Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 17 червня 2021 року за реєстровим № 185076 про стягнення з нього заборгованості у розмірі 845311, 56 грн. за кредитним договором № 6.070800000233 від 01 серпня 2008 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що між позивачем та ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк» укладено 01 серпня 2008 року кредитний договір. В подальшому 17.03.2009 року банк відступив право вимоги ПАТ «Платінум Банк», яке в свою чергу відступило право вимоги 03 серпня 2018 року ТОВ «ФК» Приватні інвестиції». ТОВ «ФК» Приватні інвестиції» відступило право вимоги за договором від 02.04.2021 року ТОВ «Ел.Ен.Груп», яке в свою чергу за договором № 29/04/2021 від 29 квітня 2021 року відступило право вимоги ТОВ «Дакорд фінанс». Відповідач звернувся до нотаріуса, який 20 липня 2021 року вчинив оскаржуваний напис. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено зі порушенням Порядку нотаріальних дій нотаріусами України, а саме за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості що виникла за період з 07.05.2021 року по 08.06.2021 року., як зазначено в оскаржуваному написі, відсутність нотаріально посвідченого договору, відсутність належного сповіщення боржника про звернення для вчинення виконавчого напису нотаріуса, просить суд задовольнити позовні вимоги та вирішити питання розподілу судових витрат. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15 вересня 2021 року справу передану на розгляд головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче засідання на 06 жовтня 2021 року. Від представника позивача - адвоката Мельника О.В. 06 жовтня 2021 року надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, наполягав на задоволенні позовних вимог. Від третьої особи приватного виконавця Жданович В.М. 04 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Ухвалою Оболонського районного суду від 06 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження справу призначено до судового розгляду. Відповідач ТОВ «Дакорд Фінанс», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, в судові засідання, які були призначені на 06 жовтня 2021 року та 02 листопада 2021 року не з`явився, також не забезпечив явку свого представника. Правом подання відзиву не скористався. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Його уповноважений представник адвокат Мельник О.В. надав суду заву про розгляд справи за його відсутності. Наполягав на задоволенні позовних вимог. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, враховуючи що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, без участі належно сповіщених сторін та їх представників. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк» 01 серпня 2008 року укладено кредитний договір № 6.070800000233, за умовами якого позивач отримав в кредит грошові кошти в сумі 28000 дол. США на строк 60 місяців (п. 1.1. договору). (а.с. 8). Згідно виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за № 186076 вчиненого 17 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Дакорд Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 6.070800000 за період з 07 травня 2021 року по 08 червня 2021 року в сумі 845261,56 грн., що становить заборгованість за основним зобов`язанням та 50 грн. - плату за вчинення виконавчого напису (а.с. 7). Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні 17 червня 2021 року приватним нотаріусом Остапенко Є.М. виконавчого напису на підставі заяви стягувача ТОВ «Дакорд Фінанс». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19), який відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, окрім перевірки додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, суд повинен перевірити доводи боржника й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). Судом досліджений текст кредитного договору від 01 серпня 2008 року згідно пунку 1.1. якого, строк користування кредитними коштами визначений сторонами становить 60 міс., тобто до 01 серпня 2013 року. Також судом досліджений Додаток до договору № 6.070800000233 в якому визначений графік повернення кредиту та сплати відсотків, тобто щомісячних платежів до липня 2013 року (а.с.13). Отже, з огляду на те, що з часу настання права вимоги кредитора до боржника минуло більше аніж вісім років, то визначений приватним виконавцем розмір заборгованості в сумі 845261,56 грн. за період з 07 травня 2021 року по 08 червня 2021 року не можна вважати безпірним, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше ніж три роки. Відповідачем ТОВ «Дакорд Фінанс» не спростовані твердження позивача про не надіслання йому за тридцять днів до дати звернення до нотаріуса зі заявою про вчинення виконавчого напису вимоги про усунення порушення зобов`язання. З огляду на зазначене, як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 17 червня 2021 року за реєстровим № 185076 про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 845311, 56 грн. за кредитним договором № 6.070800000233 від 01 серпня 2008 року таким, що не підлягає виконанню. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 980,00 грн., які підлягають стягненню на його користь з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved