Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У грудні 2015 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві зазначено, що 07 жовтня 2006 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції, за актовим записом №84. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], яка народилася 25 березня 2011 року. У 2013 році шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2013 року. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2012 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини та матері. З квітня 2013 року сторони разом не проживають та не спілкуються, за цей час [PERSON] жодного разу не бачив доньку, ніяких дій, спрямованих на контактування з дитиною не вчиняє, не цікавиться її життям, не телефонує, матеріальної допомоги не надає, жодного разу не платив аліменти на утримання доньки. Відповідно до інформації ВДВС, де знаходиться на виконанні виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача, жодних сум щодо сплати аліментів від [PERSON] не надходило, він ніде не працює, доходів не має, майна не має. Всі питання щодо виховання [PERSON] вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні [PERSON] Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад. Для розвитку доньки позивачка прикладає всі свої засилля та можливості. На теперішній час [PERSON] перебуває у шлюбі, має окрему квартиру, характеризуєся з позитивної сторони з боку сусідів, її чоловік має достойний дохід, щоб утримувати [PERSON] з донькою. Крім того, у зв'язку з тим що відповідач не спілкується з позивачкою, ці обставини ускладнюють отримання дозволу на виїзд за кордон разом з дитиною на відпочинок. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в - сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Тому, позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в порядку, визначеному ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлений про час та місце слухання справи, в судові засідання не зявлявся. В матеріалах справи знаходиться заява відповідача про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його рідної доньки [PERSON]. Справу просить розглядати за його відсутності. Представник третьої особи [PERSON] районної державної адміністрації Запорізької області в особі служби у справах дітей [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та надала висновок [PERSON] районної державної адміністрації як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає необхідним задовольнити позов виходячи з наступних підстав: Згідно п.2) ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків. Судом встановлено, що 07 жовтня 2006 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції, за актовим записом №84. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], яка народилася 25 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №172547. У 2013 році шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2013 року (а.с.13). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2012 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини та матері (а.с.12). З квітня 2013 року сторони разом не проживають та не спілкуються, за цей час [PERSON] жодного разу не бачив доньку, ніяких дій, спрямованих на контактування з дитиною не вчиняє, не цікавиться її життям, не телефонує, матеріальної допомоги не надає, не сплачує аліменти на утримання доньки, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам по ВП №38950154 від 15 грудня 2015 року (а.с.15) та довідкою №1018 від 15 грудня 2015 року, виданою ВДВС [PERSON] РУЮ у Запорізькій області (а.с.16). Всі питання щодо виховання [PERSON] вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні [PERSON], що підтверджується довідкою №56 від 09 грудня 2015 року, виданою міським комунальним підприємством «Основание» (а.с.10). Відповідач не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Зазначені фактори суд оцінює як ухилення [PERSON] від виховання доньки, оскільки, відповідач своєю поведінкою свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до висновку від 23 березня 2016 року №01-39/440 [PERSON] районної державної адміністрації Запорізької області, райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його донька [PERSON], [INFO]. [PERSON] тривалий час не виконує обов'язків по вихованню та утриманню дитини, покладених на нього законодавством, позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо доньки повною мірою відповідатиме інтересам останньої. Суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, тому суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved