Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У грудні 2014 року КС «СуперКредит» звернулося до Апеляційного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 09 січня 2015 року, підсудність вказаного позову у порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено Печерському районному суду м. Києва. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24 лютого 2014 року між КС «СуперКредит» та відповідачкою укладено кредитний договір № СК-2/0072/14/14/26, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000 грн. Посилаючись на те, що відповідачка порушила умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, позивач просив суд стягнути суму заборгованості за договором. У судове засідання представник позивача та відповідачка не з'явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд визнав можливим проводити судове засідання за відсутності представника позивача та відповідачки у заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24 лютого 2014 року між КС «СуперКредит» та відповідачкою укладено кредитний договір № СК-2/0072/14/14/26, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000 грн. Позивач виконав умови договору та надав відповідачці кредит в сумі 3 000,00 грн., а остання його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером №88/2 від 24,02.2014 року. У відповідності до п. 3.2 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку шістдесят процентів річних. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 Договору відповідачка зобов'язалася проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в таблиці 1, п.3.3. Договору. Згідно п. 3.4. Договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених у Таблиці 1. позивач має право стягувати з відповідачки пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачкою було порушено порядок погашення боргу за договором, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 24.11.2014 року з якого також вбачається, що на вказану дату заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 5 672,80 грн., з яких: 2 831,97 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 977,98 грн. - сума несплачених відсотків станом на 24.11.2014 року ; 530,96 грн. - нарахована сума пені у період з 26.05.2014 року по 24.11.2014 року. Наявність у відповідачки вищевказаної заборгованості підтверджується доданим до матеріалів справи позивачем розрахунком заборгованості. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачкою порушений передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved