Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У грудні 2015 року позивачі [PERSON]В, [PERSON] звернулися з цим позовом до суду, посилаючись на те, що їм позивачам по справі належить на праві спільної часткової власності 7/12 житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою, вул. Партизанська, 37 у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно відповідачу належить 5/12 вказаного житлового будинку з господарськими будівлями на тих же правах та підставах. Документи, які посвідчують його право власності на це майно у них відсутні. Відповідно до договору від 1 лютого 1957 року, земельна ділянка, цільовим призначення та будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель загальною площею 700 кв. м власникам житлового будинку у безстрокове користування. В даному житловому будинку вони проживають разом, про що свідчить довідка виконавчого комітету Боярської міської ради №3236 від 05.08.2014 року. При цьому система електропостачання, система опалення житлового тинку,туалет,кухня,коридор є спільними для всіх. Відповідач на протязі останніх років постійно зловживає спиртними напоями. На ґрунті цього влаштовує скандали та бійки. Вони вимушені були неодноразово звертатися до органів міліції щодо прийняття мір до нього. Ведучи такий стан життя відповідач не хоче з позивачами вирішувати питання щодо сплати послуг за електропостачання, отоплення, нести інші комунальні витрати. Незважаючи те, що вони перебувають у родинних стосунках утримувати за свої кошти відповідача та терпіти його поведінку,боячись,що він у стані алкогольного спяніння буде чіплятися до нас у цинку не маємо наміру. Крім того господарськими будівлями фактично користується відповідач сам, нам належного доступу до них не має. Добровільно вирішити питання щодо питання виділу частки майна,яке належить як позивачам,та частки яка належить безпосередньо відповідачу вони не можуть,так як на цю тему відповідач з ними взагалі спілкуватися не хоче. Тому просили провести поділ спільного часткового майна,яке належить їм на праві спільної часткової власності виділивши нам 7/12 в натурі та 5/12відповідачу,яке знаходиться за адресою вул. Партизанська, 37 м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. Визначити порядок користування земельною ділянкою загальною 700 кв.м. з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель,що знаходиться за вказаною вище адресою. У ході розгляду справи по справі було проведено будівельно-технічну експертизу по справі та визначено два варіанти розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та порядку користування земельною ділянкою до варіанту розподілу житлового будинку. У судове засідання позивачі та їх представник не з»явилися, надіслали до суду заяву згідно якої просили провести розподіл житлового будинку з надвірними будівлями та встановлення порядку користування земельною ділянкою врахувати другий варіант судової будівельно-технічної експертизи,\~позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час, та місце розгляду справи повідомлений. За згодою позивача та його представника суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позов задоволенню підлягає з наступних підстав: У ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Разом з тим, відповідно до\~ст.41 Конституції України\~право приватної власності є непорушним. Дана норма кореспондується із\~ст.321 ЦК України. Відповідно до\~ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом № 475/97-ВР від 17.07.97р., кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.1\~ст. 370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. За правилами ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Положеннями ч.1 ст. 364 цього Кодексу передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як вбачається із матеріалів справи позивачам по справі належить на праві спільної часткової власності 7/12 житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою, вул. Партизанська, 37 у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується договором дарування 1\\6 частини житлового будинку від 4 грудня 2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.02.2007 року, реєстровий № 13739307, договором дарування 1\\3 частини житлового будинку від 3 квітня 2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.08.2007 року, реєстровий № 15448065, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 липня 2014 року та витягом про реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 29.07.2014 року, реєстровий № 24848276., технічним паспортом на 1 житловий будинок, виданий Києво-Святошинським БТІ 16.10.2006 року, інвентаризаційний №1406, реєстровий № 2635. Відповідно відповідачу належить 5\\12 вказаного житлового будинку з господарськими будівлями на тих же правах та підставах. Документи, які посвідчують його право власності на це майно у них відсутні. Відповідно до договору від 1 лютого 1957 року, земельна ділянка, цільовим призначення та будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель загальною площею 700 кв. передана власникам житлового будинку у безстрокове користування. В даному житловому будинку вони проживають разом, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Боярської міської ради №3236 від 05.08.2014 року. При цьому система електропостачання, система опалення житлового тинку,туалет,кухня,коридор є спільними для всіх. Відповідач на протязі останніх років постійно зловживає спиртними напоями. На ґрунті цього влаштовує скандали та бійки. Вони вимушені були неодноразово звертатися до органів міліції щодо прийняття мір до нього. Ведучи такий стан життя відповідач не хоче з ними вирішувати питання щодо сплати послуг за електропостачання, отоплення, нести інші комунальні витрати. Незважаючи те, що вони перебувають у родинних стосунках утримувати за свої кошти відповідача та терпіти його поведінку,боячись,що він у стані алкогольного спяніння буде чіплятися до нас у цинку не маємо наміру. Крім того господарськими будівлями фактично користується відповідач сам, нам належного доступу до них не має. Добровільно вирішити питання щодо питання виділу частки майна,яке належить як позивачам,та частки яка належить безпосередньо відповідачу вони не можуть,так як на цю тему відповідач з ними взагалі спілкуватися не хоче. Враховуючи зміст заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність аналізу наступних правових норм. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1)\~неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2)\~неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3)\~свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6)\~справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)\~припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)\~примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності визначено в ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. На підставі ч. 1ст. 364\~ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ч.1\~ст.120 Земельного Кодексу України\~до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У відповідності до ч.4\~ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до\~ст.158 ЗК України, земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності (користуванні) громадян вирішуються виключно судами. Також суд враховує рекомендації, зазначені в п.19 вказаного Пленуму, в яких викладено, що\~\~співвласники земельної ділянки, а також особи яким належать на праві спільної власності жилий будинок, господарські споруди та будівлі розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації (або оренди), тобто (землекористувачі), мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. При цьому суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення\~\~будівель,\~\~ розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Оскільки сторони не змогли досягнути згоди щодо порядку користування спільною земельною ділянкою, тому\~\~даний спір має бути вирішеним у судовому порядку. Відповідно до ч.4\~ст.10 ЦПК України\~суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. На виконання вимог вищевказаної норми\~ЦПК України, за клопотанням позивачів по справі призначена та проведена судова інженерно-технічна експертиза № 50908/9_ЮШ від 17.09.2015 року \~\~року висновку якої визначені 2 можливих варіанти розподілу\~\~в натурі житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: м. Боярка, вул. Партизанська, 37, Київської області відповідно до часток їх співвласників, врахувавши долі [PERSON] та [PERSON] разом , а [PERSON] окремо з можливістю облаштування окремого входу та ізолюванням виділених йому приміщень. Визначено варіанти користування земельною ділянкою, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та ведення особистого селянського господарства за вказаною вище адресою з врахуванням облаштування можливого окремого виходу на вулицю для [PERSON] При визначені варіанту розподілу\~в натурі житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: м. Боярка, вул. Партизанська, 37, Київської області та визначення порядку користування спірною земельною ділянкою суд враховує думку сторони позивачів, частки у спільній власності на будинок, розташування ділянок до часток будинку і вважає за необхідне визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом\~\~№ 2 згідно якого виділити [PERSON] та [PERSON] (додаток 1 графічної частини (синій колір) згідно із запропонованим варіантом: По житловому будинку «А-1»: 1-3 жила 15,3 кв.м.; 1-4 жила 103. кв.м.; По прибудові «а» 1-1 коридор 5,50 кв.м.; 1-8 ванна 4,20 кв.м.; По прибудові «а1» 1-2 кухня 7,80 кв.м; По надвірним будівлям та спорудам «а2» тамбур під «а», погріб «Д» Навіс;87/100 «N»1-3 Огородження; що складає 61/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Партизанська, 37. Виділити [PERSON] (додаток1 графічної частини (чорний колір) згідно із запропонованим варіантом: По житловому будинку «А-1»:1-5 жила 15, 3 кв.м; 1-6 жила 6,2 кв.м.;1-7 коридор 3,7 кв.м.; По надвірним будівлям та спорудам 13/100 «N»1-3 Огородження; «Б» Сарай; «В» Сарай, що складає 39/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Київська Кзєво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Партизанська, 37. Поділ виконано з відхиленням від ідеальних часток. Компенсація, яка повинна бути виплачена [PERSON] та [PERSON] [PERSON] становить: 3% від вартості земельних поліпшень, а саме: 5136 гривень. Для виконання розподілу по житловому будинку небхідно провести наступні роботи. Замурувати дверні прорізи між приміщеннями 1-3 та 1-7; 1-5 та 1-7; Влаштувати вхідний дверний проріз до приміщення 1-6 з встановленням подвійних дверей; Перепланувати приміщення 1-6 та 1-7 відповідно до схеми додатку №1 графічної частини; Влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-6 та 1-5 (відповідно до схеми додатку №1 графічної частини); Влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-2 та 1-3 (відповідно до схеми додатку №1 графічної частини); Переглянути влаштування інженерних мереж та санітарно-технічних зручностей, робіт та їх обєми носять довідковий характер та залежать від технології виконання, матеріалів, тощо. Площа загального користування при даному варіанті відсутня. [PERSON] та [PERSON] - виділити в користування земельну ділянку площею 411 кв.м. (додаток до висновку №3 - земельна ділянка позначена на плані синім кольором), що дорівнює ідеальній частці. Ділянка, що відводиться та складається з однієї окремої земельної ділянки площею 411кв.м. з геометричними розмірами по периметру від лінії розподілу за годинниковою стрілкою: 20,75м.; 8,8 м.; 21,87м.; 5,08м.; 3,93м.; по межі ділянки 14,08м.; 2,31м.; 6,57м.; 1,0м.; 2,06 м.; 4,52м.; 4,53м.; 1,14 м.; 1,85 м.; 0,76 м.; 7,45 м.; 16.17 м. по лінії розподілу. [PERSON]- виділити земельну ділянку площею 293 кв.м. (згідно до висновку №3 земельна ділянка позначена на плані чорним кольором), що дорівнює ідеальній частці. Ділянка, що відводиться складається з однієї окремої земельної земельної площею 293 кв.м. з геометричними розмірами по периметру від лінії розподілу проти годинникової стрілки: 3,0 м.; 18,91м.; 9,9м.; 0,57м.; 12,67м.; 1,18 м.; по межі ділянки; 14,08м.; 2,31м.; 6.57 м.; 1.0м.; 2,06м.; 4,52 м.; 4,53 м.; 1,14м.;1,85м.;0,76м.;7,45м.;16,17м; по лінії розподілу. У відповідності до\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм\~ЦПК\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ч.3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, а також те, що\~\~згідно висновку судово інженерно-технічної експертиза № 50908/9_ЮШ від 17.09.2015 року \~\~року визначені 2 можливих варіанти розподілу\~\~в натурі житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: м. Боярка, вул. Партизанська, 37, Київської області відповідно до часток їх співвласників, врахувавши долі [PERSON] та [PERSON] разом , а [PERSON] окремо з можливістю облаштування окремого входу та ізолюванням виділених йому приміщень., та те, що позивачі просили здійснити розподіл по варіанту №2 при цьому, суд вважає, що висновок експертизи відповідає часткам співвласників, враховує розташування господарських будівель кожного співвласника, суд приходить до висновку про встановлення порядку\~\~ користування житловим будинком та земельною ділянкою відповідно до вказаного експертом варіанту. Зазначений висновок експертизи сторонами не оспорювався та іншими доказами не спростований. Відповідно до частини третьої\~\~ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України\~\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із зазначених вимог закону,\~\~на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач\~\~як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності,\~\~\~\~ встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved