Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує на те, що починаючи з весни 2011 року [PERSON] перестала піклуватися про своїх дітей. [PERSON] перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері, оскільки зловживає спиртними напоями, що призвело до психічних розладів. Весь цей час діти проживають з ним. Мати грошей на утримання дітей зовсім не надавала. Він за свої кошти збирав дітей до школи. Між ним та [PERSON] часто виникали сварки з цього приводу. [PERSON] особисто звертався до служби у справах дітей та до психоневрологічного диспансеру з заявами про притягнення [PERSON] до відповідальності за невиконання батьківських обов'язків та вжиття заходів примусового лікування. Про батька [PERSON] взагалі нічого не відомо, крім того, що він є громадянином Росії. Позивач також просить в позові призначити його опікуном дітей і визначити місце проживання дітей з [PERSON]. Однак жодних обґрунтувань цих вимог у позові не виклав. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Суд розглядає справу за відсутності позивача та відповідачів в загальному порядку. Представники органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Заколенко Т.А. та органу опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації Малярчук І.О. проти задоволення позову заперечують. Так, Заколенко Т.А. суду пояснила, що на комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бердянської міської ради було розглянуто питання щодо надання висновку органу опіки та піклування з питання позбавлення відповідачів батьківських прав. Ними встановлено, що [PERSON] на теперішній час проживає з бабусею [PERSON] в с. Червоне Поле Бердянського району. [PERSON], як бабуся, допомагає своїй дочці [PERSON] в утриманні і вихованні сина. [PERSON] проживає разом з матір'ю в м. Бердянську, є учнем 9 класу. Батько дітей [PERSON] з сім'єю не проживає, аліменти на утримання синів не сплачує, підтримує зв'язок зі старшим сином [PERSON] в телефонному режимі. З серпня 2013 року, на прохання сина, іноді висилає невеликі суми грошей. Фактичне місцезнаходження [PERSON] на сьогодні не відомо. [PERSON] на теперішній час самостійно виховує старшого сина, але має проблеми, не завжди в повному обсязі виконувала батьківські обов'язки. Так у листопаді 2012р. і у травні 2013 року [PERSON] звертався до служби у справах дітей та повідомляв про ухилення від виконання матері батьківських обов'язків. Постановою Бердянського міськрайонного суду від 18.07.2013р. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП. Із бесіди, проведеної з [PERSON], з'ясовано, що мати не завжди знаходить із старшим сином спільної мови, оскільки хлопець часто не слухає її, не реагує на зауваження. На цей час мати добросовісно виконує батьківські обов'язки щодо старшого сина, контактує із класним керівником, відвідує батьківські збори, приділяє належну увагу вихованню сина. А тому орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав відповідачів. З пояснень представника органу опіки та піклування Бердянської РДА Малярчук І.О. вбачається, що молодший син відповідачів [PERSON] проживає з бабусею [PERSON], навчається у Червонопільській загальноосвітній школі. [PERSON] на вихідні дні і на канікули забирає сина до себе, піклується про його матеріальне становище, про стан здоров'я, його фізичний, духовний розвиток. По можливості відвідує батьківські збори, шкільні свята, забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. [PERSON] дуже прив'язаний до матері і дуже її любить. [PERSON] планує після закінчення навчального року забрати сина до себе. Орган опіки та піклування не вбачає підстав для позбавлення матері батьківських прав щодо сина [PERSON]. Вислухавши пояснення представників органів опіки та піклування, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він: 1) не забрав дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявив щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічним алкоголіком або наркоманом; 5) вдається до будь-яких видів експлуатації дитини, примушує її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджений за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вплину на батьків. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідачі у справі є батьками неповнолітніх [PERSON], 1998 року народження, та [PERSON], 2005 року народження. Відповідачі спільно не проживають. На час розгляду справи у суді [PERSON] проживає спільно зі своєю матір'ю [PERSON], яка виконує батьківські обов'язки щодо сина. Батько спілкується із сином у телефонному режимі або через інтернет, оскільки зараз перебуває за межами України на заробітках. Іноді надсилає сину грошові кошти. [PERSON], за домовленістю з [PERSON], проживає у бабусі по лінії матері [PERSON], яка допомагає доньці у здійсненні виховання сина. Матір дитини постійно відвідує його, забирає на вихідні та канікули, цікавиться його успіхами у навчанні, займається вихованням сина. Орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради і орган опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації надали суду письмові висновки ( а.с.74-79), в яких зазначають, що підстав для позбавлення батьківських прав відповідачів на сьогодні не має. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про умисне ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини. Застосування до відповідачів крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав є недоцільним і не буде відповідати інтересам дітей, тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Як слідство не підлягають задоволенню і позовні вимоги про призначення позивача опікуном неповнолітніх дітей та визначення місця проживання дітей з [PERSON]

Outcome: dismissed