Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У грудні 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулося до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.04.2009 між СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/6760985. 12.07.2009 відбулось ДТП, учасниками якого був [PERSON], (винуватець ДТП), транспортний засіб «Ауді», державний номерний знак [NUMBER] та [PERSON], транспортний засіб «Рено», державний номерний знак [NUMBER]. На підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування, Звіту було виплачене страхове відшкодування у розмірі 22 016,85 грн. Постановою суду було встановлено, що [PERSON] керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Згідно підп. а) п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тому, враховуючи той факт, що винуватцем ДТП визнано [PERSON], просить стягнути з останнього матеріальну шкоду в розмірі 22 016,85 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не прибув, до суду повернулася надіслана йому повістка з відміткою про те, що за одержанням повістки він не з'явився, що свідчить про його відсутність за місцем проживання. Враховуючи, що відповідно до стст. 74 ч. 5, 122 ч. 3 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, судова повістка надсилається цій фізичній особі за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, - слід вважати, що судова повістка [PERSON] вручена належним чином, а тому судовий розгляд справи проводиться у відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів - у порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідно до постанови від 04.09.2009 Красилівського райсуду, 12.07.2009 о 18 год. 30 хв. у м.Красилові по вул. Островського [PERSON] керував транспортним засобом «Ауді-100», державний номерний знак [NUMBER] у нетверезому стані, проявив неуважність, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Рено Лагуна», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], заподіявши останньому матеріальний збиток. [PERSON] даною постановою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до звіту № 463 оцінки ушкодженого належного [PERSON] автомобіля, виконаного ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м.Хмельницькому ТОВ Український Експертний центр матеріальні збитки, завдані власникові автомобіля «Рено Лагуна» внаслідок ДТП складають 26420,22 гривні. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідною заявою, до якої додав копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/6888746. МТСБУ здійснило виплату відшкодування [PERSON] у розмірі 22 016,85 грн. 10.09.2012 ПрАТ ''СК ''Провідна'' на рахунок МТСБУ здійснено регресну оплату страхового відшкодування за [PERSON] Ці обставини підтверджуються постановою Красилівського районного суду від 04.09.2009, полісом № ВВ/6760985 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розрахунком суми матеріального збитку по справі № 1000/39/2508, регресною вимогою № 14-01 від 14.11.2012, довідкою № 8436473 № 462 від 10.09.2009 про ДТП, страховим актом № 1 від 04.09.2012, претензією № 17/42/4.3-08 від 04.07.2012, звітом № 463 від 03.09.2009 ДП «Експерт-Сервіс Авто», ремонтною калькуляцією № 463/09 від 03.09.2009, протоколом огляду транспортного засобу від 26.08.2009, платіжним дорученням № 0045096 від 10.09.2012. Статтями 11, 16, 22, 96, 979, 980, 985, 988, 991, 1166, 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі; юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном; шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого; за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату); предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності); страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку; страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати: у разі навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом. У статтях 3, 5, 9, 22, 29 Закону України ''Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'' зазначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників; об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу; страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування; розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого; у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи; у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підп. а) п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Аналогічна правова позиція міститься й у пп. 2, 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 ''Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди'' та пп. 4, 6, 14, 16, 17, 19 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року ''Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки'', відповідно до яких шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала; обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини; завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved