Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], та призначити його опікуном над донькою. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, з [PERSON] вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20 листопада 2009 року розірвано. У них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення суду № 2-1148/2009 від 20 листопада 2009 року неповнолітніх дітей залишено на вихованні з батьком. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 2 лютого 2012 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно до повноліття дітей. Старший син [PERSON] вже досяг повноліття та проживає окремо. Жодного з покладених законом батьківських обов'язків щодо доньки [PERSON] відповідач не виконує. Мати свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, вихованням доньки не займається, не утримує її, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Оскільки відповідач повністю самоухилилась від виконання своїх обов'язків щодо виховання, матеріального утримання доньки, позивач вважає, що наявні правові підстави, для позбавлення батьківських прав відповідача. В судовому засіданні позивач надав суду пояснення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні надав усні пояснення та заперечувала проти задоволення позову. Вона з донькою бачиться один раз в місяць, оскільки позивач забороняє їм зустрічатись. Відповідач не сплачує аліменти, які підлягають сплаті згідно рішення суду, оскільки попередньо між нею та позивачем була домовленість щодо розподілу спільного нерухомого майна. Крім того, пояснила, що заява, у якій вона зазначила про те, що відмовляється від батьківських прав на дочку [PERSON], була складена під тиском позивача. Третя особа просила позов задовольнити з підстав викладених у висновку органу опіки та піклування. Заслухавши у судовому засіданні пояснення всіх осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Також сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20 листопада 2009 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей залишено на вихованні з батьком (а.с.8). Згідно із довідок КП «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 9 серпня 2017 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], до складу його сім`ї входять та знаходяться на його утриманні - дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). 27 лютого 2012 року видано виконавчий лист по виконанню рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 2 лютого 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно до повноліття дітей (а.с. 13). Відповідно до довідки розрахунку від 3.07.2017 року, виданої Новоград-Волинським міськрайонним відділом ДВС, [PERSON] не сплачує аліменти, загальна заборгованість станом на 1.07.2017 року становить 25814,51 грн. Як вбачається із вказаної довідки [PERSON] не здійснила жодного платежу по сплаті аліментів(а.с.10-12). 24.10.2017 року [PERSON] написала на ім'я начальника служби у справах дітей міської ради заяву про те, що вона відмовляється від батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON] (а.с.14). Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов по місцю проживання позивача - [PERSON], створені належні умови для навчання і проживання доньки (а.с.15) Висновком органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради - визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі змісту висновку органу опіки та піклування мати [PERSON] не цікавиться навчанням дочки [PERSON] з 1-го класу, не відвідує класні шкільні заходи та батьківські збори, не спілкується з класним керівником. Відповідач не проживає по місцю проживання дочки. З пояснень свідків відповідач до своєї дочки не приходить, її вихованням не займається, матеріально не підтримує. Малолітня [PERSON] пояснила спеціалістам органу опіки та піклування, що іноді спілкується з матір`ю, яка не цікавиться її життям, тому не заперечує щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неї (а.с.6-7). Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно, ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 року вбачається, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 цього Закону, батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина та ін. За змістом статей 12,13,83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Твердження відповідача [PERSON] про те, що вона має намір належним чином виконувати батьківських обов'язки відносно неповнолітньої доньки - [PERSON], однак позивач перешкоджає їй у цьому, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами. Крім того [PERSON] із позовом про усунення перешкоду у спілкуванні та вихованні дитини до суду не зверталась. Також не заслуговують на увагу пояснення відповідача про причини невиконання судового рішення щодо стягнення з неї аліментів на утримання дочки, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. З матеріалів справи слідує і в судовому засіданні встановлено, що відповідачем неналежним чином не виконувала покладені на неї обов'язки по вихованню та утриманню доньки, вона свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки: не виявляє щодо неї батьківської турботи та піклування, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не цікавляться її життям, здоров'ям, навчанням, свої обов'язки щодо виховання і піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток доньки не виконує. Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] слід задовольнити. У задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині призначення його опікуном над малолітньою дочкою [PERSON] необхідно відмовити, оскільки згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Однак як встановлено судом, позивач не позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], займається її вихованням та утриманням. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial