Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] де третя особа без самостійних вимог: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, посилаючись на те, що 29 березня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. Внаслідок його смерті, відкрилася спадщина на належне померлому майно, яке складається з трикімнатної квартири № 25, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Дежньова, 5. 14 травня 2008 року на випадок своєї смерті, [PERSON] склав заповіт за реєстровим № 1-849, за умовами якого, все своє майно заповів в рівних частина кожному, сину [PERSON], [PERSON] та онуці [PERSON]. Сторони звернулися до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. 28 листопада 2015 року Києво-Святошинською державною районною нотаріальною конторою сторонам видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину спірної квартири, а саме: [PERSON] 1/12 частина квартири, [PERSON] з урахуванням частки від якої відмовилася [PERSON] 1/6 частину квартири. Після звернення сторін до нотаріуса про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на ? частину вказаної квартири, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2008 року їм було відмовлено у звязку з відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документа на квартиру, а саме відсутня його державна реєстрація в БТІ. Право власності [PERSON] на ? частину квартири підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.08.2008 року. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону, позивач просила суд визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири № 25 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Дежньова, 5, як за спадкоємицею за заповітом - [PERSON], померлого 29 березня 2015 року. У судове засідання позивач не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, проти позову не заперечував, та просив його задовольнити. Представники третьої особи у справі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, просили розглядати справу без їхньої участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, внаслідок неявки осіб, які беруть участь у справі, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із матеріалів справи, 29 березня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. Внаслідок його смерті, відкрилася спадщина на належне померлому майно, яке складається з трикімнатної квартири № 25, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Дежньова, 5. 14 травня 2008 року на випадок своєї смерті, [PERSON] склав заповіт за реєстровим № 1-849, за умовами якого, все своє майно заповів в рівних частина кожному, сину [PERSON], [PERSON] та онуці [PERSON]. Сторони звернулися до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. 28 листопада 2015 року Києво-Святошинською державною районною нотаріальною конторою сторонам видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину спірної квартири, а саме: [PERSON] 1/12 частина квартири, [PERSON] з урахуванням частки від якої відмовилася [PERSON] 1/6 частину квартири. Після звернення сторін до нотаріуса про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на ? частину вказаної квартири, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2008 року їм було відмовлено у звязку з відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документа на квартиру, а саме відсутня його державна реєстрація в БТІ. Право власності [PERSON] на ? частину квартири підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.08.2008 року. Вказані вище обставини справи підтверджуються матеріалами спадкової справи щодо майна померлого [PERSON]. Враховуючи, що спадкодавцю правомірно належала ? частина спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08. 2008 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved