Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів.\~\~ В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 30 серпня 2005 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого народилося троє доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні та вихованні. Вказує, що вже біля трьох років її чоловік знаходиться на заробітках, перебуває з нею на зв`язку, додому не повертається та не надає кошти на утримання дітей. Враховуючу ту обставину, що утримання, виховання та навчання дітей, утримання їх в умовах належних для життя, в умовах фізичного та морального розвитку потребує значних матеріальних витрат, а відповідач повністю ухиляється від виконання обов`язків по утриманню дітей, вона змушена просити суд про стягнення аліментів з останнього в твердій грошовій сумі, оскільки їй не відомі доходи відповідача. Позивачка зазначає, що у відповідача немає інших утриманців на сьогоднішній день, стан його здоров`я у чудовій формі, матеріальне становище нормальне, а тому він має всі належні умови для допомоги їй утримувати їхніх дітей шляхом сплати аліментів. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. 29 листопада 2021 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Будь-які інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Позивачка, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просить цивільну справу №298/987/21 за позовом до [PERSON] про стягнення аліментів розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суддя, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Судовим розглядом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , 30 серпня 2005 року, було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30 серпня 2005 року, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 30 серпня 2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 51. Від шлюбу подружжя має трьох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] ; доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] ; доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . З позовної заяви слідує, що сторони по справі проживають окремо, відповідач тривалий час перебуває за кордоном, участі у фінансовому забезпеченні їх спільних дітей не приймає. Спільні діти подружжя проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 29 листопада 2021 року за №673. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків з надання дітям матеріального утримання, тобто на факт порушення прав дітей на матеріальне забезпечення їх батьком, звернулась до суду за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами з приводу виконання обов`язку утримувати дитину, регулюються нормами\~Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України). Згідно зі\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.ч. 1 та 2\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - невиконання відповідачем обов`язку щодо матеріального утримання своїх дітей та відсутності домовленості між батьками щодо визначення способу виконання такого обов`язку, суд вважає, що порушене право позивачки, з якою проживають діти, підлягає захисту шляхом постановлення рішення про стягнення аліментів. При цьому суд враховує аргументи позивачки, наведені нею на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не спростовані відповідачем, хоча останній мав таку можливість, та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їхнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд погоджується із запропонованим позивачкою до стягнення розміром, який остання згідно поданого нею позовом визначає у твердій грошовій сумі - по 6000 гривень щомісячно (з розрахунку по 2000 гривень на кожну дитину), до досягнення старшою дитиною повноліття. Суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей, а саме: доньки - [PERSON] , [INFO] ; доньки - [PERSON] , [INFO] ; доньки - [PERSON] , [INFO] ; у твердій грошовій сумі в розмірі по 6000 гривень щомісячно, з розрахунку по 2000 гривень на одну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначений судом розмір аліментів, на переконання суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і є реально можливим для сплати відповідачем. Водночас, суд зважаючи на положення\~ст. 182 СК України, враховує при визначені означеного вище розміру аліментів матеріальний стан позивача, відсутність відомостей щодо незадовільного матеріального стану та незадовільного стану здоров`я відповідача, а також відсутність відомостей щодо наявності у останнього зобов`язань з приводу утримання інших осіб. Враховується судом і та обставина, що відповідач є особою працездатного віку та будь-яких доказів на підтвердження обставин щодо неможливості сплати аліментів до суду не надав. Суд зауважує на тому, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, виходячи з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.\~141,\~150,\~155,\~180-182,\~184 СК України\~та на окремі з яких вірно посилається позивач у поданому позові. Згідно ч. 1\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивачка звернулась із позовом до суду з 7 вересня 2021 року. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход держави. При цьому, судом враховується те, що позивач при звернені до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved