overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 2000 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1305. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . Після реєстрації шлюбу спільне життя з відповідачем не склалося, з тієї причини, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, у зв`язку з чим фактично шлюбні відносини між ними були припинені. Ухвалою від 29 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Матеріали позовної заяви містять заяву позивача про підтримання позовних вимог, а відповідач подав до суду заяву про визнання позову. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 2000 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1305. Подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позовної заяви, спільне життя позивача та відповідача не склалося у зв`язку з різними поглядами сторін на сімейне життя, шлюбні відносини між ними припинені. За таких обставин їх шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. Згідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статтей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.09.2005 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1424. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Протягом останніх років стосунки у сторін погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин, збереження шлюбу та відновлення сімейних відносин неможливе. Відповідач життям дитини не цікавиться та не приймає у ньому участі. За спільною домовленістю сторін дитина залишиться проживати з позивачем. Ухвалою від 19.01.2021 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.09.2005 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1424. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] З позовної заяви вбачається, що з кінця 2020 року шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнала позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.09.2004 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1272. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . На час подання позову сторони спільно не проживають, шлюбно-сімейні стосунки фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу та відновлення сімейних відносин неможливе. Дитина за спільною домовленістю сторін проживає з позивачем. Ухвалою від 19.01.2021 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.09.2004 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1272. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що з на час подання позову шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.04.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці актовий запис № 392. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . З вересня 2008 року шлюбно-сімейні відносини фактичного припинилися, спільне господарство не вееться, сторони спільно не проживають, дитина залишилась проживати та до даного часу проживає та утримується позивачем. Таким чином, збереження шлюбу та відновлення сімейних відносин неможливе. Ухвалою від 02.02.2021 року суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.04.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці актовий запис № 392. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що з вересня 2008 року шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнала позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 09.10.2009 року Виконкомом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 79 та залишити судові витрати за позивачем. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Фактично сім`я розпалась, шлюбно-сімейних відносин сторони не підтримують, відсутні взаємоповага та розуміння, втрачено почуття любові та поваги, сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, подальше сімейне життя неможливе. 01.02.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.03.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 26.05.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 26.05.2021 року від відповідача до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 09.10.2009 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Виконкомом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 79. Від спільного проживання подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

у грудні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 29 вересня 2012 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис за № 472. Спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки, фактичні шлюбні відносини припинені, припинено спільне господарство, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року справу передано Голосіївському районному суду міста Києва для забезпечення розгляду справи. (а.с. 13) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. (а.с. 19) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.(а.с.25) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Позивач в судове засідання надіслав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явилася. На підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що сторони з 29 вересня 2012 року перебувають у шлюбі, що був зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, за актовим записом № 472 що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу відповідач [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 908,00 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Здолбунівської міської ради Рівненської області, просив ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що [INFO] померла його матір [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина за законом. На звернення до нотаріальної контори за оформленням спадщини, йому було відмовлено у зв`язку з пропущенням строків прийняття спадщини. Причиною не оформлення спадщини являється те, що він проживав разом із матір`ю і вважав, що прийняв спадщину. Враховуючи, те що пропущено строк прийняття спадщини [PERSON] змушений звертатися до суду. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву від 17.03.2021 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - Здолбунівської міської ради Рівненської області на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.\~Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON] , померла [INFO] в с. Хотин, Радивилівського району Рівненської області. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07.12.1979 року. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка видана Державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори, виконувач обов`язків по нотаріальному обслуговуванню населення Здолбунівського району Рева Л.Л., щодо [PERSON] , яка померла [INFO] інформація у спадковому реєстрі відсутня. Доводи позивача [PERSON] про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає такими, які заслуговують на увагу, а тому вважає необхідним визначити йому додатковий строк для подання заяви тривалістю 60 днів, після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старомощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, просив ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина за заповітом. На звернення до нотаріальної контори за оформленням спадщини, йому було відмовлено у зв`язку з пропущенням строків прийняття спадщини. Причиною не оформлення спадщини являється те, що покійна [PERSON] протягом останнього року перед смертю проживала разом із ним і він вважав, що прийняв спадщину. Враховуючи, те що пропущено строк прийняття спадщини [PERSON] змушений звертатися до суду. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву від 23.12.2020 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача - Старомощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області подав до суду лист від 18.12.2020 року, яким просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Заповітом від 13.09.1998 року [PERSON] заповіла все майно своєму племіннику [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON] , померла [INFO] в с. Стара Мощаниця, Здолбунівського району Рівненської області. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка видана приватним нотаріусом Собіною О.А., щодо [PERSON] , яка померла [INFO] інформація у спадковому реєстрі відсутня. Доводи позивача [PERSON] про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає такими, які заслуговують на увагу, а тому вважає необхідним визначити йому додатковий строк для подання заяви тривалістю 60 днів, після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved