Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

У грудні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь 42103,64 грн матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 3000 грн моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він є власником квартири [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] - власницею квартири 26 , яка розташована над його квартирою. 12 вересня 2019 року його квартиру було затоплено. Згідно з актом обстеження квартири №20 від 12 вересня 2019 року, складеного комісією ОСББ «Біла вежа» у ванній кімнаті квартири №20 виявлено калюжі на підлозі, зі стелі капає вода, не працюють лампи освітлення, на стелі навколо ламп освітлення виявлені плями (розводи) жовто-коричневого кольору 25-30 см в діаметрі, не працює електрична розетка. У ванній кімнаті квартири №26 виявлено калюжі на підлозі, ущільнення душової кабіни має пшкодження, внаслідок чого вода з душу стікає по стінах під піддон душової кабіни та потрапляє у панелі перекриття, а потім у квартиру №20 . Обстеженням квартири №26 , що відбулося 26 вересня 2019 року, членами комісії ОСББ «Біла вежа» було встановлено, що власником самостійно демонтована душова кабіна. Приблизно половина площі елементів фундаменту, на яких була встановлена душова кабіна, виявились вологими внаслідок довготривалої взаємодії з водою. Висновки щодо причин затоплення 12 вересня 2019 року квартири №20 підтвердилися. 04 листопада 2019 року його квартиру знову було затоплено. Відповідно до акту обстеження квартири №20 від 04 листопада 2019 року комісією ОСББ «Біла вежа» було зафіксовано, що у ванній кімнаті квартири №20 виявлено калюжі на підлозі, зі стелі капає вода, не працюють лампи освітлення, на стелі навколо ламп освітлення виявлені плями (розводи) жовто-коричневого кольору 25-30 см в діаметрі. Вода потрапляє у стелю з вище розташованої квартири №26 . Позивачем було найнято підрядну організацію ТОВ «Дар`я-В» та складено комерційну пропозицію № 1/67-020-2019, згідно з якою на ремонтно-відновлювальні роботи в квартирі необхідні кошти в сумі 42103, 64 грн. Оскільки він зазнав моральних страждань з приводу залитя його ванної кімнати, що полягалоу хвилюваннях, незручностях у побуті, витрачення часу на відновлення майна, просив стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2019 року для розгляду вказаної справи визначено суддю Шереметьєву Л.А. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 11 січня 2020 року задоволено відвід судді Шереметьєвої Л.А. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2020 року для розгляду визначено суддю Жовноватюк В.С. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 19 лютого 2020 року вказану справу залишено без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків. Ухвалою від 06 квітня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 05 червня 2020 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача на його користь 64688 грн матеріальної шкоди, завданої затопленням квартири, 6000 грн моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 11 березня 2020 року його квартиру втретє було затоплено з квартири №26 , що підтверджується актом обстеження квартири №20 від 11 березня 2020 року. Він проввів ремонтні роботи у ванній кімнаті на суму 22800 грн, що підтверджується актом про надання послуг з виконання робіт щодо відновлювального ремонту ванної кімнати за адресою: [ADDRESS] , та рахунком №34/3 від 10.04.2020. Таким чином, внаслідок залиття квартири з квартири відповідача йому завдано майнової шкоди на загальну суму 64688 грн. Оскільки залиття його квартири продовжується систематично, а відповідач ухиляється від проведення ремонтних робіт з усунення виявлених пошкоджень у власній квартирі, він перебуває у емоційно-напруженому стані, постійно хвилюючись за можливе повторне затоплення, а тому вважає справедливим збільшити розмір моральної шкоди до 6000 грн. 22 липня 2020 року представником відповідача - адвокатом Борухом С.В. подано відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає позов необгрунтованим, а заявлений розмір завданої шкоди таким, що не підтверджений належними доказами. Вказав, що перелік робіт, який визначений ТОВ «Дар`я-В» в комерційній пропозиції №1/67-020-2019 від 20.10.2019 року, складений без участі відповідача. Комерційна пропозиція не є доказом завданого розміру збитку, а матеріали справи не містять інформації про те, чи було сплачено позивачем кошти за комерційною пропозицією № 1/67-020-2019 від 20.10.2019 року. Жодного обґрунтованого висновку про те, що всі вище перелічені пошкодження сталися внаслідок залиття квартири [ADDRESS] в позовній заяві відсутні, що фактично позбавляє можливості встановити, чи дійсно такі пошкодження сталися саме внаслідок затоплення квартири. Визначити реальний розмір завданого збитку не є можливим, а тому заявлений розмір позовних вимог в частині завданого збитку є необгрунтованими та не підлягає задоволенню. Також позивач не надав жодних доводів щодо розміру завданої моральної шкоди, а лише вказав загальні обставини, які можуть завдати моральну шкоду. А тому вважає вимоги позивача повністю надуманими та такими, що не підлягають задоволенню. 28 жовтня 2020 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він спросив стягнути з відповідача на його користь 116659,10 грн матеріальної шкоди, завданої затопленням квартири, 1000 грн послуги експерта, 9000 грн моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 18 серпня 2020 року відповідачем знову затоплено його квартиру затоплено з квартири №26 , що підтверджується актом обстеження квартири №20 від 18.08.2020 року, актом огляду пошкодженого майна (дефектною відомістю) від 21.08.2020 року. З метою незалежного визначення завданої матеріальної шкоди він звернувся до експертної установи - ФОП [PERSON] , між ними було укладено договір про проведення оцінки майна №1/12-20 від 12.10.2020 року, вартість послуг експерта склала 1000 грн. Відповідно до висновку про розмір матеріального збитку №1-114/45-1 від 19.10.2020 року розмір матеріального збитку завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою: [ADDRESS] станом на 12 жовтня 2020 року становить 51971,10 грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди завданої відповідачем залиттям квартири склав 51971,10 грн. Оскільки залиття його квартири продовжується систематично, а відповідач ухиляється від проведення ремонтних робіт з усунення виявлених пошкоджень у власній квартирі, він перебуває у емоційно-напруженому стані, постійно хвилюючись за можливе повторне затоплення, а тому вважає справедливим збільшити розмір моральної шкоди до 9000 грн. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2021 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року справу прийнято до провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову, просили у позові відмовити. При цьому вказали, що відповідач [PERSON] визнає факт спричинення позивачу майнової шкоди внаслідок залиття його квартири, проте вважає, що розмір завданих збитків є значно меншим. Також просили врахувати, що [PERSON] є особою похилого віку, отримує малу пенсію, а тому не може відшкодувати спричинену шкоду у визначеному позивачем розмірі. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Позивач [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №96252634. Власником квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище над квартирою позивача, є відповідач [PERSON] , що підтверджується договором дарування квартири від 06 серпня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06.08 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №6735. 12 вересня 2019 року квартиру позивача було затоплено. Згідно з актом обстеження квартири №20 від 12 вересня 2019 року, складеного комісією ОСББ «Біла вежа» в присутності представника власника квартири №20 та орендаря квартири №26 , у ванній кімнаті квартири №20 виявлено калюжі на підлозі, зі стелі капає вода, не працюють лампи освітлення, на стелі навколо ламп освітлення виявлені плями (розводи) жовто-коричневого кольору 25-30 см в діаметрі, не працює електрична розетка. У ванній кімнаті квартири №26 виявлено калюжі на підлозі. Ущільнення душової кабіни має пошкодження, внаслідок чого вода з душу стікає по стінах під піддон душової кабіни та потрапляє у панелі перекриття, а потім у квартиру №20 . Обстеженням квартири №26 , що відбулося 26 вересня 2019 року, членами комісії ОСББ «Біла вежа» було встановлено, що власником самостійно демонтована душова кабіна. Приблизно половина площі елементів фундаменту, на яких була встановлена душова кабіна, виявились вологими внаслідок довготривалої взаємодії з водою. Висновки щодо причин затоплення 12 вересня 2019 року квартири №20 підтвердилися. 04 листопада 2019 року квартиру відповідача знову було затоплено. Відповідно до акту обстеження квартири №20 від 04 листопада 2019 року комісією ОСББ «Біла вежа» було зафіксовано, що у ванній кімнаті квартири №20 виявлено калюжі на підлозі, зі стелі капає вода, не працюють лампи освітлення, на стелі навколо ламп освітлення виявлені плями (розводи) жовто-коричневого кольору 25-30 см в діаметрі. Вода потрапляє у стелю з вище розташованої квартири №26 . 11 березня 2020 року квартиру відповідача було втретє затоплено. Згідно акту обстеження квартири №20 від 11 березня 2020 року, складеного комісією ОСББ «Біла вежа» в присутності представника власника квартири №20 та орендаря квартири №26 , у ванній кімнаті квартири №20 виявлено калюжі на підлозі, зі стелі капає вода, не працюють лампи освітлення, на стелі навколо ламп освітлення виявлені плями (розводи) жовто-коричневого кольору 25-30 см в діаметрі, не працює електрична розетка. У ванній кімнаті квартири №26 виявлено, що ущільнення душової кабіни має пошкодження, внаслідок чого вода з душу стікає по стінах під піддон душової кабіни та потрапляє у панелі перекриття, а потім у квартиру №20 . 18 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до правління ОСББ «Біла вежа» із заявою про те, що в квартирі мокріє стіна кухні біля вікна, а також ним виявлено руйнування цементного шару віконного отвору. Правлінням ОСББ «Біла вежа» було обстежено квартиру [ADDRESS] , у присутності власника, в результаті чого складено акт про обстеження квартири №20 від 18 серпня 2020 року, відповідно до якого виявлено намокання зовнішньої стіни будинку, що є наслідком підіткання води (конденсату) з системи кондиціонування квартири №26 . Наслідками виявленого підтікання стали проникнення води крізь зовнішню стіну до квартири та руйнування цементно-піщаного розчину над вікном кварири №20 . Додатками до акту вказано фотографію зовнішньої стіни будинку, місце підтікання та плама намокання стіни та фотографію віконного отвору, місце руйнування цементно-піщаного розчину над вікном квартири №20 . За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідача підтверджується актами обстеження квартири №20 від 12 вересня 2019 року, 04 листопада 2019 року, 11 березня 2020 року та 18 серпня 2020 року, а також актом обстеження квартири №26 від 26 вересня 2019 року, які є належними і допустимими доказами. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від відшкодування шкоди, завданої позивачу залиттям квартири, суд не вбачає, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що шкоду завдано не з її вини. Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року №45, власник квартири зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приладів та обладнання будинку. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Згідно ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пленум Верховного Суду України і своїй постанові № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. На підтвердження розміру заподіяних збитків позивач подав суду - комерційну пропозицію ТОВ «Дар`я-В»№ 1/67-020-2019 від 20 жовтня 2019 року, згідно з якою на ремонтно-відновлювальні роботи в квартирі необхідні кошти в сумі 42103,64 грн, - акт про надання послуг з виконання робіт щодо відновлювального ремонту ванної кімнати (яка була пошкоджена внаслідок затоплення згідно акту остеження від 02 вересня 2019 року) від 02 лютого 2020 року та рахунок №27/3 від 21 січня 2020 року, відповідно до яких вартість послуг складає 41888 грн, - акт про надання послуг з виконання робіт щодо відновлювального ремонту ванної кімнати (яка була пошкоджена внаслідок затоплення згідно акту остеження від 11 березня 2020 року) від 20 березня 2020 року та рахунок №34/3 від 10 квітня 2020 року, відповідно до яких вартість послуг складає 22800 грн. Також з метою визначення вартості завданого позивачу матеріального збитку, останній звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] , що має сертифікат Фонду державного майна України [NUMBER] від 09 квітня 2019 року. Згідно звіту про незалежну оцінку №1-114/45-1 від 19 жовтня 2020 року та висновку про розмір матеріального збитку №1-114/45-1 від 19 жовтня 2020 року розмір матеріального збитку, завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою [ADDRESS] , станом на 12 жовтня 2020 року становить 51971,10 грн. Відповідно до договору про проведення оцінки майна №1/12-20 від 12 жовтня 2020 року , акту приймання-передачі робіт від 12 жовтня 2020 року, рахунку фактури №000000369/1 від 19 жовтня 2020 року вартість робіт з незалежної оцінки становить 1000 грн. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відтак, звіт про незалежну оцінку №1-114/45-1 від 19 жовтня 2020 року містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань. Доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку та звіту, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, який його складав, сторонами надано не було. Також суд не знайшов обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому приймає його до уваги в якості належного та допустимого доказу при визначенні розміру матеріальної шкоди. При цьому відповідачем не надано жодних доказів на спростування звіту про незалежну оцінку №1-114/45-1 від 19 жовтня 202 року. Разом з тим, суд не приймає до уваги подані позивачем комерційну пропозицію ТОВ «Дар`я-В»№ 1/67-020-2019 від 20 жовтня 2019 року, акт про надання послуг з виконання робіт щодо відновлювального ремонту ванної кімнати від 02 лютого 2020 року та рахунок №27/3 від 21 січня 2020 року, а також акт про надання послуг з виконання робіт щодо відновлювального ремонту ванної кімнати від 20 березня 2020 року та рахунок №34/3 від 10 квітня 2020 року, оскільки з указаних доказів неможливо встановити реальну вартість втраченого майна та/або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого майна позивача внаслідок залиття його квартири. Таким чином, встановивши, що позивач частково довів розмір завданої шкоди, а також протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода - у розмірі 51971,10 грн підлягає відшкодуванню відповідачем. При цьому суд враховую, що відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз не заявляла та не надала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. За таких обставин з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] 51971,10 грн матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, а також 1000 грн вартості робіт з незалежної оцінки, що разом становить 52971,10 грн. У задоволенні позову в частині стягнення з відповідача майнової шкоди у сумі 64688 грн (41888 грн. - згідно акту про надання послуг з виконання робіт щодо відновлювального ремонту ванної кімнати від 02 лютого 2020 року та рахунку №27/3 від 21 січня 2020 року; 22800 грн - згідно акту про надання послуг з виконання робіт щодо відновлювального ремонту ванної кімнати від 20 березня 2020 року та рахунку №34/3 від 10 квітня 2020 року) необхідно відмовити. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у сумі 9000 грн, то слід зазначити наступне. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень статей 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Суд вважає, що в результаті затоплення квартири позивачу спричинені певні незручності, порушення усталеного ритму життя, що потягло за собою необхідність докладання додаткових зусиль на організацію свого життя, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 грн. На підставі ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 544,63 грн в рахунок відшкодування сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: partial