Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 26.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100438322B. Відповідно до умов договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 45 000, 00 грн. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо сплати кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача до судового засідання не з'явилася, надала до суду клопотання в якому позов підтримує та просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом поряду, причини неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань у встановленому законом порядку до суду не надійшло, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 26.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100438322B. Відповідно до умов договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 45 000, 00 грн. з відсотковою ставкою 10,00 % річних строком до 26.06.2016 року. Згідно з п. 4.2 кредитного договору відповідач зобов'язується сплачувати щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту і сплати відсотків та розрахунку вартості супутніх послуг, комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1, 69 % відсотків від початкової суми кредиту. П. 5.1 кредитного договору встановлено, що у разі прострочення зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, відповідач зобов'язується сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0, 5 % від суми прострочення зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'зань включаючи день погашення. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо сплати кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до розрахунку поданого позивачем станом на 23.09.2014 р. загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 100 283, 19 і складається з: - боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 46 656, 01 грн., з яких поточна заборгованість за кредитом - 27 827, 66 грн., заборгованість за простроченим кредитом - 17 172, 34 грн., інфляційні витрати - 1 361, 10 грн., 3 % річних - 294, 91 грн. - боргу за процентами з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 6 146, 46 грн., з яких прострочена заборгованість за відсотками - 5 576, 86 грн., інфляційні втрати - 448, 22 грн., 3 % річних - 96, 73 грн., заборгованість за відсотками за період з 22.09.2014 р. по 23.09.2014 р. - 24, 66 грн. - боргу по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0, 5 % пені нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань 23 590, 63 грн., з яких прострочена заборгованість по комісії - 11 407, 50 грн., сума пені в розмірі 0, 5 % за кожен день прострочення - 12 183, 13 грн. - пені, нарахованої у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0, 5 % за кожен день прострочення платежу 23 890, 09 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім іншого банк у своєму позові просить стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3 % річних. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З аналізу вказаної статті вбачається, що застосування процентів, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК можливий лише тоді, коли договором не встановлений інший розмір процентів як відповідальності за прострочення грошового зобов'язання. Відповідно до п. 4.7 кредитного договору за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у тому числі відшкодування витрат та збитків банку, пов'язаних з неналежним вмконанням позичальником умов цього договору. Ураховуючи те, що сторонами в кредитному договорі встановлено відповідальність за прострочення грошового зобов'язання, норма ч. 2 ст. 625 ЦК України не підлягає застосуванню. Також банк просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 23 890, 09 грн. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України зокрема до вимог про стягнення неустойки, штрафу та пені позовна давність застосовується строком в один рік. Як вбачається з позовної заяви та долученого до неї розрахунку, банком здійснено нарахування пені за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором за період з 23.07.2013 року по 23.09.2014 року, тобто поза межами строку позовної давності. При цьому, пеня за рік складає 20 813, 47 грн. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення поточної заборгованості за кредитом - 27 827, 66 грн., заборгованості за простроченим кредитом - 17 172, 34 грн., простроченої заборгованості за відсотками - 5 576, 86 грн., заборгованості за відсотками за період з 22.09.2014 р. по 23.09.2014 р. - 24, 66 грн., простроченої заборгованості по комісії - 11 407, 50 грн., пені, нарахованої у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0, 5 % за кожен день прострочення платежу - 20 813, 47 грн. В решті вимог слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial