Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати за ним права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49 а саме на житловий будинок з господарськими будівлями під літерою «А-1, а,а2,а3,а4» загальною площею 88,7 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м., сарай «Б», альтанка «Е», огорожа №1, ворота-хвіртка №3. Позов позивачем мотивований тим, що 14.09.2008 року в м.Полтава помер його батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне тому майно, а саме: на 12/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49. Державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, з тих підстав, що договори купівлі-продажу житлового будинку нотаріально незавірені. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] районної у м.Полтаві ради та третьої особи Полтавської міської ради в судове засідання не зявилися, про час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. \~Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 14.09.2008 року в м.Полтава помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-KE №109170, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. (а.с.3). 26.08.2016 року постановою державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 12/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49, у звязку з тим, що предявлені документи не відповідають вимогам чинного законодавства. (а.с.14). Із описової частини даної постанови слідує, що 10.03.2009 року після смерті [PERSON], який помер 14.09.2008 року заведено спадкову справу за № 91 на підставі заяви [PERSON] від 10.03.2009 року. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило. Спадкове майно складається з 12\\25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49. Представником спадкоємця для оформлення спадкових прав подано правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме: -договір купівлі продажу, зареєстрований Українською Універсальною біржою від 18.07.2001 року під реєстровим № Н - 144; -договір купівлі продажу, зареєстрований Українською Універсальною біржою від 31.08.2001 року під реєстровим № Н - 165. Однак, предявлені документи не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки у відповідності до вимог ст.277 ЦК України нотаріально не посвідчені. На а.с. 5 наявна копія договору купівлі продажу, зареєстрований Українською Універсальною біржою від 18.07.2001 року під реєстровим № Н - 144, який укладено між державою в особі Верховної Ради України в оперативному управлінні державної податкової інспекції у м.Полтава в особі в.о. начальника [PERSON], що діє через приватне підприємство «Науково методичний центр», як брокерську контору № 1 Української універсальної біржі (продавець) та [PERSON], що діє через товариство з обмеженою відповідальністю «Євротрейд ЛТД» як брокерську контору № 51 Української універсальної біржі (покупець), згідно якого продавець продав, а покупець купив нерухоме майно: 6/25 частин житлового будинку з частиною надвірних побудов, що знаходяться на земельній ділянці площею 720,00 кв.м. за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49. Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» посвідчило, що 6/25 частин жилого будинку, розташованого за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49 зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу, зареєстрованого Українською універсальною біржею від 18.07.2001 року. реєстровий № Н-144 та записано з реєстрову книгу № 56 за реєстровим № 55. (а.с.6). На а.с. 7 наявна копія договору купівлі продажу, зареєстрований Українською Універсальною біржою від 31.08.2001 року під реєстровим № Н - 165, який укладено між державою в особі Верховної Ради України в оперативному управлінні державної податкової інспекції у м.Полтава в особі в.о. начальника [PERSON], що діє через приватне підприємство «Науково методичний центр», як брокерську контору № 1 Української універсальної біржі (продавець) та [PERSON], що діє через товариство з обмеженою відповідальністю «Євротрейд ЛТД» як брокерську контору № 51 Української універсальної біржі (покупець), згідно якого продавець продав, а покупець купив нерухоме майно: 6/25 частин житлового будинку з частиною надвірних побудов, що знаходяться на земельній ділянці площею 720,00 кв.м. за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49. (а.с.7). Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» посвідчило, що 6/25 частин жилого будинку, розташованого за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49 зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу, зареєстрованого Українською універсальною біржею від 31.08.2001 року. реєстровий № Н-165 та записано з реєстрову книгу № 56 за реєстровим № 55. (а.с.8). 08.05.1996 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровуваний) укладено договір дарування, згідно якого дарувальник подарував, а обдаровуваний прийняв у дар 13/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49. (а.с.12-13). У Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» вчинено реєстровий напис про право особистої власності на 13/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49 за [PERSON] та записано в реєстрову книгу № 56 за реєстровим записом № 55. (а.с. 13). Ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У судовому засіданні встановлено, що позивач після смерті свого батька прийняв спадщину, звернувшись у встановлений закон строк до нотаріальної контори. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного вище Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: як реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. З огляду на положення ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Таким чином, укладений на Українській універсальний біржі договір купівлі-продажу на момент його укладення у 1999 році підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, відповідно до вимог ст.227 ЦК УРСР. Частиною 1 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Згідно з ч. 2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Із матеріалів справи встановлено, що спадкодавець за життя уклав договір купівлі продажу, зареєстрований Українською Універсальною біржою від 18.07.2001 року під реєстровим № Н - 144 та договір купівлі продажу, зареєстрований Українською Універсальною біржою від 31.08.2001 року під реєстровим № Н - 165. На підставі даних договорів у Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за [PERSON] було зареєстровано 12/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49. З урахуванням викладеного, суд вважає, що зареєстрована у Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за спадкодавцем дана частина житлового будинку з господарськими будівлями є спадковим майном та може бути успадкована позивачем. Окрім цього, 08.05.1996 року [PERSON] прийняв в дар згідно договору 13/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, 49, однак оригінал договору втрачено, що є перешкодою для позивача для державної реєстрації права власності на дане мано. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачем право власності на житловий будинок № 49 по вул. Гребінки у м.Полтава вцілому, оскільки даний випадок і є способом захисту права, з яким чинне законодавство повязує можливість визнання права власності за особою на майно. За результатами розгляду справи приходжу до висновку про задоволення позову. Судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved