Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього 145 665,90 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 - моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 17.10.2020 року на бульварі Дружби Народів в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля BMW 750LI, д.н.з. [NUMBER] під його керуванням та належний йому на праві власності та автомобіля Mazda RX-8 д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача, що належить йому на праві власності. Зазначив, що його цивільна відповідальність на момент ДТП була застрахованав ПрАТ «СК «Вусо» (поліс №200389848), а відповідача у ТдВ СК «Кредо» (поліс №АР/0997104). На місці пригоди вони з відповідачем склали Європротокол. Крім того відповідачем було складено розписку, яка свідчить про його вину у пригоді. ПрАТ «СК «Вусо» виплатила йому страхове відшкодування за цим страховим випадком в сумі 50 000 грн. Проте згідно розрахунку ТОВ «АВТ Баварія» вартість пошкоджених деталей що підлягають заміні становить 133 015,90 грн, а вартість ремонтних робіт, пов`язаних з відновленням ТЗ - 69 650 грн, що підтверджується рахунком ФОП [PERSON] . Відповідачем в рахунок відшкодування шкоди було виплачено всього 7 000 грн. Розмір невідшкодованої матеріальної шкоди становить 145 665,90 грн. Крім того вважає, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10 000 грн. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму матеріальної та моральної шкоди, а також судові витрати. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. 12.03.2021 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив вимоги з підстав викладених в ньому. Зокрема зазначив, що дійсно ДТП мала місце, дійсно між учасниками було складено Європротокол і ним визнано свою вину, втім між ним та позивачем не було визначено СТО, на якій позивач мав відремонтувати пошкоджений ТЗ. Не вважає, що інформація надана ФОП відображає реальні збитки позивача і не підтверджує, що пошкодження ТЗ отримані саме в даному ДТП. Просив зменшити розмір моральної шкоди та повністю відмовити у задоволені інших вимог. Позивач не скористався своїм правом надати відповідь на відзив. За ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 17.10.2020 року об 18-40 на бульварі Дружби Народів в м. Києві (GPS координати місця події, згідно даних Європротоколу, 50.422086200; 30.552729900) сталась ДТП за участю автомобілів BMW 750LI, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та належного йому на праві власності (свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] ) та автомобіля Mazda RX-8 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , належить йому на праві власності (свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] ). Цивільна відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Вусо» (поліс №200389848), а [PERSON] у ТдВ СК «Кредо» (поліс №АР/0997104). 23.10.2020 року ПрАТ «СК «Вусо» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн (а.с. 28). 28.10.2020 року [PERSON] перерахував на рахунок [PERSON] 7 000 грн (а.с. 29). Згідно наряду-замовлення, сформованого АВТ Баварія Київ для [PERSON] вартість складових частин до автомобіля BMW 750LI XDRIVE становлять 133 015,90 (з ПДВ). Відповідно рахунку №000000000001863 від 09.11.2020 р. ФОП [PERSON] вартість виконаних робіт з ремонту ТЗ BMW 750LI д.н.з. [NUMBER] склав 69 650 грн. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з абз. 10 ч. 2 ст.7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Розрахунок завданих збитків здійснюється суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспорт затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, та зареєстрованого в Міністерства юстиції України 24 листопада 2003 р. За №1074/8395. Ні АВТ Баварія Київ, ні ФОП [PERSON] не є суб`єктами оціночної діяльності в розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Крім того, із наданих позивачем документів не вбачається, що відповідач був запрошений на проведення дослідження пошкодженого ТЗ позивача. Згідно п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобівзатверджених Наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (далі - Методика), у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року N142/5/2092). Згідно із пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. У висновку про оцінку КТЗ може міститись інформація про причину фізичного зносу, який виникає в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а також про те, чи внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду нараховано величину втрати товарної вартості (пункт 8.6 Методики). У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ст.ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Суд не приймає надані позивачем докази в обґрунтування його вимог щодо визначення вартості матеріальної шкоди, оскільки визначення вартості шкоди здійснена не суб`єктом оціночної діяльності, без присутності відповідача. Отже у задоволені позову в цій частині слід відмовити. Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, під поняттям моральна шкода охоплюється негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Позивачем не доведено наявність такої шкоди, відсутнє також підтвердження причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправним діянням заподіювача (відповідача). Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed