Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] з 04.09.2009 до 29.10.2013 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. За час сумісного проживання ними був придбаний автомобіль AUDI А4 2002 року випуску. Вартість автомобілю складає 89 625,17 грн. Просила суд стягнути на її користь половину вартості автомобілю у сумі 44 812,58 грн. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. [PERSON] суду пояснила, що автомобіль АУДІ був придбаний 09.02.2012 року за 13200 доларів США під час знаходження її у шлюбі із [PERSON] Джерело коштів на автомобіль пояснила наступним чином - сума у 20 000 гривень була їхнім спільним заощадженням, 1800 доларів США [PERSON] позичив у своєї бабусі [PERSON], а 9000 доларів США [PERSON] отримав від продажу свого попереднього автомобілю БМВ. Зазначила, що автомобіль БМВ належав [PERSON] та був придбаний ним до шлюбу у 2008 році і продав приблизно його у грудні 2011 року. Пояснила, що борг [PERSON] повертав відповідач, приблизно було виплачено 800 доларів США. В судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що у червні 2008 року ним був придбаний автомобіль БМВ за 11 500 доларів США на гроші, які подарувала йому бабуся [PERSON] У вересні 2009 він одружився із [PERSON], з якою перебував у шлюбі до жовтня 2013 року. В січні 2012 року він вирішив придбати собі новий автомобіль. Для цього він 27.01.2012 року продав свій автомобіль БМВ за 8900 доларів США, а 09.02.2012 року за 12 000 доларів США він придбав автомобіль АУДІ. Різницю у вартості автомобілів у сумі 3000 доларів США йому подарувала бабуся [PERSON] Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову, але для врегулювання спору мирним шляхом погодився сплатити [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 8000 гривень. Представник відповідача адвокат [PERSON] заперечив проти позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що автомобіль АУДІ був придбаний на кошти, одержані [PERSON] від продажу належного йому автомобілю БМВ, та гроші, отримані в якості подарунку від [PERSON] Тому вважає, що автомобіль не є спільною сумісною власністю подружжя. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, та прийшов до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 04.09.2009 до 29.10.2013 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 21.06.2008 року придбав автомобіль BMW 318, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. На момент придбання автомобіля [PERSON] у шлюбі не перебував. 27.01.2012 року [PERSON] уповноважив довіреністю [PERSON] продати належний йому автомобіль BMW 318 з правом зняти та поставити його на реєстраційний облік, продати за ціну та на умовах на свій власний розсуд. Відповідно розписки від 27.01.2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму у розмірі 8900 доларів США в якості оплати за автомобіль БМВ 318, 1995 року випуску. Відповідно до розписки від 27.01.2012 року [PERSON] передав [PERSON] грошовому суму у розмірі 8900 доларів США в якості оплати за автомобіль БМВ 318, 1995 року випуску в якості оплати за автомобіль БМВ 318. 09.02.2012 року на підставі довідки-рахунку [PERSON] придбав автомобіль AUDI А4, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Автомобіль був поставлений на реєстраційний облік 11.05.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його сестрою. [PERSON] до укладення шлюбу придбав автомобіль БМВ. Після укладення шлюбу із [PERSON], відповідач продав автомобіль БМВ, позичив у своєї бабусі 20 000 гривень і придбав автомобіль АУДІ. Свідок [PERSON] суду пояснила, що автомобіль АУДІ був придбаний [PERSON] під час шлюбу із позивачем. Частково гроші для покупки автомобіля були позичені у бабусі [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що автомобіль АУДІ був придбаний [PERSON] і [PERSON] під час шлюбу. Пояснила, що для його придбання були витрачені гроші, отримані від продажу попереднього автомобілю, а різницю вони позичили. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є бабусею [PERSON] В 2008 році вона подарувала своєму онуку 17 000 доларів США для придбання автомобіля БМВ. В 2012 році онук вирішив замість БМВ купити інший автомобіль. Вона не хотіла, щоб він позичав гроші і подарувала йому 3000 доларів США, яких не вистачало для його покупки. Ніяких договорів вони не укладали. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в січні 2012 року він купив у [PERSON] автомобіль БМВ за 8900 доларів США. 27.01.2012 року [PERSON] видав йому генеральну довіреність, а він передав гроші за автомобіль. Через деякий час він на підставі довіреності зняв автомобіль з реєстраційного обліку і зареєстрував на себе. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] купив автомобіль АУДІ через місця після продажу автомобілю БМВ. Відповідно до ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. На підставі частини 7 даної статті, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. При вирішенні питання щодо джерела придбання автомобілю AUDI A4, судом встановлено, що [PERSON] до укладення шлюбу набув право власності на автомобіль БМВ 318, який відповідно є його особистою приватною власністю. Уповноваживши [PERSON] на продаж автомобілю БМВ, [PERSON] отримав в рахунок вартості автомобілю суму у розмірі 8900 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.01.2012 року становить 71 109,22 грн. Дана грошова сума є особистою приватною власністю відповідача. Для придбання автомобілю AUDI A4, [PERSON] були вкладені гроші від продажу свого попереднього автомобілю, що підтвердив сам відповідач, а також свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] На запитання суду, позивач [PERSON] також пояснила суду, що кошти, за які був придбаний автомобіль AUDI A4 складались із суми, отриманої від продажу автомобілю БМВ 318. Також суд бере до уваги, що автомобіль AUDI був придбаний через два тижні після продажу автомобілю БМВ. Відповідно до пояснень відповідача та свідків, автомобіль БМВ був проданий із метою покупки іншого автомобіля. У зв'язку із цим сума у розмірі 71 109,22 грн. була використана відповідачем для придбання автомобілю AUDI, а тому частка автомобілю, що дорівнює 71 109,22 грн. є особистою приватною власністю [PERSON] Вартість автомобілю AUDI A4 становить 89 625,17 грн. відповідно до висновку про експертну оцінку автомобіля від 21.02.2014 року. Вартість автомобілю сторонами не заперечується. Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на розділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Суд прийшов до висновку, що спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу, є частка автомобілю AUDI, яка відповідає сумі у розмірі 18 515,95 грн. (89 625,17 грн. - 71 109,22 грн.) Суд не погоджується із доводами [PERSON], який стверджував, що сума у розмірі 3000 доларів США була подарована йому бабусею [PERSON] Відповідно до ч.5 ст. 719 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Суду не надано переконливих доказів дарування [PERSON] грошових коштів [PERSON], в той час як позивач та свідки вказували, що частина грошей для покупки автомобілю була позичена, тому суд не бере доводи відповідача до уваги. Відповідно до ч.4 ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним Кодексом. Позовні вимоги [PERSON] полягають у стягненні з відповідача грошової компенсації, що відповідає її частці у спільному майні подружжя. Вимог щодо виділення їй у власність автомобілю або визнання за нею спільної часткової власності заявлено не було. [PERSON] під час судового засідання не заперечив компенсувати позивачці суму у розмірі 8000 гривень. Відповідно до ч.4 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. У зв'язку із цим, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial