Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.01.2004 р. було укладено шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано Горлівським міським відділом РАГСу Донецької обл., а/з № 15. 09.07.2010 р. шлюб між ними було розірвано, і дитина мешкає із позивачем. Позивач зазначає, що з моменту розірвання шлюбу відповідач [PERSON] почав ухилятись від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, не утримує та не виховує його. При цьому з 2016 р. позивач та дитина переїхала до м. Києва та мешкають на території Оболонського району м. Києва. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] 2004 р.н., стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання дитини 2004 р.н. та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання так і не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи в судовому засіданні надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 08.01.2004 р. було укладено шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано Горлівським міським відділом РАГСу Донецької обл., а/з № 15. 09.07.2010 р. шлюб між ними було розірвано (а.с. 8, 10). [INFO] народився [PERSON] (а.с. 9), і батьками дитини є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; мати та батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися, зокрема особа, в сім'ї якої проживає дитина. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як з'ясував суд, участі у вихованні сина відповідач [PERSON], з моменту від'їзду з Донецької обл. позивача та спільної дитини у 2016 р., не бере, не піклується про фізичний та духовний її розвиток. Дитина постійно проживає з позивачем та повністю перебуває на утриманні позивача [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] [INFO] Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача із відповідача [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.07.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 182, 200 СК України. У відповідності до ст. 183 СК України суд визначає розмір аліментів у розмірі 2500 грн. щомісячно з доходів відповідача [PERSON], таким чином задовольняючи позовні вимоги позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. Тому

Outcome: approved