Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

У грудні 2020 року заявник [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), яка діє в інтересах своїх малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , через свого представника [PERSON] (адреса для листування: [ADDRESS] ) звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій просить встановити факт смерті батька спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця села Ромашкине Сакського району Кримської області, місце смерті: село Вітине, Сакський район, АР Крим, Україна, яка настала [INFO] , заінтересована особа: Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місце знаходження: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, буд. 1-А, код ЄДРПОУ 36827084). В обґрунтування заяви вказував, що Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть [PERSON] 19.11.2020 року , однак вказаний документ не є дійсними на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились, в заяві просили проводити судовий розгляд за їх відсутності. Представник Бучанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 8 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. Оскільки документ, який виданий на тимчасово окуповані території є недійсним і не створює правових наслідків, заявниця звернулася до суду. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ромашкінської сільської ради Сакського району Автономної Республіки Крим 27.06.2012 року, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Крім того, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області 18.11.2013 року, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] При цьому, згідно з даними свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18.07.2020 року, [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, з наданих документів вбачається, що [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON] та діє в інтересах їхніх спільних дітей - [PERSON] та [PERSON] , а отже може бути заявником у даній справі. За твердженням заявниці та її представника інші близькі родичі і спадкоємці, які мають заінтересованість у вирішенні даного питання та встановлення факту смерті [PERSON] , відсутні. За відомостями заявниці [PERSON] помер [INFO] в с. Вітине Сакського району АР Крим, Україна, що підтверджується: Довідкою про смерть №С-03265 від 19.11.2020 року; свідоцтвом про смерть Євпаторійського міського відділу запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 19.11.2020 року. Судом встановлено, що Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив заявниці у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть Євпаторійського міського відділу запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, оскільки заявником пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті [PERSON] [INFO] в с. Вітине Сакського району АР Крим підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини смерті.

Outcome: approved