Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 23 жовтня 2012 року, видане на ім'я [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 1-2950 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24 липня 2013 року, видане на ім'я [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 1-3185, згідно з яким кожним із спадкоємців успадковано по 1/3 частині квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: 07400, [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що помер [INFO] року; та визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: 07400, [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що помер [INFO] року. В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилалися на те, що 16 березня 2012 року [PERSON] склав заповіт, згідно із яким спадкодавець заповідав все своє майно в рівних частинах трьом спадкоємцям - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно - квартира [ADDRESS]. Дотримуючись визначеного законом строку позивачі звернулися до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області, де 23 жовтня 2012 року [PERSON] та 24 липня 2013 року [PERSON] були видані свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом по 1/3 частині спірної квартири кожному. Інший спадкоємець за заповітом - [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася, тому за правилами ст. 1272 ЦК України є такою, що не прийняла спадщину за заповітом [PERSON] Посилаючись на положення ч.1 ст. 1275 ЦК України, відповідно до якої у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними, [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним вище позовом. У судовому засіданні представник [PERSON] та [PERSON] [PERSON] надала пояснення, аналогічні викладеному, просила позов задовольнити у повному обсязі. До початку розгляду справи від голови Броварської міської ради Київської області [PERSON] надійшов лист, в якому міська рада просила здійснити розгляд справи на власний розсуд, згідно з вимогами чинного законодавства та слухати справу без участі представника відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, неодноразово повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Головне управління юстиції у Київській області у судове засідання представника не направило, до початку слухання справи від представника третьої особи Рохманюк Т.А. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління. Заслухавши думку представника позивачів та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року рідний дядько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 60). Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За життя, а саме 16 березня 2012 року, [PERSON] склав заповіт, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті й на що він за законом матиме право, заповів в рівних частках [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батько якого є племінником спадкодавця (а.с. 61-62). Заповіт посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1-576. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ч.1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК України). З копії спадкової справи № 203/2012 щодо майна [PERSON], який помер [INFO] року, вбачається, що 18 травня 2012 року, дотримуючись визначеного законом строку, [PERSON] звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що зареєстрована за № 667 (а.с. 60). 23 жовтня 2012 року позивач [PERSON] просила видати свідоцтво про право на спадщину, про що подала до нотаріальної контори відповідну заяву (а.с. 68). Також 24 липня 2013 року до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом звернувся [PERSON], який діяв за згодою матері [PERSON] (а.с. 99-100). 23 жовтня 2012 року та 24 липня 2013 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з якими кожен із позивачів набув у власність по 1/3 частині квартири [ADDRESS] Київської області (а.с. 90, 109). За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дослідивши матеріали спадкової справи № 203/2012, судом з'ясовано, що третій спадкоємець за заповітом [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з питань прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталася. Судом з'ясовано, що [PERSON] на день смерті належала однокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 38,9 кв.м. та житловою площею 20,7 кв.м. Вказані обставини підтверджуються копією технічного паспорта на квартиру (а.с. 83-84), копією витягу про державну реєстрацію прав № 36193906 від 09 листопада 2012 року (а.с. 10). 10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1275 ЦК України, в якій просила видати свідоцтво про право власності на ? частини спірної квартири (а.с. 113-114). Проте листом від 04 березня 2014 року № 547/02-14/203/2012 державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавська В.В. відмовила у видачі свідоцтва, посилаючись на те, що у зв'язку з тим, що [PERSON] не прийняла спадщину, 1/3 частина квартири спадкодавця відноситься до частини спадщини, неохопленої заповітом й відповідно до вимог ст.. 1245 ЦК України спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах (а.с. 115). Ч. 1 ст. 1275 ЦК України передбачено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. У п.5 постанови Пленуму Верховному Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що в разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що спадкоємець за законом [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом не звернулася, а тому є такою, що не прийняла її, суд вважає за доцільне скасувати свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, видані на ім'я спадкоємців [PERSON] та [PERSON], згідно з якими останні успадкували кожен по 1/3 частині квартири [ADDRESS] Київської області, а також визнати за [PERSON] й [PERSON] право власності по ? частині спірної квартири. На підставі викладеного та

Outcome: approved