Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, мотивуючи тим, що 17 грудня 2012 року о 18 год. 20 хв. у м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Пежо, номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача. У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб позивача. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18 лютого 2013 року [PERSON] визнано винним у цій дорожньо-транспортній пригоді. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ, номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО», то позивач звернулася з цим позовом до суду та просила стягнути з відповідача ПрАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 39 026 грн. 14 коп., з відповідача [PERSON] 1 000 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача ПрАТ «УСК «Гарант-Авто» в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що по вказаній справі необхідно провести судову автотоварознавчу експертизу з приводу визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, а також тим, що страховику не надано документів щодо правомірного користування автомобілем відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року о 18 год. 20 хв. у м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Пежо, номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача - [PERSON] Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18 лютого 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 59). Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ- ВАЗ, номерний знак [NUMBER], яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] була застрахована в ПрАТ «УСК «Гарант-Авто» (а.с. 62) відповідно до полісу № АЕ/1141854. Відповідно до зазначеного полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого становить 50 000 грн., а франшиза 1 000 грн. Страхувальником за вказаним договором виступав відповідач [PERSON] Вартість матеріального збитку, завданого позивачу відповідно до звіту № 11 від 30 січня 2013 року становить 40 226 грн. 14 коп. (а.с. 13-15). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з ч. 2 ст. 11 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з ПрАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 39 226 грн. 14 коп. та з [PERSON] на користь [PERSON] 1 000 грн. При цьому, доводи представника відповідача щодо необхідності проведення по справі судової автотоварознавчої експертизи на предмет здійснення належного розрахунку завданого матеріального збитку позивача внаслідок пошкодження автомобіля, є безпідставними, оскільки звіт № 11 від 30 січня 2013 року, за яким визначено вартість матеріального збитку, завданого позивачу, складався оцінювачем на підставі заяви відповідача і доводів, які б викликали сумнів у правильності висновку представником відповідача суду не надано. Також доводи представника відповідача про неможливість здійснити страхове відшкодування позивачу через відсутність документів щодо правомірного користування автомобілем відповідачем [PERSON] є безпідставними, оскільки договір про страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля ВАЗ- ВАЗ, номерний знак [NUMBER], був укладений саме [PERSON] та ПрАТ «УСК «Гарант-Авто». Крім того, у разі доведення відповідачем неправомірного користування [PERSON] застрахованим автомобілем, відповідач у випадках, передбаченим ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вправі пред'явити регресний позов до [PERSON] При цьому, суд враховує, що Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ч. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. З врахуванням наведеного з ПАТ «УСК «Гарант-АВТО» підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 392 грн. 24 коп. та з [PERSON] - 10 грн. 02 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved