Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому зазначила про те, що із 24 січня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Разом із тим, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на життя, ведення спільного господарства й виховання дитини. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею й відповідачем, оскільки він суперечить її інтересам та носить лише формальний характер, а також визначити місце проживання неповнолітньої дитини разом із матір'ю. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. 26 квітня 2017 року надав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 24 січня 2014 року, про що Великохутірською сільською радою Драбівського району Черкаської області зроблено відповідний актовий запис № 1. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка: [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують, продовжувати подальше спільне життя не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Вжиті судом заходи для примирення подружжя позитивних результатів не дали. Позивач наміру розірвати шлюб не змінив, при цьому відповідач визнав пред'явлені до нього позовні вимоги. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо вимог позивача про визначення місця проживання малолітньої дитини, то вони є необґрунтованими. Так, при розгляді даної справи по суті, судом не встановлено наявності між сторонами спору щодо місця проживання малолітньої дитини та необхідності його визначення у судовому порядку. З огляду на наведене у задоволенні вимог у цій частині слід відмовити. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial