Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

у грудні 2016 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», банк, позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідача 13 380,02 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 07 грудня 2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 63-БХ/ш-4.4, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001% на рік та щомісячної комісійної винагороди в розмірі 140 грн., з кінцевим терміном повернення 07 грудня 2009 року. Оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, допустив заборгованість, яка разом з відсотками, пенею, комісією складає 13 380,02 грн., тому банк змушений звернутись в суд. Представник позивача в судове засідання не з'явився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у її відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 07 грудня 2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 63-БХ/ш-4.4. Згідно з п. 2.1 Кредитного договору № 63-БХ/ш-4.4 банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 8000 грн. з оплатою на процентній ставці 0,0001% річних. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору № 63-БХ/ш-4.4 позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 07 грудня 2009 року. Погашення наданих кредитних ресурсів проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Згідно з п.4.2 Кредитного договору № 63-БХ/ш-4.4 нарахування процентів проводиться за період з моменту списання кредитних ресурсів з позичкового рахунку позичальника до моменту повернення кредитних ресурсів на позичковий рахунок. Відповідно до п.4.7 Кредитного договору № 63-БХ/ш-4.4 позичальник щомісяця в строк з «1» по «10» число кожного місяця сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 140 грн. Згідно з п.7.2 Кредитного договору № 63-БХ/ш-4.4 договір набирає чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів (їхньої першої частини) та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Пунктом 6.1 Кредитного договору № 63-БХ/ш-4.4 передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. З.2., 3.3, 3.5, 4.3., 4.4., 4.6, 4.7, 4.8 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними ресурсами. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 599 цього ж Кодексу передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала та допустила заборгованість, яка складає 13 380,02 грн., з яких: 6690,01 грн. заборгованість за кредитом, 6690,01грн. - заборгованість за пенею та комісією. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved