Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 06 вересня 2014 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Протягом чотирьох років він працював за кордоном та заробив більше 100 тисяч доларів США, які пересилав в Україну на ім`я відповідачки [PERSON] та її матері. Дані кошти відповідачка клала на рахунок та витрачала на власний розсуд, з її боку не було жодних претензій чи незадоволення, однак коли він 08 листопада 2020 року повернувся додому, відповідачка заявила, що не бажає жити разом з ним та хоче розлучитися. Відповідачка забрала майно, яке захотіла, з квартири його матері в м. Вінниці та переїхала до своїх батьків в смт. Крижопіль, а 02 грудня 2020 року надіслала йому повідомлення про те, що має намір подати до суду позов про розірвання шлюбу та запропонувала поділити спільне майно добровільно. 22 грудня 2020 року відповідачка приїхала, щоб забрати з квартири решту речей. При цьому вона приїхала на новій машині Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] , хоча раніше вони придбали автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] . Поки відповідачка збирала речі, він сфотографував виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому на її ім`я, на якому знаходилися їхні спільні кошти і які вона потай знімала. Після придбання відповідачкою автомобіля на рахунку залишилося 60052 доларів США. Тобто, відповідачка спочатку запропонувала добровільно поділити майно, а потім дала йому картку «Ощадбанк» з неправильним паролем, після чого заблокувала її і замовила нову картку та знімала гроші. Вказує також, що 22 грудня 2020 року відповідачка переоформила на нього автомобіль Volkswagen Golf. За таких обставин, примирення та збереження сім`ї неможливе, перебування у шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. З питань щодо утримання та виховання дочки [PERSON] спору немає, дитина залишиться проживати з відповідачкою, кошти на утримання дочки він буде сплачувати добровільно. За час перебування у шлюбі ним та відповідачкою набуто майно та кошти, які підлягають поділу, а саме: -гроші у сумі 60052 доларів США, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я відповідачки [PERSON] , зароблені ним з 2016 року; -автомобіль Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] , придбаний 18 грудня 2020 року, який знаходиться у відповідачки; -автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , придбаний 19 лютого 2020 року, який знаходиться у нього. Загальна вартість становить 1960000 грн. Враховуючи викладене, позивач просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою; поділити майно, яке є їхньою спільною власністю, виділивши йому кошти в сумі 30026 доларів США та автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , відповідачці - кошти в сумі 30026 доларів США та автомобіль Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] . Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 30 грудня 2020 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково та постановлено накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я [PERSON] . В задоволенні іншої частини заяви, а саме щодо накладення арешту на автомобіль «Mazda 6», державний номер [NUMBER] , - відмовлено. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 13 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 29 січня 2021 року від представника відповідачки - адвоката Мишковської Т.М. на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить позов задовольнити частково. Вказує, що відповідачка не заперечує щодо визнання особистою приватною власністю позивача автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , а автомобіль «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER] - її особистою приватною власністю. Стосовно вимог про виділення коштів в сумі 30026 доларів США зазначила наступне. На картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , зберігалися кошти, зароблені нею за кордоном, та кошти, які їй переказував позивач [PERSON] . Кошти з рахунку використовувалися на потреби сім`ї. Згідно довідки АТ «Державний ощадний банк України» № 0088 від 27 січня 2021 року, на момент подачі позову на картковому рахунку № [NUMBER] залишок коштів становив 4,15 доларів США. Оскільки до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, відповідачка не заперечує щодо виділення половини коштів, що знаходяться на даний час на картковому рахунку № [NUMBER] . Крім того, вказала, що на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області перебуває справа № 127/28882/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій ухвалою від 11 січня 2021 року було відкрито провадження. Оскільки вимоги позовної заяви [PERSON] до [PERSON] у справі 127/28882/20 ідентичні позовним вимогам [PERSON] у даній справі, вважає, що є підстави для передачі справи за позовом [PERSON] до Вінницького міського суду для об`єднання в одне провадження зі справою за позовом [PERSON] . Одночасно із відзивом представник відповідачки подала клопотання про передачу справи до Вінницького міського суду з наведених вище підстав. 09 лютого 2021 року позивачем [PERSON] через систему «Електронний суд» також було подано клопотання про передачу справи до Вінницького міського суду для об`єднання в одне провадження зі справою за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу. Ухвалою Крижопільського районного суду від 09 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотань позивача та представника відповідачки про передачу справи до Вінницького міського суду Вінницької області. 23 лютого 2021 року ухвалою Крижопільського районного суду позовну [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України в частині позовних вимог про розірвання шлюбу. Ухвалою Крижопільського районного суду від 08 червня 2021 року закрито підготовче засідання у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Ухвалою Крижопільського районного суду від 10 листопада 2021 року залишено без розгляду заяву позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ткачук І.В. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов. Позивач суду пояснив, що в 2016 році поїхав на заробітки у Чехію на 3 місяці, потім був у Польщі, де працював 11 місяців. В подальшому 3,5 років працював в Ізраїлі. Весь цей час заробляв кошти та забезпечував сім`ю, висилав гроші [PERSON] , яка не працювала. 08 листопада 2020 року він приїхав додому, однак відповідачка його не зустріла, хоча до цього вони постійно спілкувалися в телефонному режимі та все було нормально. Відповідачка приїхала з дочкою в м. Вінницю 10 листопада 2020 року та проживала з ним до 02 грудня 2020 року. Він бачив, що відносини між ними погіршилися, проте хотів зберегти сім`ю. 30 листопада 2020 року під ранок до [PERSON] зателефонував якийсь хлопець, в зв`язку з чим у них виникла суперечка, тому що його обурило, що до його дружини в нічну пору телефонує незнайомий хлопець. 02 грудня 2020 року [PERSON] забрала свої речі та поїхала з дочкою [PERSON] до своїх батьків в смт. Крижопіль. Позивач вказує, що він телефонував та їздив до [PERSON] , пропонував не розлучатися, на що вона заперечувала. 22 грудня 2020 року [PERSON] приїхала на новій машині в м. Вінницю, щоб забрати решту речей. Також позивач зазначив, що спочатку вони відкрили депозит на матір відповідачки - [PERSON] , оскільки відповідачка отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. В 2019 році переоформили депозит на відповідачку [PERSON] . В кінці листопада 2020 року він попросив [PERSON] дати йому карточку, тому що хотів подивитися скільки грошей знаходиться на рахунку. Вона спочатку відмовлялася, але потім погодилася, однак вказала йому невірний PIN-код, після трьох спроб його введення карточка була заблокована. Він повідомив про це відповідачку та сказав, щоб вона замовила в банку нову карточку. Оскільки вони припинили ведення спільного господарства 02 грудня 2020 року, тому кошти, які в той час знаходилися на депозитному рахунку, підлягають поділу між ними в рівних частинах. Доступ до рахунку мала лише відповідачка. Те, що на кінець грудня 2020 року на депозитному рахунку залишилося лише 4,15 доларів США, означає, що відповідачка одноособово зняла спільні кошти, які використала на власний розсуд, а не на потреби сім`ї. Підтвердив, що 22 грудня 2020 року був з відповідачкою у відділенні «Ощадбанк» в м. Вінниці, однак вказав, що гроші з рахунку в сумі 30000 доларів США відповідачка в той день не знімала і йому не передавала. Вони знаходилися деякий час в банку, проте їм повідомили, що таку суму потрібно було замовляти завчасно. Відповідачка та її представник - адвокат Мишковська Т.М. просили відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Відповідачка суду пояснила, що вона також перебувала з позивачем в Ізраїлі, де працювала та заробляла гроші, однак через деякий час змушена була повернутися додому до дочки, оскільки та хворіла і потребувала догляду. Коли вона була вдома з дитиною, позивач, перебуваючи за кордоном, почав менше телефонувати, посилаючись на зайнятість, в подальшому вона дізналася, що він проживає з іншою жінкою. Кошти, які надсилав позивач, вона ставила на депозитний рахунок. Коли позивач повернувся вона відразу сказала йому скільки грошей знаходиться на рахунку, дала карточку та повідомила PIN-код, однак позивач спеціально три рази ввів його неправильно, внаслідок чого карточку було заблоковано. Вона подала заяву в банк, щоб отримати нову карточку. 18 грудня 2020 року вона зняла з карточки 5700 доларів США, щоб придбати нову машину. Зняття коштів вона узгодила з відповідачем. Після цього на рахунку залишилося 60052,08 доларів США. 22 грудня 2020 року вона зі своїм братом приїхала з смт. Крижопіль в м. Вінницю до відділення «Ощадбанк». Позивач також під`їхав зі своєю сестрою та з її чоловіком. У валютній касі їм видали 30000 доларів США. Позивач отримав кошти та пішов їх рахувати. При цьому вона дала позивачу ще 100 доларів США як різницю за автомобіль, оскільки вони домовилися, що їй залишиться Mazda 6, а йому - Volkswagen Golf. Таким чином, спільні кошти, які знаходилися на депозиті, вони добровільно розділили порівну. Заслухавши учасників процесу та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06 вересня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2021 року між ними розірвано. Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Дані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 23 грудня 2020 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] , повторно виданого 23 грудня 2020 року, копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2021 року, яке набрало законної сили 23 квітня 2021 року. До позовної заяви позивачем було додано копію виписки по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , згідно якої початковий баланс становить 65753,74 доларів США. На 22 грудня 2020 року: доступна сума 30052,08 доларів США, заблоковано - 30000,00 доларів США. На виконання ухвали Крижопільського районного суду від 23 лютого 2021 року про витребування доказів, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надало інформацію про грошові перекази на [PERSON] , зроблені [PERSON] через системи Ria і PrivatMoney за період з 19.09.2017 року 08.11.2020 року. Так, 07.11.2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] 200,0 USD, 06.03.2019 року - 500,0 USD, 06.03.2019 року - 10000,0 USD, 22.03.2019 року - 2200,0 USD, 11.04.2019 року - 4300,0 USD, 24.04.2019 року - 2600,0 USD, 14.05.2019 року - 1400,0 USD, 18.06.2019 року - 2900,0 USD, 11.07.2019 року - 2200,0 USD, 15.08.2019 року - 2500,0 USD, 20.09.2019 року - 3200,0 USD, 08.10.2019 року - 100,0 USD, 10.10.2019 року - 1900,0 USD, 18.10.2019 року - 850,0 USD, 18.11.2019 року - 100,0 USD, 29.11.2019 року - 1500,0 USD, 19.12.2019 року - 100,0 USD, 22.12.2019 року - 2000,0 USD, 02.01.2020 року - 100,0 USD, 20.01.2020 року - 2500,0 USD, 10.02.2020 року - 2450,0 USD, 14.02.2020 року - 100,0 USD, 03.03.2020 року - 200,0 USD, 15.03.2020 року - 1200,0 USD, 27.03.2020 року - 200,0 USD, 07.05.2020 року - 1482,0 USD, 08.06.2020 року - 350,0 USD, 16.06.2020 року - 150,0 USD, 18.06.2020 року - 100,0 USD, 25.06.2020 року - 169,0 USD, 02.07.2020 року - 300,0 USD, 13.07.2020 року - 400,0 USD, 25.07.2020 року - 3000,0 USD, 20.08.2020 року - 100,0 USD. Всього сума отриманих міжнародних переказів 51351,0 USD. Як вбачається з повідомлення Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10001/089 філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 15 березня 2021 року № 089/049, рахунок № [NUMBER] , валюта рахунку USD, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відкритий 13.08.2019 року. Залишок коштів станом на 13.08.2019 року складав 0,00 доларів США. Залишок коштів станом на 02.12.2020 року складав 65753,49 доларів США. Разом з тим, згідно доданих до відзиву копій довідок ТВБВ № 10001/089 філії - Вінницьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» № № 0088, 0089 від 27.01.2021 року, залишок на рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , станом на 31.12.2020 року складав 4,15 доларів США, станом на 27.01.2021 року - 4,15 доларів США. Допитаний в судовому засіданні 07 липня 2021 року свідок [PERSON] пояснив, що є рідним братом [PERSON] і 22 грудня 2020 року в першій половині дня він поїхав разом з нею у відділення Ощадбанку в м. Вінниця, оскільки вона мала зняти гроші з рахунку, щоб віддати [PERSON] . Чув від [PERSON] , що на рахунку знаходиться 60000 доларів США. Він стояв в холі банку, а [PERSON] та [PERSON] пішли до каси. Потім [PERSON] сказала, що віддала гроші. Допитана в судовому засіданні 07 липня 2021 року свідок [PERSON] пояснила, що працювала разом з [PERSON] в магазині « [INFO] ». В кінці листопада 2020 року [PERSON] сказала, що буде розлучатися з [PERSON] . При цьому вона хотіла мирно розділити з [PERSON] спільне майно. В грудні 2020 року [PERSON] повідомила, що їде в м. Вінницю ділити майно з чоловіком [PERSON] . По приїзді вона сказала, що все добре, гроші віддала. Допитана в судовому засіданні 18 жовтня 2021 року свідок [PERSON] пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] тривалий час перебував за кордоном на заробітках та зароблені кошти пересилав дружині [PERSON] , яка мала їх відкладати на банківський рахунок, оскільки [PERSON] хотів назбирати гроші на квартиру в м. Вінниці, щоб в подальшому проживати там зі своєю сім`єю. 22 грудня 2020 року вона разом зі своїм чоловіком та з братом [PERSON] під`їхали у відділення Ощадбанку в м. Вінниці, однак в той день [PERSON] ніяких грошей не знімала та [PERSON] не передавала. Після того вони поїхали переоформляти автомобіль Volkswagen Golf. Допитана в судовому засіданні 18 жовтня 2021 року свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] . Її син перебував на заробітках за кордоном, а невістка [PERSON] разом з дочкою [PERSON] проживали разом з нею в м. Вінниці. Коли [PERSON] повернувся додому, вона побачила, що у нього з дружиною напружені стосунки. В подальшому [PERSON] взяла дитину та поїхала до своїх батьків в смт. Крижопіль. Вона ходила з [PERSON] в банк, оскільки він хотів подивитися скільки грошей є на рахунку. Однак, пароль, який йому сказала [PERSON] , був невірний, тому карточку заблокувало. Вона не знає як [PERSON] збирався ділити майно з [PERSON] . Він їй про це нічого не розповідав, оскільки у неї слабке здоров`я і він не хотів її хвилювати. Допитаний в судовому засіданні 18 жовтня 2021 року свідок [PERSON] пояснив, що товаришує з [PERSON] більше 10 років. 22 грудня 2020 року [PERSON] зателефонував до нього та попросив забрати його з відділення Ощадбанку в м. Вінниці. В обідню пору він під`їхав туди та чекав [PERSON] . Йому невідомо, що [PERSON] робив у відділенні банку, він його не розпитував про це. В судовому засіданні 10 листопада 2021 року представник відповідачки - адвокат Мишковська Т.М. вказала, що відмовляється від допиту заявлених раніше свідків [PERSON] та [PERSON] . Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно із ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК України, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. У пункті 21 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що грошові кошти (вклади), внесені у банківські установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У пунктах 23, 24 зазначеної вище постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно змісту позовної заяви позивач [PERSON] просить поділити між ним та відповідачкою [PERSON] майно, яке є їхньою спільною власністю, виділивши йому кошти в сумі 30026 доларів США та автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , а відповідачці - кошти в сумі 30026 доларів США та автомобіль Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивач вказував, що сторони припинили спільне проживання і ведення спільного господарства саме 02 грудня 2020 року, на підтвердження чого надав копію акту № 13739 від 07 червня 2021 року, складеного комісією в складі інспектора ВКР ТОВ «ЖЕО» Леонтьєвої С.П., начальника ВКР ТОВ «ЖЕО» Чуманова В.Ю. про те, що з виходом на місце даного числа за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також було встановлено, що на момент обстеження за вищевказаною адресою не проживають з 02 грудня 2020 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2021 року, яке набрало законної сили 23 квітня 2021 року. Даним рішенням про розірвання шлюбу не встановлено дати фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у постанові від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Верховний Суд щодо вирішення питання про поділ майна подружжя в постанові від 20 грудня 2018 року у справі № 286/2349/16 зазначив, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи судом встановлено, що 13 серпня 2019 року в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я відповідачки [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] , станом на 02.12.2020 року залишок коштів складав 65753,49 доларів США. Станом на 31 грудня 2020 року залишок коштів на рахунку складав 4,15 доларів США. Отже, грошові кошти, які знаходилися у АТ «Державний ощадний банк України» на відповідному рахунку, відкритому на ім`я відповідачки [PERSON] , були внесені та зняті з рахунку в період коли сторони перебували у шлюбі, а тому суд вважає, що підстави для поділу між сторонами коштів в заявленій позивачем сумі - 60052 доларів США відсутні, оскільки в період шлюбу діяла презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя. Суд також враховує, що кошти, які позивач просить розділити між ним та відповідачкою, на час розгляду справи на банківському рахунку № [NUMBER] відсутні, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про використання спірних коштів відповідачкою [PERSON] в період їхнього шлюбу без його відома, не для задоволення потреб сім`ї. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині виділення позивачу та відповідачці коштів в сумі по 30026 доларів США кожному. Щодо позовних вимог [PERSON] про виділення йому автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , а відповідачці - автомобіля Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] , суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в цій частині слід також відмовити, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині, а саме правовстановлюючих і технічних документів щодо транспортних засобів, які є предметом спору у даній справі. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням викладених вище норм чинного сімейного законодавства та встановлених фактичних обставин справи, на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про відмову [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Оскільки [PERSON] в позові відмовлено, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed