Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У грудні 2014 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 жовтня 2006 року в сумі 14011 грн. 84 коп. та судових витрат, посилаючись на те, що відповідач не належним чином виконує умови зазначеного договору щодо погашення заборгованості по кредиту, сплати відсотків за користування кредитом. В своїй заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеного між позивачем і відповідачем договору №б/н від 09 жовтня 2006 року [PERSON] 09 жовтня 2006 року отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік за суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30 вересня 2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 14011,84 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 09 жовтня 2006 року відповідач [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» підписали заяву про видачу кредиту на суму 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 3% щомісячно. У вказаній заяві зазначено, що відповідач ознайомилась і погоджується з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, своїм підписом він підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в Банку, він висловлює згоду з тим, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком кредитний договір. За таких обставин, беручи до уваги вимоги ст. ст. 207, 638, 639 1054 ЦК України, суд приходить до висновку, що 09 жовтня 2006 року Банк та відповідач [PERSON] уклали письмовий договір позики, зміст якого зафіксовано в кількох документах, в тому числі в Умовах і правилах надання банківських послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості, Банк виконав свої зобов'язання і видав кошти відповідачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач [PERSON] у строки, встановлені Умовами та правилами надання банківських послуг, не надавав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, тому станом на 30 вересня 2014 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 7758 грн. 53 коп., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 4209 грн. 89 коп., та заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 900,00 грн. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. За таких умов Банк обґрунтовано нарахував до сплати відповідачу штраф в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксовану частину) та 643 грн. 42 коп. (відсоткову складову) за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Відповідно до умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем, [PERSON] зобов'язується сплачувати комісії на умовах, визначених даним договором. Тому Банк правомірно нарахував відповідачу заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 900,00 грн. Таким чином, відповідач повинен сплатити Банку 14011 грн. 84 коп., а саме: 7758 грн. 53 коп. заборгованості за кредитом, 4209 грн. 89 коп. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 900 грн. 00 коп. заборгованості з комісії за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. фіксованої суми штрафу та 643 грн. 42 коп. штрафу в розмірі 5% від суми позову на загальну суму 14011 грн. 84 коп. Судові витрати, понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved