Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У грудні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про скасування розпорядження №788 від 13.12.2000 року органу приватизації квартирно-експлуатаційної частини Південного оперативного командування про передачу їм в приватну власність квартири [ADDRESS]; визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 13.12.2000 року на квартиру [ADDRESS], що видано на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], зазначивши в обґрунтування позову, що 13.12.2000 року ними отримано свідоцтво про право власності на житло, а саме: на квартиру [ADDRESS]. Дане свідоцтво було зареєстровано в РБТІ 19.01.2001 року. Приватизована ними квартира є однокімнатною і має жилу площу 18.6 кв.м., що значно нижчі встановленої житловим законодавством мінімальної норми житлової площі на кожного члена сім'ї, яка повинна бути не менше ніж 13,65 кв.м. На момент приватизації квартири їм ніхто не роз'яснив наслідки приватизації. На теперішній час, через дуже малу житлову площу квартири, проживання в неї трьох дорослих різної статі людей стало неможливо, а встати на квартирний облік для поліпшення житлових умов вони не можуть в зв'язку з тим, що в них є житлова площа у приватній власності. В Чорноморській селищній раді, куди вони зверталися за скасуванням приватизації, їм пояснили, що вони не можуть самостійно скасувати розпорядження органу приватизації і на сьогодні не передбачено процедури повернення приватизованого житла органу приватизації, на підставі чого вони вимушені були звернутися до суду з даним позовом, який просять задовольнити. В судове засідання позивачі не з'явились, направивши до суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутність. Представник відповідача - Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи за їх відсутність. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом установлено, що сторонами набуто право власності на квартиру [ADDRESS], шляхом її приватизації. Порядок та правові основи приватизації житла встановлені діючим на той час законодавством, а саме Житловим Кодексом України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року №2482-XII (зі змінами та доповненнями), Законом України «Про власність» від 07.02.1991 року №697-12 та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.2 ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України. Згідно ч.2,ч.3 ст.15 Закону №697-12 - наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Як передбачено пунктами 1, 2, 5 ст.8 Закону №2482-ХІІ - приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квар- - 2 - тирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири(будинку). Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир (будинків) у власність громадян оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. З матеріалів справи убачається, що згідно розпорядження органу приватизації Квартирно-екс-плуатаційної частини Південного оперативного командування від 13 грудня 2000 року №788, наймачу [PERSON] передано у власність квартиру [ADDRESS], яка використовується ним та членами його сім'ї на умовах найму. На підставі даного розпорядження видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру [ADDRESS], де зазначено, що квартира передана у приватну власність в рівних частинах: [PERSON] - основному наймачу, та членам його сім'ї: [PERSON] і [PERSON] Право приватної власності на приватизовану квартиру зареєст-ровано Комінтернівським РБТІ 19.01.2001 року в реєстровій книзі № 105, за реєстровим № 765, сторінка 1551 /а.с.7,8/. З технічної документації на квартиру, що була об'єктом приватизації убачається, що це однокім-натна квартира у багатоповерховому будинку загальною площею 37.4 кв.м., жилою площею - 18.6 кв.в. /а.с.9-11/. Рішенням Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 24.04. 2003 року №132-ХХІУ прийнято у комунальну власність селищної ради військове майно, яке вилучаєть-ся за рішенням Міністерства Оборони України з оперативного управління КЕЧ району Південного оперативного Командування, у тому числі - цілісний житловий комплекс, розташований по вулицях: Сонячна, Гвардійська, Верхня Чабанка, Нижня Чабанка смт.Чорноморське /а.с.19-25/. Таким чином, позивачі обґрунтовано звернулися з даним позовом до Чорноморської селищної ради Комінтернівської району Одеської області. Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Як зазначили в позові позивачі, вони приватизували квартиру в наслідок помилки, оскільки не знали правових наслідків приватизації і на даний час позбавлені можливості поліпшити свої житлові умови та стати на квартирний облік. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі ст.55 Конституції України, ст.9 ЖК України, ст.15 Закону України «Про власність», ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.16,203, 215,229 ЦК України і

Outcome: approved