Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до філії-головне управління по місту Києву та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кратія Медтехніка» (далі - відповідач), у якому, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог від 19.02.2021 року (т. 2 а.с. 97-99) просила суд змінити формулювання причин звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «Кратія Медтехніка» з причин звільнення - у зв`язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків керівником підприємства (п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України) на причину звільнення - у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб (п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України); стягнути з відповідача на користь позивача вихідні допомогу у розмірі 73 912,86 грн. Позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 19.02.2021 року (т. 2 а.с. 97-99) обґрунтовані тим, що до 04.10.2018 року [PERSON] була керівником ТОВ «Кратія Медтехніка». 02 жовтня 2018 року загальними зборами учасників ТОВ «Кратія Медтехніка» було прийнято рішення, оформлене протоколом, справжність підписів на якому були нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Т.Г., та зареєстрована в реєстрі за № 1036, серед іншого, про припинення повноважень директора [PERSON] та призначення директором [PERSON] . Саме на підставі вказаного протоколу державним реєстратором філії №1 Комунального підприємства «Реєстраційний-центр» Кудіним О.М. було проведено реєстраційну дію, якою було змінено керівника. Водночас, 03.10.2018 року ТОВ «Кратія Медтехніка» було видано наказ № 9-2/18 «Про звільнення з роботи», який був підписаний [PERSON] , відповідно до якого наказано звільнити [PERSON] з посади директора ТОВ «Кратія Медтехніка» 03.10.2018 року у зв`язку з одноразовим грубім порушенням трудових обов`язків керівником підприємства за ч. 1 ст. 41 КЗпП України та нарахувати та виплатити [PERSON] заробітну плату (з урахуванням щорічної відпустки) за 01-03 жовтня 2018 року у сумі 4 315,07 грн. - до оподаткування; компенсацію за 104 календарні дні невикористаної щорічної відпустки у сумі 43 936,88 грн. - до оподаткування. У той же час, підстави звільнення, що зазначені в наказі про звільнення, не відповідають підставам, які були вказані в протоколі Загальних зборів учасників Товариства від 02.10.2018 року. На підтвердження факту нібито допущення [PERSON] , як керівником підприємства, одноразового грубого порушення трудових обов`язків відповідачем було складено акт, який підписаний [PERSON] , директором ТОВ «ПРОФЕСІЙНІ РЕГУЛЯТОРНІ ПОСЛУГИ», яке є учасником та володіє 100% статутного капіталу відповідача. Вказане порушення полягає у наданні тендерному комітету Українського науково-практичного центру ендокринної хірургії, трансплантації ендокринних органів і тканин МОЗ України гарантійного листа вих. № 563 від 09.08.2018 «Щодо повноважень ТОВ «ВЕСТ ОСТ МЕДІКАЛ», для участі в публічних закупівлях із продукцією виробництва PAUL HARTMAN AG з порушенням п.п. 2,6, 2,8 посадової інструкції директора та п. 2.1.13. Договору про надання послуг № 753/754-755-17-2016 від 07.11.2016 року, укладеного між відповідачем та PAUL HARTMAN AG, оскільки видання гарантійного листа на ім`я третіх осіб, без попередження з PAUL HARTMAN AG, та безпідставне підтвердження можливості поставки товарів у певних кількостях, з певними строками придатності та в певні терміни є грубим порушенням як трудових обов`язків директора, так й Договору про надання послуг № 753/754-755-17-2016 від 07.11.2016 року. З огляду на викладене вище, повноваження [PERSON] як директора були припинені 03.10.2018 року на підставі прийнятого загальними зборами учасників рішення, оформленого протоколом у відповідності до ст. 99 ЦК України. Зазначена підстава повністю відповідає підставі розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників, яка визначена п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Причина «одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства за п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України» та «припинення повноважень посадових осіб за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України» є підставами для розірвання трудового договору власником або уповноваженою особою, що мають різні правові наслідки. Зокрема, у разі звільнення за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Також позивач зазначає, що в рішенні Загальних зборів учасників ТОВ «Кратія Медтехніка», оформленого протоколом від 02.08.2010 року відсутні будь-які формулювання чи згадування про допущення [PERSON] грубого одноразового порушення трудових обов`язків, що могли бути покладені в основу прийнятого рішення про припинення повноважень. Крім того, в наказі про звільнення також відсутні чітко сформульоване одноразове порушення, яке нібито стало підставою для звільнення [PERSON] . Крім того, вказане відповідачем в наказі так зване одноразове грубе порушення не являється таким. Оскільки позивач вважає свої права порушеними, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відзиву на позовну заяву не надходило. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки позивача було звільнено у зв`язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків керівником підприємства. Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі. Постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 10.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Постановою Верховного Суду від 12 серпня 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року залишено без змін. Ухвалою суду від 21.10.2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника про забезпечення позову. Протокольною ухвалою суду від 09.12.2020 року до матеріалів справи долучено копію листа, наданий стороною позивача. Ухвалою суду від 09.12.2020 року витребувано докази у відповідача. Протокольною ухвалою суду від 23.02.2021 року до матеріалів справи долучено пояснення представника відповідача, а також прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог від 19.02.2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Перевіряючи обставини справи судом встановлені наступні обставини справи. Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 02.12.2014 року по 04.10.2018 року керівником ТОВ «Кратія Медтехніка» була [PERSON] (т. 1 а.с. 144-149). 02 жовтня 2018 року загальними зборами учасників ТОВ «Кратія Медтехніка» було прийнято рішення, оформлене протоколом, справжність підписів на якому були нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т., та зареєстрована в реєстрі за № 1036, серед іншого, про припинення повноважень директора [PERSON] та призначення директором [PERSON] (т. 1 а.с. 153). Як вказано у зазначеному протоколі, на засіданні було запропоновано з метою припинення та запобігання негативного впливу на управлінську діяльність товариства та враховуючи положення ч. 3 ст. 99 ЦК України припинити повноваження директора ТОВ «Кратія Медтехніка» [PERSON] 03.10.2018 року, якій було довірено здійснювати управління товариством. Саме на підставі вказаного протоколу державним реєстратором філії №1 Комунального підприємства «Реєстраційний-центр» Кудіним О.М. було проведено реєстраційну дію, якою було змінено керівника. Водночас, 03.10.2018 року ТОВ «Кратія Медтехніка» було видано наказ № 9-2/18 «Про звільнення з роботи», який був підписаний [PERSON] , відповідно до якого наказано звільнити [PERSON] з посади директора ТОВ «Кратія Медтехніка» 03.10.2018 року у зв`язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків керівником підприємства за ч. 1 ст. 41 КЗпП України та нарахувати та виплатити [PERSON] заробітну плату (з урахуванням щорічної відпустки) за 01-03 жовтня 2018 року у сумі 4 315,07 грн. - до оподаткування; компенсацію за 104 календарні дні невикористаної щорічної відпустки у сумі 43 936,88 грн. - до оподаткування (т. 1 а.с. 154). Таким чином, підстави звільнення, що зазначені в наказі про звільнення, не відповідають підставам, які були вказані в протоколі загальних зборів учасників товариства від 02.10.2018 року. Згідно з ч.3 ст.147-1 КЗпП України працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством. У відповідності до п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Як вказано у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року №760/20357/15, вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним заподіяно чи могло бути заподіяно шкоду, істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Важливим елементом застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Так, і рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника. За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити цілу систему порушень, за які був звільнений позивач, а лише одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків. На підтвердження факту допущення [PERSON] , як керівником підприємства, одноразового грубого порушення трудових обов`язків відповідачем було складено акт, який підписаний [PERSON] , директором ТОВ «ПРОФЕСІЙНІ РЕГУЛЯТОРНІ ПОСЛУГИ», яке є учасником та володіє 100% статутного капіталу відповідача. Із зазначеного акту встановлено, що порушення полягає у наданні тендерному комітету Українського науково-практичного центру ендокринної хірургії, трансплантації ендокринних органів і тканин МОЗ України гарантійного листа вих. № 563 від 09.08.2018 «Щодо повноважень ТОВ «ВЕСТ ОСТ МЕДІКАЛ», для участі в публічних закупівлях із продукцією виробництва PAUL HARTMAN AG з порушенням п.п. 2,6, 2,8 посадової інструкції директора та п. 2.1.13. Договору про надання послуг № 753/754-755-17-2016 від 07.11.2016 року, укладеного між ТОВ «Кратія Медтехніка» та PAUL HARTMAN AG, оскільки видання гарантійного листа на ім`я третіх осіб, без попередження з PAUL HARTMAN AG, та безпідставне підтвердження можливості поставки товарів у певних кількостях, з певними строками придатності та в певні терміни є грубим порушенням як трудових обов`язків директора, так й Договору про надання послуг № 753/754-755-17-2016 від 07.11.2016 року. У даному акті також зазначено, що такі дії [PERSON] підривають ділову репутацію ТОВ «Кратія Медтехніка» перед зарубіжними партнерами та про необхідність отримання пояснень від [PERSON] щодо цієї ситуації (т. 1 а.с. 152). Так, згідно п. 2.6. посадової інструкції директора ТОВ «Кратія Медтехніка» від 10.05.2017 року, директор зобов`язаний забезпечувати товариством зоов`язань перед замовником з надання послуг уповноважено представника, перекладу і консультаційних послуг. Відповідно до п. 2.8. зазначеної посадової інструкції, директор і письмовому вигляді погоджує будь-які юридичні дії, що вчиняються від імені та в інтересах клієнтів стосовно видання декларацій про відповідальність, авторизаційних листів, гарантійних листів, листів-роз`яснень, повідомлень, Заяв про оцінку відповідності, передоручень. Як передбачено п. 2.1.13 Договору про надання послуг № 753/754-755-17-2016 від 07.11.2016 року, укладеного між ТОВ «Кратія Медтехніка» та PAUL HARTMAN AG, уповноважений представник зобов`язаний здійснювати юридичні дії від імені та в інтересах виробника після погодження з виробником. У той же час, згідно листа PAUL HARTMAN AG від 29.10.2019 року, у 2018 році вказаній компанії стало відомо, що ТОВ «Кратія Медтехніка» в якості офіційного представника виробника «Пауль Хартманн АГ» видано гарантійного листа дистриб`юторам продукції «Пауль Хартманн АГ», які здійснюють свою діяльність на території України, з метою участі в державній закупівлі відповідних категорій продукції. Цим листом «Пауль Хартманн АГ» заявляє, що видача такого гарантійного листа ТОВ «Кратія Медтехніка» було повністю погоджено з «Пауль Хартманн АГ» та не суперечила інтересам останнього. «Пауль Хартманн АГ» відомо, що своєю діяльністю на території України ТОВ «Кратія Медтехніка» не спричинила жодного негативного впливу та не завдала шкоди інтересам «Пауль Хартманн АГ». Вказані дії відповідають встановленій діловій практиці між ТОВ «Кратія Медтехніка» та «Пауль Хартманн АГ» та повністю відповідають інтересам останнього щодо дистрибуції продукції на території України. (т. 2 а.с. 51-54). Правилом ч. 3 ст. 99 ЦК України та п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України передбачається право компетентного (уповноваженого) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав; реалізація цього права у будь-який час гарантується нормами корпоративного права для припинення негативного впливу на управлінську діяльність товариства. Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю. Як вбачається із змісту протоколу від 02.10.2018 року, припинити повноваження директора ТОВ «Кратія Медтехніка» [PERSON] було вирішено саме з метою припинення та запобігання негативного впливу на управлінську діяльність товариства та враховуючи положення ч. 3 ст. 99 ЦК України. Зазначений протокол не містить у собі посилань на акт від 12.09.2018 року про грубе порушення трудових обов`язків. До того ж, протягом розгляду справи стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем вимог інструкції та договору, тобто, одноразового грубого порушення трудових обов`язків, тобто, на підтвердження викладеного в акті від 12.09.2018 року. Крім того, наказ про звільнення позивача з роботи не містить опису одноразового грубого порушення конкретних трудових обов`язків. У наказі вказано, що підставою для його винесення є протокол загальних зборів від 02.10.2018 року, який, як встановлено, такого опису також не містись. У той же час, як вбачається із листа PAUL HARTMAN AG від 29.10.2019 року, інкриміноване позивачу актом від 12.09.2018 року порушення таким не являється, оскільки видача гарантійного листа ТОВ «Кратія Медтехніка» було повністю погоджено з «Пауль Хартманн АГ» та не суперечила інтересам останнього, своєю діяльністю на території України ТОВ «Кратія Медтехніка» не спричинила жодного негативного впливу та не завдала шкоди інтересам «Пауль Хартманн АГ», вказані дії відповідають встановленій діловій практиці між ТОВ «Кратія Медтехніка» та «Пауль Хартманн АГ» та повністю відповідають інтересам останнього щодо дистрибуції продукції на території України. При цьому, посилання сторони відповідача на недопустимість цього доказу, оскільки у листі не зазначено конкретного дистриб`ютора продукції, якому видано гарантійний лист, суд до уваги не приймає, так як у листі вказано про належність дій ТОВ «Кратія Медтехніка» у 2018 році, коли керівником була позивач, загалом. Вимогами ч.3 ст.235 КЗпП України встановлено, що у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. Оскільки підставою для звільнення позивача, як визначено у протоколі від 02.10.2018 року, є припинення повноважень як керівника, а наказ про звільнення від 03.10.2018 року має відмінне формулювання причин звільнення, від причин, вказаних у протоколі загальних зборів, суд вважає формулювання причину звільнення позивача у зв`язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків керівником підприємства, невірною та такою, що не відповідає чинному законодавству, адже належні та допустимі докази такого порушення у матеріалах справи відсутні. За таких обставин слід змінити формулювання підстав звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «Кратія Медтехніка», вказавши формулювання звільнення у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України з 03 жовтня 2018 року, як зазначено у протоколі від 02.10.2018 року, на підставі якого і була звільнена позивач. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Як зазначала позивач, розрахунок з нею проведено в частині нарахованої заробітної плати та невикористаної щорічної відпустки. Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Оскільки даним рішенням змінюються формулювання причини звільнення на п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, на користь позивача з відповідача слід стягнути вихідну допомогу у розмірі шестимісячного середнього заробітку. Згідно п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках виплати вихідної допомоги. У відповідності до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. На основі даних, що містяться у довідці з інформацією про виплачену заробітну плату встановлено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] , виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню становить 586,61 грн. ((12 422,36 грн. - заробітна плата за серпень 201 року + 8 695, 65 грн. - заробітна плата за вересень 2018 року) : 36 відпрацьованих днів). Середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (20+22): 2 = 21 день. Вихідна допомога становить 586,61 грн. * 21 (середньомісячне число робочих днів) * 6 (місяців) = 73 912,86 грн. Вказана сума підлягає стягненню на користь позивача. Таким чином, суд вважає вимоги позову обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 526,80 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи наведене та

Outcome: approved