Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором № 910622 від 15.11.2017, внаслідок чого на 27.11.2019 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 18042,61 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 1921,00 грн. Ухвалою суду від 20.12.2019 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. У справі є клопотання позивача про ухвалення заочного рішення і розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач копію ухвали, позовної заяви і доданих до неї документів за зареєстрованим місцем проживання 09.01.2020 не отримав, оскільки там не проживає, що відповідно до п. 1 ч. 7 та п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням відповідачеві судової повістки 09.01.2020; про причини неявки у засідання суд не повідомив, не подав відзив або будь-яких інших документів у справі. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ст. 279 ЦПК України, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем 15.11.2017 заяви про приєднання № 910622 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також заяви від 15.11.2017 на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) 15.11.2017 укладено договір № 910622, згідно якого позивач встановив відповідачеві кредитний ліміт 17000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] на споживчі потреби на строк 36 місяців, 38 % річних, комісія 0,00 грн, пеня на суми прострочених платежів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення. Заява засвідчує факт укладення між сторонами кредитного договору та договору банківського рахунка, у т.ч. на умовах типового договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 16-56). Отже між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України - далі ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК ). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку (а.с. 9-15) вбачається, що на 27.11.2019 відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 910622 від 15.11.2017 на суму 18042,61 грн, яка складається із: 17000,00 грн заборгованість за кредитом, 881,59 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 24,55 грн заборгованість за пенею та за несвоєчасне погашення відсотків, 70,61 грн інфляційних втрат, 65,86 грн 3-х % річних. Відповідач розрахунок не оспорив. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором, він має вказаний борг перед позивачем, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Суд задовольняє їх повністю. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved