Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 вересня 2013 року приватним нотаріусом Паракудою І.В. вчинено виконавчий напис № 2544 про звернення стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, загальною площею 687,3 к.в., житловою площею 166,2 кв.м., що складається з одного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), що розташовані за адресою: [ADDRESS], котра належить на праві власності боржнику [PERSON] для задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 8 732 544 грн. 23 коп., з яких сума заборгованості за кредитом у розмірі 3 970 784 грн. 23 коп., сума заборгованості за відсотками у розмірі 762 938 грн. 46 коп., сума заборгованості за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків у розмірі 3 998 821 грн. 44 коп., а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису у розмірі 2 500 грн. Вказаний виконавчий напис нотаріуса, на думку позивача, підлягає визнаю таким, що не підлягає виконанню, оскільки у виконавчому написі нотаріусом неправильно зазначено дату настання прострочення сплати кредиту, сума заборгованості за кредитом не відповідає реальній сумі заборгованості та позивач не отримував письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язань. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, надала письмові заперечення (а.с. 33-39). Зазначила, що банком дотримано норм чинного законодавства щодо повідомлення боржника про наявну заборгованість, на підставі чого нотаріусом вчинено виконавчий напис. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 61). Тому, суд розглянув справу у її відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 жовтня 2012 року між сторонами [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір № НКЛ-4063732, відповідно до якого на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 4 000 000 грн. з кінцевим строком повернення кредиту - 29 жовтня 2022 року (а.с. 8-10). У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено іпотечний договір № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В., запис в реєстрі № 358, відповідно до якого предметом іпотеки якого є домоволодіння, загальною площею 687,3 кв.м., житловою площею 166,2 кв.м, що складається з одного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,0804 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку, на якій розташовано вказане будинковолодіння (а.с. 11-14). 29 вересня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. вчинено виконавчий напис № 2544 про звернення стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, загальною площею 687,3 к.в., житловою площею 166,2 кв.м., що складається з одного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), що розташовані за адресою: [ADDRESS], котра належить на праві власності боржнику [PERSON] для задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 8 732 544 грн. 23 коп., з яких сума заборгованості за кредитом у розмірі 3 970 784 грн. 23 коп., сума заборгованості за відсотками у розмірі 762 938 грн. 46 коп., сума заборгованості за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків у розмірі 3 998 821 грн. 44 коп., а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису у розмірі 2 500 грн. (а.с. 9). За вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Київській області Микитин О.С. (а.с. 16-17), постанова про відкриття котрого позивачем до суду не оскаржувалася. Для вчинення виконавчого напису нотаріусом стало не виконання позичальником [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань. При цьому суд погоджується з доводами представника відповідача, що підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не має. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Порядку), відповідно до п. 1 якого такими документами є: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. З урахуванням наведених положень ПАТ «Дельта Банк» для вчинення виконавчого напису нотаріусом було надано такі документи: - розрахунок суми заборгованості; - іпотечний договір від 30 жовтня 2012 року; - копію кредитного договору; - копію повідомлення іпотекодавцю про порушення основного зобов'язання; - копію фіскального чеку; - копію паспорту та податкового номера позивача; - копію довіреності представника ПАТ «Дельта Банк». Розрахунок заборгованості стверджується довідкою банку, котра надана нотаріусу, та з якого вбачається, що станом на 29 березня 2013 року прострочена сума, яку необхідно внести, становить 1 292 557 грн. 84 коп., а у разі невиконання досудової вимоги загальна сума заборгованості, котра підлягатиме сплаті станом на 29 березня 2013 року становить 5 202 976 грн. 50 коп., котру на час оплати необхідно уточнити. Оскільки позивач на день звернення до нотаріуса продовжував не виконувати зобов'язання за кредитним договором по поверненню кредиту, сплаті процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, це призвело до збільшення розміру заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 10 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов'язано з часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису сума заборгованості може буде збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності суми немає. Враховуючи те, що у досудовій вимозі про виконання порушених зобов'язань вказано, що конкретна сума стягнення підлягає уточненню, оскільки вона може змінюватись в період прострочення сплати кредитної заборгованості, то хоча суми зазначені у вимозі та виконавчому написі різняться, проте спірності щодо суми немає. При цьому суд бере до уваги, що позивачем не доведено наявність спірності суми, не надано суду відповідні докази цього, що надавало б можливість визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Тому доводи позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з цих підстав є безпідставними. Згідно з п. 2.2, 2.3 зазначеного вказаного Порядку та ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Відповідно до п.8.3 Кредитного договору вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 60 календарних днів з моменту її надіслання кредитором за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору або адресою, повідомленою позичальником відповідно до п. 5.7 цього договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного шестидесятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається кредитору відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення. Судом встановлено, що ПАТ «Дельта -Банк» 16 квітня 2013 року надіслав [PERSON] досудову вимогу про виконання порушених зобов'язань. Згідно з квитанцією відділення зв'язку датою відправлення досудової вимоги позивачу є 16 квітня 2013 року, а із заявою про видачу виконавчого листа банк звернувся лише 25 вересня 2013 року, тобто по закінченні 60 днів, передбачених п. 8.3 кредитного договору. Нотаріусом видано виконавчий напис 26 вересня 2013 року. Отже і банком, і нотаріусом дотримано строк вчинення виконавчого напису. Тому, доводи позивача, що виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з не направленням досудової вимоги, є безпідставним. Також доводи позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з підстав того, що у виконавчому написі нотаріусом неправильно зазначено дату настання кредитної заборгованості - жовтень 2012 року замість правильного відповідно до графіку погашення - 10 листопада 2012 року, суд відхиляє, оскільки вказаний строк суттєво не впливає на предмет спору та не свідчить про відсутність виникнення кредитної заборгованості позивача перед банком. З урахуванням наведеного, не доведення позивачем позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки при видачі виконавчого листа і банк, і нотаріус діяли в межах і в порядку, визначених чинним законодавством. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed