Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернувся із вказаним позовом до суду та в його обґрунтування посилалися на те, що [PERSON] перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». 30 листопада 2016 року Святошинським районним судом м. Києва було розглянуто справу за адміністративним позовом [PERSON] до Управління визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2016 р; по справі №2а/759/341/16 (№759/14033/16-а) задоволено позов [PERSON] Управління про визнання протиправними дії та зобов'язати вчинити дії. Вищевказаною постановою зобов'язано Управління здійснити перерахунок та виплату [PERSON], пенсії за вислугу років без обмежень її максимального розміру відповідне ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 04.04.2016 р. №18-572зп, з 05.04.2016 р. Представник позивача зазначив, що 14.03.2017 р. Управлінням отримано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 p., якою апеляційну скаргу Управління задоволено частково. Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 р. скасовано в частині зобов'язання Управління здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»обмеження її максимального розміру. В задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. В частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Управління щодо відмови у перерахунку [PERSON] пенсії за вислугу років згідно з ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру»на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04 квітня 2016 р. (№ 18-572зп та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 04 квітня 2016 року № 18-572зп, з 05 квітня 2016 року, а також подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року, - залишено без змін. Управлінням при виконанні постанови Київського апеляційного адміністративні суду від 02.03.2017р. розпорядженням від 27 березня 2017 року переглянуто розмір пенсії [PERSON] з 05.04.2016 р. Представник позивача зазначив, що в результаті, до пенсії [PERSON] застосовано обмеження її максимальним розміром, так як, постанову першої інстанції від 30.11.2016 р. в частині зобов'язання Управління здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про Прокуратуру» без обмеження її максимального розміру скасовано. Як результат, розмір пенсії [PERSON] з 05.04.2016 р. становить 10740,00 грн. За результатами здійсненого перерахунку пенсії, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017р., сформовано протокол індивідуального перерахунку від 20.06.2017 р. Згідно якого, за період з 05.04.2016 р. по 31.03.2017 p., виникла переплата пенсії в сумі 38154,28 грн., яка підлягає поверненню. Ухвалою суду від 22.12.2017 р. позов залишено без руху. Ухвалою суду від 25.01.2018 року відкрито провадження у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду відзив на позов, в якому посилається на те, що у листах Правобережного об'єднаного управління та Звіті до суду щодо виконання цих судових рішень неодноразово зазначалося, що обмеження максимального розміру пенсії встановлено на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року. Тому позивачем було подано заяву до апеляційного суду для надання роз'яснення з цього питання. Ухвалою від 24 січня 2018 року Київський апеляційний адміністративний суд ухвалив: «Роз'яснити, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі №759/14033/16-а не є підставою для встановлення обмеження максимального розміру пенсії [PERSON]. Фактично Управлінням здійснюється виплата пенсії у розміри 32 відсотків. Тому позивачем було подано заяву до апеляційного суду для надання роз'яснення з цього питання. В ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року зазначено, що «Питання порядку виконання рішення суду та виплати пенсії, згідно з перерахунком, не може бути предметом розгляду в порядку роз'яснення рішення суду». Суд наголосив: «При цьому резолютивна частина постановиКиївського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 рокувикладена чітко та зрозуміло (не допускається декілька варіантів тлумачення).Таким чином, суд підтвердив обов'язок Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків розміру місячної заробітної плати. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Як зазначає позивач в обґрунтування позовних вимог, за період з 05.04.2016 р. по 31.03.2017 p., виникла переплата пенсії в сумі 38154,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положеннями ст. 1215 ЦК України, передбачено, що підставами за яких безпідставно набутим майном не підлягає поверненню, крім іншого є заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплату проведено фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано жодних належних доказів (висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування) по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньою рахунковою помилкою під час нарахування. Відповідно до п.1 ст. 58 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - Пенсійний фонд є органом, який здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду. Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно з частиною 1 якої, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. За умовами статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Аналіз наведених норм закону свідчить, що надміру сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв'язку з автоматизованою помилкою, законодавством не передбачено. Більш того, суд не вбачає вини відповідача в тому, що йому було переплачено пенсію за період з05.04.2016 р. по 31.03.2017 p., виникла переплата пенсії в сумі 38154,28 грн., що може свідчити про недобросовісність набувача, а саме зловживання останнього чи подання недостовірних даних. Постановою Верховного суду України від 22.01.2014 р. по справі 6-151цс13, прийнятою за наслідками неоднакового застосування судами касаційних інстанцій одних і тих самих норм матеріального права (яка є обов'язковою для застосування усіма судами та державними органами), встановлено, що стаття 1215 ЦК України може застосовуватись лише при наявності підтвердженої доказами рахункової помилки, а безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів не підлягають до задоволення. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, ст. 58 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 1212, 1215 ЦК України, та

Outcome: dismissed