Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

У грудні 2018 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості у розмірі 6 638,68 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач є власником машиномісця [ADDRESS]. Після введення автопаркінгу в експлуатацію, його було прийнято на обслуговування обслуговуючою організацією ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС». 01 березня 2007 року сторонами укладено договір «про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилягаючої території №1-03-7Б/СТ13, відповідно до якого відповідач користується та отримує надані йому послуги, однак, не виконує свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг. У зв'язку з чим станом на 01.12.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 6 638,68 грн., яка складається з: 4 860,00 грн. заборгованість за надані послуги, 1 039,42 грн. пеня, 588,02 грн. інфляційна складова боргу та 151,24 грн. 3 % річних. Ухвалою судді від 04 січня 2019 р. у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Копія ухвали судді від 04 січня 2019 р. про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялись на адресу місця проживання відповідача, вказану у позовній заяві. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є нездійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Судом встановлено, що [PERSON] є власником машиномісця [ADDRESS]. Після введення автопаркінгу в експлуатацію, його було прийнято на обслуговування обслуговуючою організацією ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС». 01 березня 2007 року сторонами укладено договір «про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилягаючої території №1-03-7Б/СТ13. Відповідно до пункту 2.1.1 укладеного договору, позивач зобов'язується забезпечити умови обслуговування стоянки, що дозволяють власникові здійснювати зберігання транспортного засобу, відповідно до вимог Правил збереження транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 22 січня 1996 року і умовами даного договору та додатку № 1 до нього. Згідно з пунктом 2.1.2, позивач зобов'язався забезпечити умови для безперешкодного доступу та збереження на стоянці транспортного (них) засобу (ів) власника, внесених до додатку № 1 договору. У пунктах 2.1.3-2.1.10 визначено, що позивач як виконавець зобов'язався виконувати комплекс робіт по утриманню стоянки і прилягаючої території у належному технічному і санітарному стані, вчасно повідомляти власника про зміну діючих тарифів на надані послуги і суми його частки у витратах по утриманню та обслуговуванню стоянки, забезпечувати власнику безперешкодний доступ на стоянку для перевірки виконання умов даного договору і вимог Правил; за вимогою власника надавати йому інформацію, відносно витрат по утриманню і експлуатації стоянки, вчасно укладати договори з постачальниками енергії, води, комунальними службами та здійснювати взаєморозрахунки з ними, вчасно оповіщати власника про необхідність виконання поточного і капітального ремонту стоянки, виконувати капітальний і поточний ремонт стоянки за рахунок власника з попереднім узгодженням порядку виконання таких робіт і їхньої вартості; надавати власникові додаткові послуги за окрему плату відповідно до затвердженого прейскуранта. У свою чергу відповідач як власник, відповідно до умов договору від 01 березня 2007 року, що закріплено у пункті 2.2.4, вчасно сплачувати виконавцеві вартість послуг та свою частку у витратах по утриманню й обслуговуванню стоянки, згідно з умовами даного договору. Відповідно до пункту 4.1-4.2. договору, власник оплачує надані виконавцем послуги у сумі, що відповідає частці власника у витратах по утриманню й обслуговуванню стоянки, що включає водопостачання, електроенергію, телефон, касове обслуговування, охорону, прибирання стоянки і прилягаючої території, загальногосподарські витрати, заробітну плату обслуговуючого персоналу, обов'язкові відрахування, збори, платежі і податки, передбачені чинним законодавством. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов'язання по оплаті наданих послуг, що встановлено умовами договору, то відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу, станом на 01.12.2018 за ним обраховується прострочена заборгованість в розмірі 6 638, 68 грн., яка складається з: 4 860,00 грн. заборгованість за надані послуги, 1 039,42 грн. пеня, 588,02 грн. інфляційна складова боргу та 151,24 грн. 3 % річних. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги по утриманню автопаркінгу та свого машиномісця в сумі 6 638,68 грн. є обгрунтованими, доведеними, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. В зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на Відповідача.

Outcome: approved