Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернулася до суду про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.02.2014 року. Від шлюбу мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею. Відповідач наразі добровільно не хоче брати участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Зазначає що належний рівень матеріального забезпечення дитини вона не може забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідач інших дітей чи будь-яких інших осіб на утриманні не має. 22.02.2021 Комінтернівським районним судом м. Харкова на підставі положень ст. 27, 31 ЦПК України цивільна справа за позовом [PERSON] направлена до Шевченківського районного суду Харківської області для розгляду за місцем реєстрації позивача. 23.02.2021 судом направлявся запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області щодо підтвердження місця реєстрації відповідача [PERSON] , відповідно до якого останній зареєстрованим не значиться, однак відповідно до позовної заяви фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . 15.03.2021 ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області провадження по справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що у зв`язку з тим, що ніде не працює згоден виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] /а.с. 9/. Сумісне життя у сторін не склалося, внаслідок чого на протязі тривалого часу шлюбні відносини фактично припинені. Син [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні /а.с. 10/. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с. 1/, має задовільний стан здоров`я, є працездатним. На даний час ніде не працює, інших дітей, непрацездатних батьків не має, аліменти нікому не сплачує, будь-яких стягнень на користь третіх осіб за виконавчими документами не сплачує, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вимогами ч. 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Тобто, в будь-якому випадку, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн..

Outcome: partial