Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У грудні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим будинком № [ADDRESS]. Мотивуючи вимоги, позивачка вказала, що з 2007 по 2008 роки відповідачка проживала в належному їй будинку разом з її сином. З її дозволу відповідачку було зареєстровано в спірному будинку. Через рік, у 2008 році, відповідачка залишила сина і виїхала у невідомому напрямку. З того часу відповідачка у будинку позивачки не проживає. Враховуючи це, позивачка, будучи власником будинку, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним житловим будинком. У судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та задовольнити заявлені вимоги. Відповідачка у судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи остання неодноразово повідомлявся належним чином, їй направлялись рекомендованими листами судові повістки про виклик до суду за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судові виклики повернуті до суду без вручення за зазначеною адресою адресат не проживає./а.с.14,29/. За даними довідки Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 18.12.2017 року № 271 [PERSON] зареєстрована [ADDRESS]./а.с.10/. Відповідно до вимог ч. 1ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 4 ст.223,280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, не надала відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази справи, допитавши свідків, оцінивши у сукупності надані позивачкою докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. /а.с.4/. З довідки виконкому Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 04.12.2017 року № 488 встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]./а.с.5/. З довідки виконкому Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 04.12.2017 року № 489 встановлено, що [PERSON],[INFO] зареєстрована, але тривалий час не проживає в [ADDRESS]./а.с.6/. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що у 2007-2008 роках відповідачка проживала в будинку позивачки з сином останньої. Вони прожили разом близько року, шлюб не реєстрували. Ніяких речей, меблів відповідачка в будинок не купляла. Приблизно у 2008 році відповідачка поїхала з села Солонівка та більше не поверталася до нього. Наполягали, що відповідачка не проживає в спірному будинку з 2008 року. Таким чином, доказами справи підтверджується, що відповідачка відсутня в спірному будинку понад шість місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі відсутності наймача за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, п. п. 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Правилами ч.2 ст.167 ЖК України встановлено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Під час розгляду справи судом не встановлено наявності поважних причин відсутності відповідачки в спірному будинку понад 6 місяців. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідачка не є членом сім'ї позивачки, після виїзду у 2008 році до місця реєстрації не поверталася, приймаючи до уваги положення статей 163, 167 ЖК України, статті 41 Конституції України, статей 319, 391 ЦК України, конкретні обставини справи, суд вважає за можливе ухвалити по даному спору рішення про задоволення позову [PERSON] стосовно позбавлення відповідачки права користування житловим будинком [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при подачі позову до суду сплачено 640 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved