Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У грудні\~ 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 13.01.2018 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області, актовий запис №24. В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини, ведення спільного господарства повністю припинено. 23.12.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 04.02.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)\~ учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 15.02.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 26.02.2021 року від відповідача до суду надійшло клопотання про примирення сторін, в якому остання просила зупинити провадження по справі та надати сторонам по справі строк на примирення терміном 6 місяців. 30.03.2021 року ухвалою суду сторонам у справі призначенно строк на примирення терміном 3 місяці. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. 19.05.2021 року від відповідача надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 13.01.2018 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області, актовий запис №24. Від спільного проживання сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved