Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зміну розміру аліментів посилаючись на те, що згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2013 року з нього на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що з того часу обставини суттєво змінилися, знизився рівень доходу його нинішньої родини. Просив визначити йому розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі, що дорівнює 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, оскільки вважає, що позивач працює неофіційно та має змогу сплачувати аліменти. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2013 року, було стягнуто аліменти з [PERSON], на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття на користь [PERSON] у розмірі ? частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.09.2013 року. З ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року по кримінальному провадженню відносно [PERSON], обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України вбачається, що [PERSON] з 17.09.2013 року по 01.10.2014 року рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] не виконував, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 6782 грн. 08 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивач у позові та у судовому засіданні не навів суду достатньо підставі для зменшення розміру аліментів. Суд не може прийняти до уваги надані позивачем Свідоцтва про народження його дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки на ату винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], позивач мав цих дітей і за це час у його сімейному стані нічого не змінилося. Позивач не надав суду доказів погіршення з 2013 року його матеріального стану. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», змін законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Тому суд не може прийняти до уваги посилання позивач на те, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» було збільшено прожитковий мінімум, зросла інфляція та збільшився розмір мінімальної заробітної плати. Таким чином, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed