набрало законної сили 04.08.2021 року, про що свідчить відмітка у копії рішення, долученого до матеріалів справи. 20.08.2021 року ТОВ «Луг Інвест» сплачено відшкодування завданої шкоди у повному обсязі, про підтверджується квитанцією ПАТ «КБ «ПриватБанк», де у призначенні платежу здійснено посилання на рішення суду по справі 335/1696/18 від 17.02.2021 року. Предметом позову у справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 06.09.2018 року - за три роки до дня звернення з даний позов до суду, та до дати виконання грошового зобов`язання -19.08.2021 року. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. 20.08.2021 року відповідачем сплачено грошове зобов`язання перед позивачем у розмірі 71\~931,43 грн., відповідно до рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17.02.2021 року, яке набрало законної сили 04.08.2021 року. З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. У постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц (провадження №14-254цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у рішенні від 30.01.2019 року у справі №755/10947/17 суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Згідно останньої правової позиції Великої Палати Верховного Суду з питань поширення дії ч.2 ст. 625 ЦК України на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц зазначено, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №3-1522гс16 від 26.04.2017 року внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат та 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Проаналізувавши докази представлені по даній справі, суд вважає, що позовні вимоги підставні, оскільки відповідач, який є боржником, згідно з рішенням суду, прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому на вимогу позивача - стягувача зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції а також три проценти річних від простроченої суми, за весь час прострочення з 06.09.2018 року по 19.08.2021 року, зокрема у сумі 16\~101,57 інфляційних витрат та 3 % річних у розмірі 6\~351,93 грн. на користь [PERSON] . На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved