overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася із наведеним позовом, мотивуючи його тим, що 08 грудня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції в м.Києві. Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, з 2012 сторони перестали вести спільне господарство та припинили шлюбні відносини. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання, призначене на 17 грудня 2013 року не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із адреси його реєстрації повернувся конверт з відміткою поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання», у зв'язку з чим у судовому засіданні було оголошено перерву. В судове засідання, призначене на 10 січня 2014 року відповідач повторно не з'явився, будучи повідомлений за адресою його реєстрації належним чином. На адресу суду знову повернувся конверт з відміткою поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». Між тим, неявка відповідача до відділення поштового зв'язку для отримання судової повістки не свідчить про неналежне виконання судом обов'язку щодо своєчасного повідомлення відповідача про розгляд справи. З огляду на те, що ст. 157 ЦПК України передбачає розгляд справи упродовж розумного строку, однак не більше двох місяців, суд вважає, що подальше відкладення судового засідання призведе до порушення положень ст. 157 ЦПК України щодо строків розгляду даної справи. За таких обставин, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 827 від. 21.04.2000 року, [ADDRESS] В обґрунтовування заявлених позивачі вказували, що 21 квітня 2000 року був укладений договір купівлі-продажу № 827, зареєстрований на Універсальній біржі «Південь», згідно якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], але вони не можуть розпорядитися зазначеним домоволодінням, оскільки угода купівлі-продажу нотаріально не засвідчена, що суперечить діючому законодавству. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій позов підтримали просили задовольнити. Відповідачі про час та дату судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомили, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник позивача третьої особи - Універсальної біржі «Південь» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд на підставі ч. 2 ст. 47 (в редакції 1963 р.) ЦК України, знаходить позов обґрунтованим, оскільки якщо одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що 21 квітня 2000 року був укладений договір купівлі-продажу № 827, зареєстрований на Універсальній біржі «Південь», згідно якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], але вони не можуть розпорядитися зазначеним домоволодінням, оскільки угода купівлі-продажу нотаріально не засвідчена, що суперечить діючому законодавству. Позивачі стали власниками вказаної квартири, виконали всі зобов'язання, узяті за договором. Відповідачі вказаного квартири також виконали свої зобов'язання; тобто отримали плату за неї, виселившись з неї, передали оригінали правовстановлюючих документів, що також знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Вказане підтверджується перевіреними судом доказами, а саме договором купівлі-продажу, довідками, копією свідоцтва про право власності, копіями заяв (4,6,7,11-14). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про визнання угоди дійсної обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки договір купівлі-продажу укладений відповідно до чинного законодавства, виконаний сторонами, але нотаріально не засвідчений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачі звернулися до суду із позовом Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ, третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про виключення майна з акту опису. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ в судове засідання не з»явився попередньо направивши до суду заяву про слухання справи без їх участі. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, попередньо надавши до суду заяву про слухання справи без їх участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні в Ленінському ВДВС Полтавського МУЮ знаходиться виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 27753,64 грн. Позивачі [PERSON] та [PERSON] винаймають житло у гр. [PERSON], що знаходиться за адресою [ADDRESS], з громадянином [PERSON] вони не знайомі. 24.09.2013 року за адресою [ADDRESS] в присутності свідків головним державним виконавцем Масич С.І. було вилучено та арештовано майно, яке належало позивачам на праві особистої приватної власності та складено акт опису та арешту від 24.09.2013 року. Згідно акту було описано та арештовано таке майно: телевізор «Тошиба», ноутбук «Асер» в комплекті з акумулятором та мишкою, Роутер, ноутбук «Асус», праска «Філіпс». Серед описаного майна був ноутбук «Асер», в комплекті з мишкою та зарядним пристроєм, який належить [PERSON], що підтверджується наявними в справі гарантійним талоном та інструкцією з користування (а.с. 9-11) та ноутбук «Асус», в комплекті з зарядним пристроєм, який належить [PERSON], що підтверджується наявними в справі гарантійним талоном та інструкцією з користування (а.с. 12-14). Відповідно до п.4 Постанови Пленему Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві володіння ним.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 27.12.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 2368. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. На підставі вищевикладеного, позивачка бажає стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань у встановленому законом порядку від відповідача не надійшло. Згідно ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було зареєстровано шлюб 27.12.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 2368. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У зв'язку з вищевказаним позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач постійно змінює місця роботи, інколи працює неофіційно, а тому не має регулярного доходу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити наданий позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідач, який є батьком її дитини [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не опікується її навчанням, лікуванням та не приймає участі в утриманні. Позивачка самостійно займається вихованням доньки, піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання. У судове засідання позивач з'явилась, надала суду пояснень, аналогічних викладеним в позовній заяві. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, пояснила, що [PERSON] звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав у зв'язку із тим, що відповідач не забезпечує належне виховання та утримання дитини, аліменти не сплачує, добровільно матеріальної допомоги не надає. Всі обов'язки з виховання та утримання дитини виконує позивачка. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 лютого 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу [INFO] у них народився син - [PERSON]. З серпня 2013 року їх спільне з відповідачем проживання припинене. Їх син проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. Тому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень, щомісячно на її користь з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01 лютого 2003 року перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу (а.с.12), про народження (а.с.13). Відповідно до довідки Клавдієво-Тарасівської селищної ради №2636 від 04 жовтня 2013 року, [PERSON] проживає разом із своєю матір'ю - [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на її повному утриманні (а.с.15). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оцінюючи викладене, суд вважає за необхідне, відповідно до ч.2 ст.183 СК України, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 243,6 грн. На підставі ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві позивачка посилається на те, що 04 серпня 2007 року вона одружилася з відповідачем і проживала разом з ним до березня 2013 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Починаючи з березня 2013 року подружні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинилися, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, з 04 серпня 2007 року (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 04 серпня 2007 року, (а.с. 6)). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 14 липня 2009 року (а.с. 7)). Відповідач кошти на утримання неповнолітньої доньки не надає, проживає окремо, вихованням дитини не займається. В силу ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу на дітей, при цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в прибуток держави 243 грн. 60 коп. судових витрат. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 190 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20.11.2010 року перебуває у шлюбі з [PERSON], зареєстрованого Роганською селищною радою Харківського району та області, актовий запис № 40. За час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON], та оскільки на теперішній час шлюбно - сімейні відносини припинені, дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Посилалась, що [PERSON] надає кошти на утримання дитини нерегулярно та на свій розсуд. Зазначила, що не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і отримує допомогу в сумі 130 грн. щомісяця, інших доходів не має. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивачка подала суду заяви про можливість розгляду справи за її відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2010 року (а.с. 2). [PERSON], [INFO] є дитиною відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де батьками записані позивачка та відповідач (а.с. 3). Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, матеріальне становище дитини і відповідача, який аліментних зобов'язань не має, не є інвалідом, є працездатною особою, у силу ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 31.10.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави у сумі 243,60 грн., (одержувач: УДК у Орджонікідзевському районі м. Харкова, код ЄДРПОУ: 37999701, МФО: 851011, банк отримувача: ГУДКУ у Харківській області, КБКД: 22030001, р/р: 31214206700009).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 жовтня 2008 року, Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 534. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна є, який буде вирішуватися, спору щодо порядку виховання та утримання дитини не має. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який 29.07.2011 року було розірвано. Відносини подружжя припинилися ще з 1998 року, з того часу відповідач практично не проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS], а з моменту розірвання шлюбу взагалі перестав з'являтися, участі в утриманні житла не брав, особистих речей його в квартирі не має. Факт відсутності відповідача підтверджується актами депутата Боярської міської ради від 20.09.2011 року, 21.03.2013 року, 12.09.2013 року та поясненнями сусідки від 12.09.2013 року. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач та представники третьої особи у справі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1983 року. На підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.07.2011 року шлюб між ними розірвано. Позивач та відповідач зареєстровані за адресою: [ADDRESS], власником особового рахунку є позивач у справі [PERSON], що підтверджується довідкою ф. 3 від 27.12.2013 року за № 2316. Відповідач на спірній житловій площі не проживає понад шість місяців без поважних причин. Вказана обставина підтверджується актами депутата Боярської міської ради від 20.09.2011 року, 21.03.2013 року, 12.09.2013 року. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved