Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

У вересні\~2020\~року позивач звернулась до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, просила суд: -\~стягнути з\~Приватного Акціонерного\~Товариства «Дніпропетровський\~агрегатний завод»\~на користь\~ [PERSON] заборгованість\~по заробітній\~платі в\~сумі 81213 грн. 00 коп.; -\~стягнути з\~Приватного Акціонерного\~Товариства «Дніпропетровський\~агрегатний завод»\~на користь\~ [PERSON] середню\~заробітну плату\~за затримку\~розрахунку при\~звільненні в\~сумі 155164 грн. 80 коп. (станом на 23.03.21), і по день винесення рішення суду; - сягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» на користь [PERSON] судові витрати по справі в сумі 3840 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 19 грудня 2006 року по 31 грудня 2019 року позивач працювала у Приватному акціонерному товаристві «Дніпропетровський агрегатний завод». 31.12.2019 року позивач працювала останній день, та з 02 січня 2020 року на роботу не виходила. 20.01.2020 року позивач звернулася до Голови правління ПрАТ «ДАЗ» з заявою про результати розгляду заяви про звільнення. Однак, до теперішнього часу наказу про звільнення позивача відповідач, не видав, не видав трудову книжку, розрахунок не провів. Бездіяльність відповідача є протиправною, порушує трудові права позивача, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Заочним рішенням\~Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~19\~листопада 2020\~року позовну\~заяву\~ [PERSON] до Приватного Акціонерного Товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» про стягнення\~заборгованості по\~заробітній платі\~та середнього\~заробітку за\~час затримки\~видачі трудової\~книжки задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» (код ЄДРПОУ 14311614, місцезнаходження: 49052, м. Дніпро, вул. Щепкіна, буд. 53) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з квітня 2019 року по грудень 2019 року в сумі 81213 грн. (вісімдесят одна тисяча двісті тринадцять) грн. 00 коп. (сума заробітної плати без урахування відрахувань і податків). Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» (код ЄДРПОУ 14311614, місцезнаходження: 49052, м. Дніпро, вул. Щепкіна, буд. 53) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.01.2020 року по 19.11.2020 року у сумі - 170087 (сто сімдесят тисяч вісімдесят сім) грн. 50 (п`ятдесят) коп. Вирішено питання розподілу судових витрат. 29 січня 2021 року відповідачем\~ у даній цивільній справі подана заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року скасовано заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2020 року у цивільній справі №204/6295/20 та призначено цивільну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву, у тому числі, уточнену позовну заяву, не надав. Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280,281,ч. 3 ст. 288 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки [PERSON] працювала у Приватному акціонерному товаристві «Дніпропетровський агрегатний завод» з 19.12.2006 року (арк.с.7-9). Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський агрегатний завод» перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський агрегатний завод», зміни до статуту АТ (нова редакція) затверджені загальними зборами акціонерів (протокол від 15.11.2017 року № 22) та зареєстровані державним реєстратором 28.01.2019 року. Відповідно до копії заяви про звільнення № 80-1538 від 19.12.2019 року, 31.12.2020 року [PERSON] було звільнено за згодою сторін (арк.с.10). Відповідно до копій розрахункових відомостей ПАТ «ДАЗ» [PERSON] нараховано: за квітень 2019 року 10296 грн. 20 коп., за травень 2019 року 21407 грн. 90 коп., за червень 2019 року 15951 грн. 82 коп., за липень 2019 року 13582 грн. 54 коп., за серпень 2019 року 16933 грн. 19 коп., за вересень 2019 року 16637 грн. 75 коп., за жовтень 2019 року 12464 грн. 00 коп., за листопад 2019 року 13345 грн. 83 коп., за грудень 2019 року 7243 грн. 88 коп. (арк.с.11-14). Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 43 Конституції України\~гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1\~ЗУ «Про\~оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1\~ст.\~21\~ЗУ «Про\~оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1\~ст.\~24\~ЗУ «Про\~оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1\~ст.\~47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, сума остаточного розрахунку, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена\~статтею 117 КЗпП України\~відповідальність. При винесенні рішення, судом враховуються роз`яснення викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. Розмір заборгованості з заробітної плати не виплаченої позивачу при звільненні, за розрахунками позивача, складає 81213 грн., а саме: за квітень 2019 року 4288 грн., за травень 2019 року 14733 грн., за червень 2019 року 11341 грн., за липень 2019 року 6434 грн., за серпень 2019 року 4843 грн., за вересень 2019 року 13393 грн., за жовтень 2019 року 10033 грн., за листопад 2019 року 10315 грн., за грудень 2019 року 5833 грн. При цьому, до суду відповідачем інших розрахунків стосовно нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати, або доказів відсутності заборгованості перед працівником, не надано, тому, розглядаючи позовну заяву, в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати підлягає задоволенню у сумі 81213 грн. (сума заробітної плати без урахування відрахувань і податків). Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 8\~«Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Відповідно до розрахункових листків заробітної плата за останні два відпрацьованих місяці, складає: за листопад 2019 року\~ 10776 грн. 03 коп., за грудень 2019 року 7243 грн. 88 коп., що разом складає 18019 грн.91 коп. Протягом листопада 2019 року грудня 2019 року, відповідно до розрахункових листків, позивачем відпрацьовано 272,5 год. Середньогодинна заробітна плата розраховується наступним чином 18019 грн. 91 коп./ 272,5 год. = 66 грн. 13 коп. Середньоденна заробітна плата становить - 66 грн. 13 коп. х 8 год. = 529 грн. 04 коп. Середній заробіток розраховується за період, починаючи з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 02 січня 2020 року і по день розгляду справи судом, оскільки розрахунок з позивачем на день розгляду справи відповідачем не проведено. Кількість робочих днів за період з 02.01.2020 року по 27.04.2021 року складає 324 дні. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.01.2020 року по 27.04.2021 року повинен бути обчислений наступним чином: 324 дні х 529 грн. 04 коп. = 171408 грн. 96 коп. Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні знайшла своє підтвердження у судовому засідання та з відповідача підлягає стягненню 171408 грн. 96 коп. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 133 ЦПК України\~ судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~ за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу правничу допомогу надавав адвокат Бурчак Петро Іванович. Відповідно до ч. 8\~ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 76 від 25 вересня 2020 року [PERSON] сплатила 25.09.2020 року адвокату Бурчаку П.І. 3\~000 грн. за консультацію, збір документів, складання позовної заяви (арк.с.2). Таким чином, суд вважає, що позивачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн., та вказані витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог\~ч. 1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., також з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. Згідно п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial