Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати колишнього члена сімї, [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, квартирою 43 по вул. Здоровя, 9 у м. Бердичеві. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на праві спільної сумісної власності, відповідно до свідоцтва про право власності, виданого відділом житлово-комунального господарства Бердичівського міськвиконкому належить квартира № 43 по вул. Здоров»я, 9 у м. Бердичеві. У квартирі зареєстрований її колишній чоловік, шлюб з яким рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 30.01.2014 розірвано. Він проживав у квартирі по листопад 2013 року. З того моменту як виїхав з квартири та вивіз свої речі до батьків, у вказаній квартирі відповідач більше не проживає. Його реєстрація обмежує її в здійсненні права користування та розпорядження майном, зокрема вона позбавлена можливості оформити субсидію, оскільки відповідач є працездатною особою і отримує заробітну плату, як військовослужбовець. Посилається у позові на положення статей 156 ЖК України та 405 ЦК України. У судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав вказаних у позовній заяві, не заперечила проти заочного розгляду. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи,\~\~в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, позов не оспорив. Судом зі згоди позивачки, відповідно до\~статті 224 ЦПК України постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 29 грудня 2001 року, виданого відділом житлово-комунального господарства міськвиконкому право власності на квартиру № 43 по вул. Здоров'я ( до перейменування С.Сломницьких), 9 у м. Бердичеві зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с. 7). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.01.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. При ухваленні рішення судом було встановлено, що сторони спільно не проживають (а.с 9). Згідно довідки про склад сім'ї ОСББ «Любисток-9» № 51 від 21 грудня 2016 року у квартирі [ADDRESS], крім позивачки, зареєстровані: її дочка [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON], який з 2013 року у вказаній квартирі не проживає ( а.с. 6). Свідок [PERSON], батько позивачки, у судовому засіданні пояснив, що він співвласник квартири [ADDRESS]. Фактично проживає за іншою адресою. Відповідач у квартирі не проживає уже четвертий рік. Після розлучення, він проживає у своїй чотирикімнатній квартирі разом з батьками. Відповідач військовослужбовець. Відповідно\~ до\~ частини першої статті \~ 156 ЖК\~ України,\~ з\~ урахуванням\~ положень\~ частини першої 405 ЦК України\~ члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Права власника житлового будинку квартири визначені\~ статтями 383 ЦК України\~ та\~ 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки інше не встановлено чинними законами, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут ( право проживання в квартирі), непроживання у житлі члена сімї ( в чому числі колишнього) понад один рік без поважних причин, є юридичним фактом, що призводить до втрати ним права користування житлом. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що відповідач, колишній чоловік позивачки, не проживає по місцю своєї реєстрації без поважних причини більше року, позивачка заперечує проти його реєстрації у житлі, співвласником якого вона являється, доказів про угоду з іншими співвласниками житла на право проживання відповідача у квартирі суду не надано - [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування квартирою № 43 по вул.. Здоров'я ( Сестер Сломницьких), 9 у м. Бердичеві. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню її витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved