Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа - Кременчуцька міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по вулиці Європейська, 20/1 (колишня назва - вулиця Щорса, 20/1) у місті Кременчуці шляхом часткового демонтування сараю «КН» на земельній ділянці по 2-му тупику Бібліотечному, 3 (колишня назва 2-й тупик Щорса, 3) у м. Кременчуці та перенесення паркану на відповідне місце земельної ділянки згідно до варіанту № 1 відновлення межі, що відображено у додатку № 13 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 2043 (а. с. 158). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Представник, зокрема, посилався на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 листопада 2008 року, яке зобовязувало попереднього користувача земельної ділянки по 2-му тупику Щорса, № 3 [PERSON] відновити межу відповідно до генерального плану-схеми земельної ділянки земельного кадастру від 14 січня 1959 року. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала. Зазначала, що набула право власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування після своєї матері [PERSON] Вважала, що до неї перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені обєкти, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Зазначала також, що ніяких претензій від попереднього власника житлового будинку № 20/1 по вул. Європейській (Щорса) до неї не надходило (письмові заперечення, а. с. 36-38). \~ \~ \~ \~Представник [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав таку позицію відповідача. Відповідач [PERSON] вважав позовні вимоги [PERSON] безпідставними. Пояснив, що частина земельної ділянки, якою він фактично користується, за адресою 2-й тупик Бібліотечний (Щорса), 3, не межує з земельною ділянкою, користувачем якої є позивач. Жодних правопорушень, які б давали підстави для покладення на нього обовязку відновити права [PERSON], він не вчиняв (а. с. 56-57). Представник Кременчуцької міської ради просив розглянути справу без його участі і покладався на розсуд суду (а. с. 31). Провадження у справі було відкрите ухвалою судді від 27 січня 2017 року (а .с. 22). За клопотанням представника позивача [PERSON] ухвалою суду від 12 червня 2017 року від КП «КМБТІ» були витребувані оригінали інвентаризаційних справ на домоволодіння, що належать сторонам (а. с. 68). За клопотанням представника позивача [PERSON] ухвалою суду від 30 листопада 2017 року (а .с. 101) у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: [PERSON] є власницею домоволодіння № 20/1 по вулиці Європейській ( Щорса) в місті Кременчуці на підставі договору дарування та договору про поділ спільного майна подружжя, укладених 2 квітня 2015 року (а. с. 5-7). Домоволодіння розташоване на земельній ділянці комунальної власності. Домоволодіння позивача межує з земельною ділянкою комунальної власності за адресою 2-й тупик Бібліотечний (Щорса), 3, де розташоване домоволодіння, співвласниками якого є [PERSON] 3/5 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], виданого 1 березня 2011 року (а. с. 39), та [PERSON] 2/5 частки на підставі договору купівлі-продажу від 5 жовтня 2011 року (а. с. 58). Між співвласниками [PERSON] та [PERSON] склався порядок користування земельною ділянкою. З земельною ділянкою, користувачем якої є позивачка, межує частина домоволодіння по 2-му тупику Бібліотечний,3, яка належить [PERSON] Між земельними ділянками встановлений паркан, який має виступ у бік земельної ділянки [PERSON] Паркан було встановлено [PERSON] Між нею та попередніми власниками домоволодіння по вул. Європейській (Щорса), 20/1, також виникали суперечки з приводу межі. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 3 листопада 2008 року був задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Відповідача було зобовязано перенести незаконно побудований паркан та встановити його на межі, затвердженої генеральним планом-схемою земельної ділянки земельного кадастру від 14 січня 1959 року. У зустрічному позові [PERSON] про встановлення порядку користування земельними ділянками було відмовлено (а. с. 90-92). Рішення суду не було виконано у звязку зі смертю [PERSON] Під час розгляду зазначеної справи представник [PERSON] пропонував земельну ділянку площею 26 кв. м., яку незаконно займає [PERSON], поділити навпіл та відповідно до цього відновити межу. Відповідач із зазначеною пропозицією не погодилася. Згідно висновку № 2043 судової земельно-технічної експертизи, складеного 27 квітня 2018 року Полтавським відділенням ХНІСЕ, фактичні розміри меж, конфігурація та площі земельних ділянок, землекористувачами яких є [PERSON], а також [PERSON] і [PERSON], не відповідають розмірам меж, конфігурації та площам земельних ділянок, які зазначені в інвентаризаційних справах № 926 ( вул. Європейська-Щорса,20/1) та № 3930 2-й тупик Бібліотечний Щорса, 3). Експертним дослідженням також встановлено, що лінія межі між земельними ділянками, яка зазначена в генеральному плані схемі від 8 січня 1954 року, фактично зміщена на 1,32 метра та 1,08 метрів в бік вулиці Щорса (Європейська), а площа зміщення фактичної межі складає 26 кв. м. Крім того, літня кухня «Г» частково розташована на земельній ділянці землекористувача [PERSON] В даний час розташуванню літньої кухні «Г» відповідає будівля «КН». Право власності на зазначену господарську будівлю було визнано за [PERSON] рішенням виконкому Автозаводської райради народних депутатів м. Кременчука Полтавської області № 726 від 8 жовтня 1980 року (а. с. 75) . Цим рішенням [PERSON] також було дозволено користування земельним надлишком в розмірі 53 кв. м. без права забудови та насадження дерев. Висновком судової земельно-технічної експертизи № 2043 запропоновано три можливих варіанти відновлення межі. Позивач просить суд відновити межу відповідно до першого варіанту (додаток № 13 до висновку судової земельно-технічної експертизи). Цей варіант передбачає повністю відновити межу відповідно до інвентаризаційної справи № 926 на домоволодіння, що належить позивачці. Їй пропонується частина земельної ділянки площею 26 кв. м. за рахунок фактичного землекористування [PERSON] та [PERSON] Відновлення у такий спосіб передбачає знесення частини будівлі «КН». Варіант другий експертизи передбачає поділ площі спірної земельної ділянки порівну; у користування [PERSON] 13 кв .м. та [PERSON] з [PERSON] 13 кв .м. Лінія відновлення межі проходить в точках, які дозволяють зберегти будівлю «КН» та прибудову-вхід до частини будинку, що належить [PERSON] (додаток № 14 до експертизи, а с. 159). За третім варіантом відновлення межі пропонується здійснити з урахуванням площі зміщення фактичної межі 26 кв. м. та фактично розміщеними будівлями та спорудами. Лінія межі буде мати складну форму та передбачає відступ вглиб земельної ділянки відповідачів [PERSON] та [PERSON], де розташовані багаторічні насадження, що належать [PERSON] (додаток № 15 до експертизи, а. с. 160). Вирішуючи спір, суд виходить з положень частини першої статті 103 Земельного кодексу України про те, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо). Стаття 106 Земельного кодексу України передбачає право власника земельної ділянки вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали непридатними. Згідно статті 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Позивач правомірно вимагає відновлення межі. Проте, з запропонованих варіантів суд обирає варіант № 2 (додаток № 14 до висновку експертизи). Так, на відміну від варіанту № 1, який пропонує позивач, другий варіант встановлення межі не вимагає вдаватися до таких дій, як часткове знесення будівлі «КН», на яку [PERSON] має право власності. До того ж, позивач не надала докази суду, що часткове знесення будівлі «КН» може відбутися без повної руйнації вказаного обєкту. Встановлення паркану за першим варіантом відновлення межі також унеможливить користування відповідачкою [PERSON] входом до належної їй частини будинку. На відміну від другого варіанту, третій варіант відновлення межі пов'язаний з невиправданими незручностями та вимагає встановлення межі складної конфігурації. Суд також враховує, що під час розгляду справи представник позивача пропонував відповідачам відновлення межі у такий же спосіб, як і запропонований експертом другий варіант. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне: Позивач просить стягнути з відповідачів в якості компенсації понесених судових витрат 15\~621, 20 грн., з яких 5\~130,00 грн. витрати на правову допомогу адвоката, 551,20 грн. судового збору, 7\~440,00 грн. витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи та 2\~500,00 грн. оплата послуг по геодезичному обміру земельних ділянок, які був необхідним для проведення експертизи. Відповідно до ч. 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи зазначені положення, суд приходить до висновку, що витрати на проведення експертизи та витрати, повязані з геодезичним обміром земельної ділянки, були необхідні, обґрунтовані і пропорційні до предмету спору. До призначення експертизи і відповідно до понесення зазначених витрат позивач пропонував [PERSON] відновити межу у спосіб, з яким погодився суд. Проте, відповідач з цим не погодилась. Отже, зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Витрати на правову допомогу з урахуванням складності справи та часу, впродовж якого справа перебувала у провадженні суду, суд також визнає обґрунтованими. Проте, ці витрати в сумі 5\~130,00 грн. , а також витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 50 %. Отже, на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 12\~780 грн. 60 коп., які складаються із: - 275 грн. 60 коп. (551 грн. 20 коп./2) судового збору; - 2\~565 грн. 00 коп. (5\~130 грн. 00 коп./2) представництво адвокатом у суді та складання документів; - 7\~440 грн. 00 коп. за проведення судової земельно-технічної експертизи; - 2 500 грн. 00 коп. витрат на геодезичний обмір земельних ділянок. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.\~263-265\~ЦПК України, суд, -

Outcome: partial