Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про вселення до квартири [ADDRESS], посилаючись на порушення відповідачем його права користуватися даною квартирою. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження не надав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Представник третьої особи ПАТ «Миколаївгаз» у судове засідання не з'явився, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи ТОВ «Центральний-1» у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечувала. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, квартира [ADDRESS] є комунальною власністю ПАТ «Миколаївгаз» та надана [PERSON] як службова квартира в користування відповідно до ордера №864 від 08.02.1982 р. Разом з тим, вказана квартира знаходиться на балансоутриманні ТОВ «Центральний-1», згідно відповіді з Управління використання та розвитку комунальної власності №356/10.01-10 від 13.02.2013 року. При цьому, позивач є основним квартиронаймачем вказаної квартири, що підтверджується копіями розрахункових книжок по сплаті комунальних послуг, де останній значиться споживачем. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копією ордеру на квартиру [ADDRESS] № 864 від 08.02.1982 року, випискою з особового рахунку [NUMBER] з ТОВ «Центральний-1», копією договору про оплату послуг за газопостачання №1/196882 від 19.04.2013 року. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом за спірною адресою та 04 липня 1985 року такий шлюб було розірвано, свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ФП №410707 від 04.07.1985 року, актовий запис №422. Як зазначає в поданій заяві позивач, після розірвання шлюбу сторони деякий час проживали разом, проте в подальшому [PERSON] створювала несприятливі умови для співмешкання, в результаті чого позивач був змушений покинути квартиру. Після такого, відповідачем було змінено замки вхідних дверей та переоформлено особові рахунки по сплаті комунальних послуг. Таким чином, позивач був позбавлений можливості користуватися спірним житловим приміщенням. За такого, [PERSON] неодноразово звертався із відповідними заявами до адміністрації ПАТ «Миколаївгаз», ТОВ «Центральний-1» та Адміністрації Центрального району, проте будь-яких заходів реагування не отримав, та був змушений звернутися до суду для захисту своїх законних прав. На підтвердження вищевикладених обставин позивачем надано копію витягу з особового рахунку ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» №05/38, копію довідки МКП «Миколаївводоканал» №161533 від 19.02.2013 року, де основним споживачем вказана [PERSON], копію листа начальнику ТОВ «Центральний-1» від 07.07.2011 року, копію відповіді з Центрального РВ №16/8550 від 12.07.2011 року, копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.07.2011 року, копію довідки з профспілки ПАТ «Миколаївгаз» від 22.04.2013 року. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Згідно з ч. 2 ст. 123 ЖК України до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилог приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 122 ЖК України, ордер є підставою для вселення у надане службове приміщення. Тому слід вселити [ADDRESS] до житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Таким чином, вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved