Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У грудні 2015 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач має заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення. Ухвалою суду від 26 січня 2016 року за клопотанням представника позивача до участі у справі залучено співвідповідача Варв»янського Р.А. У січні.2016 року позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив стягнути заборгованість за послуги теплопостачання з відповідачів [PERSON] за період з 01 серпня 2011 року по 28 лютого 2013 року, а з [PERSON] - з 01 березня 2013 року по 31 грудня 2015 року, оскільки він з 01 березня 2013 року є власником квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але суду надав заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково, просить суд застосувати позовну давність та не заперечує щодо стягнення з нього заборгованості за період з 01 грудня 2012 року по 28 лютого 2012 року в сумі 624 грн. 19 коп. та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON]»янський Р.А. в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи. За вказаних обставин, суд вважає не можливе розглянути справи без участі відповідачів з ухваленням по справі заочного рішення. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] до 01 березня 2013 року був відповідач [PERSON] Взаємовідносини ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідача [PERSON] по наданню послуг з теплопостачання були врегульовані договором від 31 жовтня 2003 року. Предметом даного договору є надання послуг з централізованого теплопостачання в квартиру відповідача за адресою: [ADDRESS], загальною опалювальною площею 44,2 кв.м. Відповідно до зазначеного договору споживачі зобовязані сплачувати за спожиті послуги не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] порушив умови вказаного договору, а саме обовязок по оплаті спожитих послуг теплопостачання виконував не належним чином, в наслідок чого утворилась заборгованість за період з 01 серпня 2011 року по 28 лютого 2013 року в сумі 2098 грн. 13 коп. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] користувався послугами позивача з теплопостачання та зобовязаний сплачувати за них. Частина 2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Полтавська обласна рада, на підставі положень ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про теплопостачання», встановила тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Пункт 10.7 договору про надання послуг теплопостачання від 31 жовтня 2003 року визначає, що у випадку зміни тарифів ТО повідомляє про це споживача через засоби масової інформації, і розрахунки проводяться з дня затвердження нових тарифів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» оплату за надані послуги нараховував у відповідності із встановленими тарифами. Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» провів нарахування оплати за надані послуги у відповідності із затвердженими тарифами, відповідач [PERSON] користувався послугами позивача з теплопостачання за період з 01 серпня 2011 року по 28 лютого 2013 року та за надані послуги не розрахувався, суд вважає доведеним той факт, що відповідач [PERSON], з урахуванням пільги, за вказаний період має заборгованість перед позивачем в сумі 2098 грн. 13 коп. При вирішенні клопотання відповідача [PERSON] про застосування позовної давності суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи № 553/1500/14-ц ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 15 квітня 2014 року звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу. Ленінський районний суд м. Полтави від 08 травня 2014 року видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у сумі 3409 грн. 97 коп. 16 липня 2015 року представник [PERSON] [PERSON] подав до суду заяву про скасування судового наказу, в якій посилався на те, що 01 березня 2013 року квартира [ADDRESS] П.В. продана, тому він не є власником вказаної квартири. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року заяву представника [PERSON] [PERSON] залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 листопада 2015 року судовий наказ Ленінського районного суду м. Полтави від 08 травня 2015 року скасований. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору про надання послуг теплопостачання від 31 жовтня 2003 року (п. 4.1), вимог ст. 322 ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» [PERSON], як власник квартири зобовязаний оплачувати послуги теплопостачання не пізніше ніж 10 числа наступного за розрахунковим місяцем. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, пятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. До такого висновку прийшов Верховний Суд України у постанові від 21 січня 2015 року по справі № 6-214цс14. Зважаючи, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 15 квітня 2014 року зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу та судом 08 травня 2014 року видано судовий наказ, який скасований апеляційною інстанцією 26 листопада 2015 року, суд приходить до висновку, що перебіг строку позовної давності в даному випадку перервано та його перебіг у відповідності до ч. 3 ст. 264 ЦК України почався заново з 15 квітня 2014 року, час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується, беручи до уваги, що з даними позовними вимогами позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до суду 16 грудня 2015 року, суд вважає, що позовна давність позивачем не пропущена, а відтак клопотання відповідача [PERSON] про застосування позовної давності задоволенню не підлягає, тому з нього на користь позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 серпня 2011 року по 28 лютого 2013 року в сумі 2098 грн. 13 коп. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] індексу інфляції та трьох процентів річних суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] має заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість з оплати послуг теплопостачання в сумі 2098 грн. 13 коп., а також оскільки доведеним є факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання грошового зобовязання, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, заборгованість підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції за період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2015 року в сумі 1286 грн. 16 коп., та 3 % річних з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2015 року в сумі 224 грн. 82 коп., а всього кошти в сумі 3609 грн. 11 коп. Зважаючи, що відповідач [PERSON]»янський Р.А. з 01 березня 2013 року є власником квартири [ADDRESS], тому він у відповідності до положень ст. 322 ЦК України зобовязаний її утримати. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що обовязок з укладення договору на надання житлово-комунальних послуг покладається саме на споживача. Стаття 11 ЦК України преедбачає, що, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом положень ст 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що відповідач [PERSON]»янський Р.А. є власником квартири [ADDRESS], послуги з теплопостачання за вказаною адресою надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», між тим відповідач, в порушення вимог ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не звернулись до позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з питання укладення договору на надання послуг теплопостачання, його квартира підключена до системи централізованого теплопостачання, тому суд приходить до висновку про доведеність існування між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та Варв»янським Р.А. договірних відносин. В судовому засіданні встановлено, що Варв»янський Р.А. за період 01 березня 2013 року по 31 грудня 2015 року має заборгованість з оплати послуг з централізованого теплопостачання в сумі 6241 грн. 05 коп., тому з відповідача [PERSON]»янського Р.А. на користь позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», у відповіданості до положень ст. 625 ЦК України, підлягає стягеннню вказана суму з урахуванням інфляційний втрат в сумі 2038 грн. 88 коп. та 3% річних в сумі 207 грн. 23 коп. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON]»янського Р.А. підлягає стягненню на користь позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved