Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У грудні 2014 року позивачка - [PERSON] звернулась до суду із цивільним позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на її користь, щомісячно, в розмірі по 1.500,00 гривень на кожного до досягнення повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрований 29.10.2010 року міським відділом РАЦС Бердичівського МУЮ Житомирської області. На даний час у провадженні Бердичівського міськрайонного суду знаходиться справа за позовом відповідача про його розірвання. Під час зазначеного шлюбу народились вищезазначені діти, які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Особливо [PERSON], [INFO], який є інвалідом першої групи А. Він не розмовляє, не ходить та майже не вживає їжі. Відповідач, всупереч ст.180 СК України, матеріальну допомогу їй на утримання дітей не надає. Він повністю самоусунувся від покладеного на нього чинним законодавством утримувати та піклуватися про своїх дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. На неодноразові звернення позивачки допомагати утримувати дітей відповідач категорично відмовляється без логічного пояснення. Відповідач офіційно працює на ПАТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес», проте має мінливий дохід, частину прибутку отримує в натурі. Інших дітей на утриманні він немає, аліменти нікому не сплачує. Позивачка самостійно не може матеріально утримувати дітей через те, що на даний час не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку та по догляду за дитиною інвалідом. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдається, позивачка просить суд стягувати їх з відповідача на її користь в судовому порядку. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з половини, а саме в розмірі по 750,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, і до досягнення повноліття. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка разом з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрований 29.10.2010 року міським відділом РАЦС Бердичівського МУЮ Житомирської області. На даний час у провадженні Бердичівського міськрайонного суду знаходиться справа за позовом відповідача про його розірвання. Під час зазначеного вище шлюбу народилась діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач відповідно до свідоцтв про народження дітей (а.с.4,5). Суд приходить до думки, що подача позивачкою до суду позовної заяви про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей свідчить про те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, про спосіб та строки такої допомоги сторони домовитись між собою не можуть, а тому потрібно з нього стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього ж Кодексу. Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач, як батько дитини, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання та розвиток до досягнення повноліття. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача, як батька, надавати матеріальну допомогу своїм дітям, відсутність інших утриманців, вважає, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивачки в судовому порядку. Судові витрати згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial