Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У грудні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, який в подальшому уточнили, про визнання в рівних частках право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та присадибну земельну ділянку, що знаходяться в [ADDRESS] та залишилися після смерті їх батька - [PERSON], померлого [INFO]. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити зазначивши, що в 2001 році батько позивачів - [PERSON], склав на їх ім'я заповіт, яким в рівних частках заповів належний йому житловий будинок з надвірними господарськи-ми будівлями, розташований в [ADDRESS]. У 2004 році батько позивачів помер. Після його смерті позивачі фактично прийняли спадщину, оскільки стали користуватися спадковим майном, що залиши-лося після смерті їх батька, помагати своєї матері - [PERSON], утримувати будинок, обробляти земельну ділянку. Однак при звернені до державного нотаріуса у 2009 році із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за заповітом, отримали від нього відмову, в який було зазначено, що ними пропущено строк для прийняття спадщини та відсутні правовстановлюючі документи на будинок на ім'я спадкодавця. В судовому порядку за позивачами було визнано право власності в рівних частках на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що належав померлому, згідно рішення суду від 20.01.2010 року, справа №2-732/10, та ухвали суду від 11.06.2010 року про виправлення описок в рішенні суду. На тої час позивачі вважали, що ? частина спадкового житлового будинку належить їх матері, дружині померлого - [PERSON], яка не претендувала на свою частку в спадщині, що залишилася після смерті батька позивачів. Однак, коли [PERSON] у 2012 році звернулася до нотаріуса для оформлення своїх прав на ?? частину житлового будинку з господарськими будівлями і присадибну земельну ділянку, що знаходяться по [ADDRESS], нотаріусом їй було відмов-лено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що [PERSON] не відноситься до жодної черги спадкоємців померлого, оскільки між спадкодавцем і нею шлюб розірвано ще в 1978 році, та не надано доказів того, що спадковий будинок є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, ? частина спадкового будинку та присадибна земельна ділянка залишилися не оформленими у зв'язку з чим, позивачі вимушені були знов звертатися до суду з позовом про визнання права власності за заповітом на земельну ділянку та другу половину спадкового будинку. Представник відповідача - Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа з боку відповідача - [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, пояснивши суду, що будинок по [ADDRESS] достався її померлому чоловіку в спадщину від його батьків. Вони з [PERSON] дійсно розірвали шлюб у 1978 році, але продовжували жити разом, майно не ділили. Від шлюбу мають двох дітей - позивачів по справі. Їй відомо, що чоловік склав заповіт на їхніх дітей. Вона на спадщину не претендує, тому до нотаріуса після смерті чоловіка не зверталась. Звернулась, коли адвокат їм сказав, що діти можуть оформити тільки на ? частину будинку, а другу половину будинку повинна оформити вона, однак нотаріусом їй відмовлено в оформленні ? частини будинку на неї, у зв'язку з відсутністю на це права. З таких підстав діти знов були вимушені звертатися до суду відносно спадкових присадибної земельної ділянки та другої половини будинку. - 2 - Представник третьої особи з боку відповідача - Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області, в судове засідання не з'явився, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутність. Вислухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №34, особовий рахунок [NUMBER], за [PERSON] рахується на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], 1953 року забудови, де [PERSON] проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті - [INFO]. Разом з ним за цією адресою проживала та була зареєстрована [PERSON] - колишня дружина /а.с.6,7/. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 05.01.1978 року, актовий запис за №7. Після розірвання шлюбу колишня дружина залишилася на шлюбному прізвищі - [PERSON] /а.с.15/. При житті [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, яким, належний йому будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], та все інше належне йому майно заповів [PERSON] та [PERSON] Заповіт 22.01.2001 року посвідчено секретарем Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON] та зареєстровано реєстрі за №7. Станом на [INFO] не змінювався та не відмінявся /а.с.14/. [INFO] [PERSON] помер у віці 75 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №74 /а.с.13/. Рішенням виконкому Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №42 від 03.02.2009 року змінена та надана нова юридична адреса житловому будинку, що належить [PERSON] (нині померлому): [ADDRESS] /а.с.12/. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При зверненні 10.02.2009 року спадкоємців за заповітом [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом Комінтернівської держав-ної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім'я спадкодавця /а.с.5(звор.), 23/. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.01.2010 року (справа №2-732/10), ухвала від 11.06.2010 року про виправлення описок в судовому рішенні, за [PERSON] і [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом в рівних частинах на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS], після смерті їх батька - [PERSON], померлого [INFO] /а.с.24-26/. 10.07.2012 року державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майну подружжя з підстав відсутності права на спадщину та недоведеності набуття майна за час подружнього життя /а.с.5/. Отже, з урахуванням зазначеного, друга частина будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], відносно якого його власник залишив заповідальне розпорядження, залишилася не оформленою, у зв'язку з чим, позивачі обґрунтовано вдруге звернулися до суду про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в рівних частках на другу половину спадкового будинку. Технічним паспортом, виготовленим Комінтернівським РБТІ 03.03.2009 року на житловий будинок - 3 - [ADDRESS] (інвентаризаційна справа №4776, реєстровий №9-195-195), власником якого значиться [PERSON] (нині померлий), підтверд-жується, що за вказаною адресою розташований житловий будинок 1953 року забудови з надвірними господарчими будівлями і спорудами, інвентаризаційною вартістю 64616 гривень /а.с.8-11/. Відповідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІУ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Таким чином, до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року та нормативно-правовими актами виникнення права власності на житлові будинки та споруди не залежало від державної реєстрації цього права, записи у погосподарських книгах органів місцевого самоврядування визнавалися такими, що підтверджують право приватної власності на житлові будинки. Крім цього, залишилося без вирішення питання щодо оформлення спадкових прав на присадиб-ну земельну ділянку площею 0.1070 га, розташовану по [ADDRESS], що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №092957, зареєстрованого 04.06.2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного корис-тування землею, договорів оренди землі за №138, кадастровий номер: 5122782600:03:001:0057 /а.с.18/. Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. За викладених обставин, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1223,1225,1233,1268,1269,1270 ЦК України і

Outcome: approved