Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

У вересні 2019 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся представник Одеської міської ради з позовом до [PERSON] про зобов`язання за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва сараю, переобладнаного з теплиці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Позов мотивований тим, що відповідач здійснила самовільне будівництво теплиці, що має ознаки капітальності, на вказаній земельній ділянці, загальною площею 100 кв. м. на землях комунальної власності територіальної громади м.Одеси, які не були відведені їй для таких цілей у встановленому законом порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, додатково пояснила суду, що необхідність звернення з відповідним позовом зумовлена зокрема й тим, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 01.07.2016 р. по цивільній справі № 1519/2-768/11 частково задоволено позов Виконавчого комітету Одеської міської ради до [PERSON] зобов`язано її за свій рахунок привести самочинно реконструйовану теплицю за адресою [ADDRESS] , [ADDRESS] до попереднього стану згідно технічної документації, проте вказане рішення не виконане через відсутність такої документації, теплиця переобладнана в сарай. Третя особа позовні вимоги підтримала, надала письмові пояснення (а.с. 93-101, 184-189), в яких просила задовольнити позов, зазначила, що вказаний сарай збудований самочинно, внаслідок його будівництва порушено її права як співвласника вказаного домоволодіння, оскільки внаслідок будівництва вказаного сараю порушено пожежні та санітарні норми, що спричиняє потенційну загрозу у разі виникнення пожежі, в судовому засіданні додатково пояснила суду, що вода з даху сараю затікає під стіни будинку, де вона проживає, внаслідок чого в її будинку сиро, вода руйнує фундамент та стіни будинку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи № 2-929/90 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дарування та купівлі-продажу частково недійними, визнання права особистої власності на 1/50 частку домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Бажана, (до [ADDRESS] , матеріали цивільної справи № 1519/2-768/11 за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, до [PERSON] треті особи Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, [PERSON] , про знесення самочинно збудованого об`єкту, за позовом Виконавчого комітету Одеської міської ради до [PERSON] , треті особи Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, [PERSON] , про приведення самочинно реконструйованого приміщення в попередній стан, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач та третя особа є співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] : -відповідачу належить 27/50 вказаного будинку на підставі договору дарування, посвідченого 15.06.1984 р. Сухановою Т.Ю., державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 3-С-1237 (а.с. 167-169), оригінал якого був оглянутий в судовому засіданні; -третій особі [PERSON] належить 11/25 часток вказаного будинку як спадкоємиці [PERSON] , якій відповідна частка належала на підставі рішення судової колегії по цивільних справах Одеського обласного суду від 19.03.1982 року, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 38-45), спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 112-147, т.4 справа 1519/2-768/11). Питання про право власності на 1/50 частку вказаного володіння між співвласниками не вирішено. Зазначений будинок з надвірними спорудами побудовано на земельній ділянці площею 588 кв.м., що була виділена під забудову згідно рішення виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих м. Одеси № 1782 від 23 грудня 1960 року, що підтверджується копією виписки з вказаного рішення (а.с. 104), акту встановлення меж земельної ділянки від 30.01.1961 року (а.с. 105), договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 03.04.1961 р. (а.с. 106-109) Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26.10.2018 р. по справі № 521/5307/15-ц (а.с. 28-36) відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Рішенням Виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів № 489 від 16.09.1988 року узаконено [PERSON] теплицю площею 100 кв.м., що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 82, т.3, справа № 1519/2-768/11). Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 01.07.2016 року по справі № 1519/2-768/11 (а.с. 16-23) частково задоволено позов Виконавчого комітету Одеської міської ради до [PERSON] зобов`язано її за свій рахунок привести самочинно реконструйовану теплицю за адресою [ADDRESS] Бажана, [ADDRESS] до попереднього стану згідно технічної документації. Вказаним рішенням встановлено, що відповідачем проведено реконструкцію тимчасової теплиці в капітальне підсобне приміщення, позначене на плані домоволодіння станом на 29.06.2017 р. як сарай літ. «Д» (а.с. 124). Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Будівництвом об`єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об`єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи позивача про те, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , є самовільно зайнятою, оскільки її було надано для індивідуального житлового будівництва у встановленому законом порядку відповідно до рішення виконкому Іллічівської райради депутатів трудящих м. Одеси № 1782 від 23 грудня 1960 року, яке у встановленому законом порядку не оскаржено та не скасовано. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів щодо неможливості перебудови відповідної споруди, приведення її до стану, що існував до незаконної реконструкції, відмови відповідача від виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 01.07.2016 року по справі № 1519/2-768/11. За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підстави для покладення на сторону відповідача судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed