Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У вересні місяці 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.12.2011 між ПАТ «Асстра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №150104032057022, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 190 984,00 грн. строком з 01.12.2011 по 01.12.2016 рік. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Асстра Банк» та [PERSON] 01 грудня 2011 року був укладений Договір іпотеки, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 березня 2009 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. В порушення умов кредитного договору [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, має заборгованість за кредитним договором в сумі 258\~224,78 грн.. Зважаючи на те, що відповідач умови кредитного договору не виконав, позивач просить у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором №150104032057022 від 01 грудня 2011 року звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 63,0 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 березня 2009 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради; визнати за позивачем право власності на зазначену квартиру та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду свої заперечення в яких посилався на те, що стаття 38 Закону України «Про іпотеку» передбачає спосіб реалізації іпотечного майна шляхом укладення іпотекодержателем з третьою особою договору купівлі-продажу нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Крім того, на думку представника відповідача розмір заборгованості за кредитним договором, який складає 258\~224,78 грн не є співвмірним з вартістю предмета іпотеки, який складає 909\~132, 0 грн та іпотечне майно є єдиним житлом відповідачів. Вважає спосіб звернення стягнення, як визнання права власності на предмет іпотеки протиправним, а позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають. Третя особа у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2011 між ПАТ «Асстра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №150104032057022, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 190 984,00 грн. строком з 01.12.2011 по 01.12.2016рік. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 258\~224,78 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 187 005,17 грн.; відсотки 13 536,08 грн.; пеня 53 267,05 грн.; штрафні санкції за порушення умов кредитного договору 4\~416,48 грн.. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Асстра Банк» та [PERSON] 01 грудня 2011 року був укладений Договір іпотеки, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 березня 2009 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. Пунктами 1 та 1.1 Договору іпотеки зазначено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Застоводавцем (Позичальником) зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Як передбачено ст.ст.572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст.590 ЦК України. Статтею 589 ЦК України та ст.20, ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.41 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Відповідно до висновку проведення судової оціночно-будівельної експертизи №1510-17 від 11.12.2017 року складений судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] ринкова вартість квартири №4 в житловому будинку №20 по вул. Маршала Малиновського в м. Дніпрі складає 909\~132,00 грн. Судом встановлено, що у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, [PERSON] має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 258\~224,78 грн., яка є значно меншою за ринкової вартості предмета іпотеки, яка складає 909\~132,00 грн, а тому сума боргу не є співвмірною із вартістю іпотечного майна. Крім того, спірна квартира є єдиним житлом відповідачів. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» є необгрунтовуваними, а тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], третя особа: [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed