Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить зняти арешт з будинку [ADDRESS] . В обґрунтування вимог зазначається, що на підставі договору купівлі-продажу від 13 листопада 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир В.Г., зареєстрованого у реєстрі № 8435, [PERSON] та [PERSON] набули у рівних частинах кожна, житловий будинок [ADDRESS] . З відомостей, отриманих з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивачу стало відомо, що 07 вересня 2004 року Броварською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження у вигляді арешту (архівний запис) за № 1285123 на належний їм на праві власності будинок. Підставою для обтяження зазначено постанову Державної виконавчої служби б/н від 21 січня 2002 року. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження власником майна вказаний [PERSON] , адреса розташування майна: [ADDRESS] . Позивач вважає, що обтяження внесено помилково, так як будь-якого відношення [PERSON] до будинку співвласником якого вона є не має. З підстав звільнення майна з-під арешту позивач звернулася до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 22 лютого 2021 року подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач Броварський міськрайонний відділ держаної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 22 лютого 2021 року подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 13 листопада 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир В.Г., зареєстрованого у реєстрі № 8435, [PERSON] та [PERSON] набули у рівних частинах кожна, житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно зареєстровано за позивачами у реєстрову книгу № 8435 15 листопада 2000 року. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 липня 2020 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] значиться обтяженим, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1285123, зареєстровано: 07 вересня 2004 року, реєстратором: Броварська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: невизначене майно, адреса: Київська область, Броварський район, село Скибин, вулиця Київська, 33, власник: [PERSON] . Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 січня 2002 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , [ADDRESS] . З листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 06 липня 2020 року № 57365, вбачається, що надати детальну інформацію щодо зняття арешту з майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] не виявляється можливим у зв`язку із закінченням терміну зберігання архівних виконавчих проваджень. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин першої та другої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно із частиною першою статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та скасування арешту, так як його існування порушує права позивача як власника нерухомого майна щодо вільного володіння, користування та розпорядження ним у спосіб визначений законодавством України. Особа, майно якої обтяжено на підставі постанови ДВС від 21 січня 2002 року - [PERSON] будь-якого відношення до будинку [ADDRESS] не має. Адреса зазначена у постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не співпадає із адресою місцезнаходження об`єкту нерухомого майна, власником якого є позивач.

Outcome: approved