overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Проживають окремо. Шлюбні відносини не підтримують з 2017 року, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 19). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. З заяви відповідача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні політичні погляди. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 25). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 серпня 1982 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень. При укладенні шлюбу відповідач змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 квітня 1985 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований у Старокостянтинівському відділу РАЦС Хмельницької області, актовий запис № 66. Сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння у сімї, виникнення сварок та скандалів. Примирення між ними та збереження сімї неможливе. Від шлюбу сторони мають троє повнолітніх дітей. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила і від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 09 квітня 1985 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Старокостянтинівському відділу РАЦС Хмельницької області, актовий запис № 66. Від проживання сторони мають троє повнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між сторонами та збереження сімї не можливе, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Дані обставини підтверджуються, паспортними даними позивача, даними довідки про склад сімї виданої Староостропільською сільською радою Старокостянтинівського районну від 22.11.2018 року №1357, даними свідоцтва про шлюб сторін серії І-БВ № 485864 від 09.04.1985р.. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 13.08.1994 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося пятеро дітей: донька [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], донька - [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO]. Проте спільне життя не склалося через подружню зраду, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач зявився, позовну заяву підтримав і просив її задовольнити, судові витрати просив покласти на нього. Відповідач в судове засідання зявилася, позовні вимоги визнала та не заперечила щодо їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного, подружню зраду, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, у звязку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Майнового спору між сторонами немає. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України - особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся в суд із заявою і просив встановити факт належності йому архівної довідки № 42-01-14 від 20.04.2017 року виданої Старокостянтинівським районним трудовим архівом про стаж роботи та заробітну плату в колгоспі «Прогрес», КСП «Прогрес» с. Великий Чернятин Старокостянтинівського району. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що він звернувся до обєднаного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, подавши документи, які необхідні для призначення пільгової пенсії за віком, в тому числі і архівну довідку № 42-01-14 від 20.04.2017 року, видану Старокостянтинівським районним трудовим архівом про стаж роботи та заробітну плату в колгоспі «Прогрес», КСП «Прогрес» с. Великий Чернятин Старокостянтинівського району. Однак, отримав повідомлення від Старокостянтинівського ОПФУ від 04.05.2017 року № 5323/03, що неможливо призначити заявнику пенсію, оскільки у вказаній довідці не вказано по-батькові заявника. Заявник звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересована особа представник Старокостянтинівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання до суду не зявився про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорта заявником є [PERSON], [INFO], на це ж імя видано архівну довідку № 42-01-14 від 20.04.2017 року, яка видана Старокостянтинівським районним трудовим архівом про стаж роботи та заробітну плату в колгоспі «Прогрес», КСП «Прогрес» с. Великий Чернятин Старокостянтинівського району. Однак, у вищезазначеній довідці не вказано по-батькові заявника. У звязку з цим Старокостянтинівським обєднананим управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, не взято до уваги вказану архівну довідку. Вказані обставини підтверджуються: копіями паспорта та трудової книжки [PERSON], повідомленням Старокостянтинівського ОУПФУ від 04.05.2017 року № 5323/03. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа архівної довідки № 42-01-14 від 20.04.2017 року, виданої Старокостянтинівським районним трудовим архівом про стаж роботи та заробітну плату в колгоспі «Прогрес», КСП «Прогрес» с. Великий Чернятин Старокостянтинівського району, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся в суд із заявою і просив встановити факт належності померлій 04 листопада 2009 року [PERSON], правовстановлюючого документа свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 24 грудня 1999 року виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради на підставі рішення виконкому Старокостянтинівської районної ради № 143 від 27 серпня 1987 року. В обґрунтування своєї заяви вказала, що 04 листопада 2009 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилось спадкове майно житловий будинок № 74 вул. Остриківці в с. Самчики Старокостянтинівського району. Однак, він не може оформити спадщину, оскільки у вказаному свідоцтві невірно вказано прізвище померлої, а саме «Трохимчук», тоді, як згідно свідоцтва про смерть її вказано, як «Трофимчук». Внаслідок таких розбіжностей, неможливо встановити факт належності померлій вказаного свідоцтва. Заявниця звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] до суду не зявилася, про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 04 листопада 2009 року померла мати заявника [PERSON]. Після смерті матері залишилось спадкове майно житловий будинок № 74 вул. Остриківці в с. Самчики Старокостянтинівського району. Однак, він не може оформити спадщину, оскільки у вказаному свідоцтві невірно вказано прізвище померлої, а саме «Трохимчук», тоді, як згідно свідоцтва про смерть її вказано, як «Трофимчук». Внаслідок таких розбіжностей, неможливо встановити факт належності померлій вказаного свідоцтва. Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 24.12.1999 року; відповіддю державного нотаріуса від 14.12.2017 року №3872/02-14. За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що померлій 04 листопада 2009 року [PERSON], належало свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане 24 грудня 1999 року виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради на підставі рішення виконкому Старокостянтинівської районної ради № 143 від 27 серпня 1987 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що справка центрального архіву МО РФ від 28.08.2010 року належить йому. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що справка центрального архіву МО РФ від 28 серпня 2010 року, є доказом проходження військової служби та участі в бойових діях для вирішення питання про призначення пенсії. У зазначеному документі його прізвище, ім'я та по батькові вказано «[PERSON]», а у паспорті громадянина України «[PERSON]», з метою оформлення особистих майнових прав, а саме вирішення питання щодо призначення пенсії, змушений звертатися до суду про встановлення вказаного факту. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 23.01.2018 року, якою заяву підтримав, просив розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи - Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист від 12.01.2018 року, яким просив розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обгрунтовою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вказаний факт підтверджується копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] виданого Здолбунівським РС УДМС України в Рівненській області, копією посвідчення серія [NUMBER], копією облікової картки до військового квитка серії [NUMBER], копією трудової книжки серії [NUMBER]. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

у грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2008 року, мають трьох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, внаслідок чого подальше збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини припинились, між ними постійно виникали сварки, свідком чого є діти, що впливає на їх психічний стан. Відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які у них виникають. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено і подальшого сенсу підтримувати відносини немає, відповідач знаходиться за межами України, а тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач надав заяву про розгляд справи за без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити, судові витрати просить покласти на нього (а.с.45). Відповідач в судове засідання не зявилася без поважних причин, хоча два рази належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи через оголошення про виклик до суду через офіційний веб-сайт суду (а.с.41,42,47,48) та шляхом направлення повісток про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання: [INFO] А Машівського району Полтавської області, які отримані (а.с.43 51), однак у засідання не зявилася, причини неявки не повідомила. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 08 серпня 2008 року зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу Анан`єва) [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Від шлюбу мають трьох малолітніх доньк: [PERSON] [INFO], [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії І-ВЛ №146260, серії І-ВЛ №202684 та Серія І-БК №351559 (а.с.8-10). Згідно відмітки у паспорті позивача [PERSON] зареєстрований у [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони втратили почуття взаємної любові, поваги та взаєморозуміння, фактично шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, що свідчить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище відповідачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. За проханням позивача (а.с.45) судові витрати покласти на нього, у звязку з цим сплачену позивачем суму судового збору з відповідача не стягувати. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив шлюб з відповідачкою розірвати, оскільки вони з березня 2017 року не підтримують шлюбні відносини і мешкають окремо. Відповідачка не бажає зберігати сімю, вести домашнє господарства, спільних дітей, майна чи житла у них не має. Відповідачка ухиляється від судового розгляду, він не бажає жити з нею однією сімєю, тому наполягає на ухваленні заочного рішення. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, наполягає на ухваленні заочного рішення. Витрати, повязані з розглядом справи, судовий збір у розмірі 640 грн., покласти на нього. Відповідачка [PERSON] в судові засідання з грудня 2017 року по 19 квітня 2018 року не зявилася, будучи належним чином повідомленою про місце ,час та дату судового розгляду. Заперечення на позовну заяву або заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, тому суд вважає за можливе згідно зі ст.. 280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач наполягає на такому вирішенні справи. Суд, взявши до уваги позицію позивача [PERSON],дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 липня 2005 року. Шлюб у них повторний , зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №150. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У березні 2017 року припинили за ствердженням позивача шлюбні відносини і не поновлювали їх. Ухвалою суду від 23 лютого 2018 року суд надавав сторонам строк для примирення та відкладав судовий розгляд. Відповідачка не приймає заходів для збереження сімї, а позивач не бажає з нею підтримувати шлюбні відносини, наполягає на розлученні. Спільного майна, житла не мають. Вони, на думку позивача, мають різні погляди на життя. Позивач бажає, щоб судові витрати, повязані з розглядом справи, судовий збір у розмірі 640 грн., були покладені на нього, пояснюючи, що у відповідачки не має грошових коштів для повернення йому судового збору. Наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, тому,

Outcome: approved