Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

У вересні 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ізмаїльської державної нотаріальної контори про припинення обтяження. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що [INFO] померла [PERSON] , позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] Однак вона не має можливість прийняти у спадщину квартиру [ADDRESS] , оскільки постановою слідчого СВ Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області про накладення арешту на майно [PERSON] від 29.11.1999 року було накладено арешт на вищезгадану квартиру. Вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області від 05.05.2000 року кримінальну справу відносно [PERSON] було розглянуто, однак арешт накладений постановою слідчого СВ Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області від 29.11.1999 року скасовано не було. Позивач не може звернутися до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою щодо припинення обтяження (заборони) на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона не була та не є суб`єктом вказаних правовідносин. Таким чином, заборона відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності померлій [PERSON] , порушує права та законні інтереси її спадкоємця [PERSON] , оскільки унеможливлює повноцінно прийняти у спадщину, володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном. Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачів заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину та власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяви про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просять їх задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області - Михайлевич С.Е. у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст. ст. 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови слідчого СВ Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області від 29.11.1999 року, було накладено арешт на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13) Згідно витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 1788923345 від 28.08.2019 року, об`єкт обтяження - квартира за адресою: [ADDRESS] ., підстави обтяження - постанова б/н від 29.11.1999 року, Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8323185, власник [PERSON] . (а.с. 14) Власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будівлю № 1769 від 15.02.1993 року. (а/с 11). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.02.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2179. (а.с. 6) Спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] , що підтверджується заповітом від 27.10.2017 року, про те, що спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і в загалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 23-24) Вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області від 05.05.2000 року кримінальну справу відносно [PERSON] було розглянуто, однак арешт накладений постановою слідчого СВ Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області від 29.11.1999 року скасовано не було. (а.с. 12-зворот) Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. № 701/01-16 від 29.08.2019 року позивачу було запропоновано звернутись до Ізмаїльського МВ УМВС України о Одеській області щодо отримання постанови про зняття обтяження та до Ізмаїльської державної нотаріальної контори щодо вилучення запису про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. (а.с. 7) Згідно положенню про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, (в редакції станом на час виникнення права власності) (далі Положення) реєстратори Єдиного реєстру - державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, що уклали відповідні угоди з Адміністратором і мають повний прямий доступ до Єдиного реєстру через комп`ютерну мережу. Реєстратори приймають повідомлення про накладені (зняті) заборони та арешти від інших державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, судових та слідчих органів, вносять записи до Єдиного реєстру про накладені (зняті) заборони або арешти та отримують довідки про відсутність або наявність заборони або арешту щодо вчинюваних ними нотаріальних дій, а також видають довідки про відсутність або наявність заборони або арешту за письмовим запитом. Згідно з п.п. 2.1.4, 3.1.4 Положення підставами для внесення у Єдиний реєстр відомостей про накладені заборони відчуження та арешти об`єктів нерухомого майна та зняття заборони та арешту на відчуження об`єктів нерухомого майна є, зокрема, повідомлення судових і слідчих органів про накладання та зняття арешту на об`єкт нерухомого майна. В силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved