overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 214459,66 грн., посилаючись на невиконання останнім договірних зобов'язань щодо повернення коштів. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 19.07.2013 між сторонами був укладений кредитний договір № 700015004, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 272020,38 грн. За умовами договору відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не повертає позивачу кредитні кошти, внаслідок чого станом на 17.12.2015 має прострочену заборгованість в розмірі 214459,66 грн., з яких: 197557,42 грн. - заборгованість за кредитом, 9,80 грн. - по відсотках та 16892,44 грн. - по комісії, а тому з урахуванням вищезазначених приписів закону суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 08.10.2013 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №8845/13 - Ф2 за умовами якого позивач надав кредит в сумі 4 000 грн., зі сплатою 0,13% від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом щомісячно, та кінцевим терміном погашення по 08.10.2014 року. Відповідач належним чином не виконав умови договорів, в результаті чого станом на 05.11.2014 року має заборгованість в сумі 3676,05 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №8845/13 - Ф2 від 08.10.2013 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 4 000 грн., зі сплатою 0,13% від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом щомісячно, та кінцевим терміном погашення по 08.10.2014 року (а. с. 5-6), розмір заборгованості підтверджено розрахунком (а. с. 4). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 16.09.2013 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №8167/13 - Ф2 за умовами якого позивач надав кредит в сумі 5 000 грн., зі сплатою 0,13% від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом щомісячно, та кінцевим терміном погашення по 16.09.2014 року. Відповідач належним чином не виконав умови договорів, в результаті чого станом на 05.11.2014 року має заборгованість в сумі 5269,39 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №8167/13 - Ф2 від 16.09.2013 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 5 000 грн., зі сплатою 0,13% від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом щомісячно, та кінцевим терміном погашення по 16.09.2014 року (а. с. 5-6), розмір заборгованості підтверджено розрахунком (а. с. 4). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 26.09.2012 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №0220 за умовами якого позивач надав кредит в сумі 11802,39 грн., зі сплатою 25% річних за користування кредитними коштами щомісячно та кінцевим терміном повернення 25.09.2014 року. Відповідач належним чином не виконав умови договорів, в результаті чого станом на 28.05.2014 року має заборгованість в сумі 27272,97 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №0220 від 26.09.2012 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 11802,39 грн., зі сплатою 25% річних за користування кредитними коштами щомісячно та кінцевим терміном повернення 25.09.2014 року. (а. с. 5-7), розмір заборгованості підтверджено розрахунком (а. с. 11-12). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 26.11.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит шляхом відкриття карткового рахунку з встановленим кредитним лімітом 5923,00 грн.. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого станом на 30.10.2014 року має заборгованість в сумі 25468,00 грн. Прохав стягнути з відповідача суму заборгованості та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 26.11.2012 року [PERSON] відкриття карткового рахунку з встановленим кредитним лімітом 5923,00 грн. (а. с. 3-7). Розмір заборгованості підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком (а. с. 10). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачкою, зареєстрованому 12 жовтня 2007 року виконавчим органом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 52. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей - доньку та сина. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки. Фактично позивач не мешкає разом з відповідачкою з вересня 2015 року, сумісне господарство з нею не ведеться, сумісний кошторис також. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу у сторін немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнає повністю, проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу у сторін немає, син та донька будуть мешкати разом з матір'ю. Судом також з'ясовано той факт, що після розірвання шлюбу відповідачка має намір залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом. В своєму позові в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. 10.10.2011 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,21 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] Він пропустив, зазначений законом строк для прийняття спадщини, бо вважав що фактично прийняв спадщину так як проживав разом з батьком до дня його смерті. При зверненні до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька в порядку спадкування за законом, він отримав роз'яснення про неможливість прийняття спадщини, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Він вважає, що строк був пропущений із поважних причин та за таких обставин вимушений звернутися до суду. Представник відповідача [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 10.10.2011 року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей 13.10.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №63, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 277771. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,21 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 477624 від 22.10.2002 року, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №68. [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії IV-ЖД № 358673 від 30.06.1988 року, виданим Гуляївською сільською радою Березівського району Одеської області, актовий запис № 24, де в графі батько зазначено «Денті Віктор Олексійович». Позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, бо вважав що фактично прийняв спадщину так як проживав разом з [PERSON]О до дня його смерті. За таких обставин, суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, а також те, що відмова у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини суттєво порушить законні права та інтереси позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачкою, зареєстрованому 08 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 4. Від спільного проживання мають дорослу доньку, яка працює і мешкає окремо. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки. Восени 2013 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сторони спільно не проживають. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору у сторін не має, неповнолітніх дітей також. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб- розірванню. Суд не оговорює питання стосовно прізвища відповідачки після розірвання шлюбу, оскільки вона не змінювала його у зв'язку з реєстрацією шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 04.06.2015 року померла його матір, [PERSON], яка за життя була власником нерухомого майна по вул.Балхаська, 79 у м.Кривому Розі Дніпропетровської області. 16.12.2015 року позивач звернувся до нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку прийняття спадщини. Зазначені обставини порушують його права на спадкування нерухомого майна, яке залишилось після смерті [PERSON], а саме нерухомого майна по вул.Балхаська, 79 у м.Кривому Розі Дніпропетровської області. Посилаючись на викладене, позивач просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04.06.2015 року померла матір позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 05.06.2015 року, якій за життя належало нерухоме майно по вул.Балхаській, 79 у м.Кривому Розі Дніпропетровської області. 16.12.2015 року позивач звернувся до нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно з поясненнями позивача він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, оскільки він вважав, що з заявою про прийняття спадщини необхідно звертатись не до, а після спливу шести місячного строку . Зазначені обставини порушують права позивача на спадкування нерухомого майна, яке залишилось після смерті [PERSON], а саме вказаного нерухомого майна по вул.Балхаська, 79 у м.Кривому Розі Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є достатньо обґрунтованими, тому їх слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved