Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , по якому просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2018 року по 31.08.2020 року, які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2010 року в розмірі 36 997,51 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29 січня 2010 року,було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В провадженні Подільського Відділу Державної виконавчої служби м.Кропивницького перебуває на виконанні виконавче провадження на підставі виконавчого листа 2-1323, виданого 29.01.2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітної доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ј частини заробітку доходу, починаючи з 22.12.2009 року до досягнення нею повноліття , а саме до [INFO] відповідно. РішеннямКіровського районного суду м.Кіровограда від 04.02.2020 року з відповідача було стягнуто пеню по несплаті аліментів за період з 01.01.2014 року по 01.05.2018 року. Внаслідок систематичного невиконання рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання доньки у відповідача існує значна заборгованість з виплати аліментів. В зв`язку з невиплатою аліментів, матеріальне становище позивача значно погіршилось, не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї, тому враховуючи ці обставини, змушена звернутись до суду про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. Відповідно розрахунку розмір неустойки з 01.06.2018 року по 31.08.2020 року становить 36 997,51 гривень. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 16.03.2021 року витребувано з Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1323, виданого 29.01.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2009 року до досягнення донькою повноліття, а саме до [INFO] , відповідно. 22.07.2021 року до суду надійшли із Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витребувані матеріали. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2010 року по справі №2-1323/10 позов [PERSON] задоволено. Стягнуто аліменти з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровограда, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 грудня 2009 року до 01 липня 2024 року. У Подільському відділі державної виконавчої служби міста Кропивницького перебуває виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-1323, який виданий 29.01.2010 року Ленінським районним судом міста Кіровограда про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітної доньки [INFO] в розмірі ј частини заробітку доходу, починаючи з 22.12.2009 року до досягнення нею повноліття , а саме до [INFO] відповідно. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 02.09.2020 року № 22391011/10 складеного державним виконавцем Подільського Відділу ВДВС міста Кропивницького, відповідач станом на 31 серпня 2020 року має прострочену заборгованість у сумі 98 139,81 коп. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, у будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Крім того, аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно розрахунку позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2018 року по 31.08.2020 року, які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2010 року, становить 36 997,51 грн. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального або сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідачем не спростовано, що прострочення сплати аліментів виникло не з його вини, будь-яких належних та допустимих доказів щодо наявності підстав для зменшення розміру неустойки з урахуванням матеріального або сімейного стану платника аліментів суду не надано. Крім того, відповідачем до суду подано заяву про визнання ним позовних вимог щодо стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2018 року по 31.08.2020 року, які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2010 року, саме в заявленому позивачем розмірі- 36 997,51 грн. Тому, суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в зв`язку з чим позивач має право на стягнення неустойки (пені). Згідно ст. 196 СК України, розмір пені не може бути більшим 100 відсотків заборгованості. Суд при розгляді даної справи, виходить із розміру заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] за період з 01.06.2018 року по 31.08.2020 року. Заборгованість станом на 31.08.2020 року становила 98 139,81 грн., тому нарахований позивачем розмір пені в сумі 36 997,51 грн. не перевищує 100 відсотків заборгованості. За вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 36 997,51 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2018 року по 31.08.2020 року, які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2010 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 40 коп.

Outcome: approved