Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

У вересні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач за змістом заявленого позову посилається на наступні обставини. 12.06.2019 на перехресті вул. Заслонова та вул. Санаторна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Мерседес» (LT) KSN 570, під керуванням [PERSON] та автомобіля «КІА» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2019 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАПУ. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту) власником автомобіля «КІА» державний номер [NUMBER] є позивач. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес» (LT) KSN 570 була застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ/0008565780 ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Відповідно до Звіту № 0148-VV «Про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу» від 05.08.2019 встановлено вартість матеріального збитку в розмірі 329 665,01 грн. Зважаючи на те, що відповідачі відмовляються відшкодувати розмір заподіяної шкоди, позивач просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 100000 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 229665,01 грн., витрати пов`язані із залученням спеціаліста, витрати на правничу допомогу та судові витрати. Ухвалою суду від 07.10.2020 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.02.2020 представником позивача надано суду Висновок експерта № 275 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 30.01.2020, відповідно до якого вартість збитку, завданого власнику автомобіля «КІА» державний номер [NUMBER] становить 353312,38 грн. на дату ДТП. Ухвалою суду від 25.02.2020 провадження по справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - закрито в звязку з виплатою позивачу страхового відшкодування. 07.04.2020 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву у якому відповідач просить відмовити в задоволення позову з наступних підстав. Звертаючись до суду з заявленим позовом представник позивача не надав доказів на підписання позовної заяви. Відповідач вказує, що Висновок експерта суду було надано в порушення вимог ст. 83 ЦПК України, а відтак даний доказ є неналежним. Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження понесених витрат відповідачем, відтак стягнення даних витрат є безпідставним. 07.05.2020 суду надано відповідь на відзив в якому представник відповідача підтримує заявлений позов та просить врахувати надані докази. 31.08.2020 представник позивача надав суду заяву про уточнення позовних вимог в якій, з врахуванням експертного висновку, просив стягнути з відповідача збитки, завдані дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 235312,38 грн., витрати пов`язані із залученням спеціалістів у розмірі 9200 грн., витрати за послуги евакуації автомобіля 930 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15300 грн., судовий збір в розмірі 2353,12 грн. Судом оголошувалась перерва за клопотанням сторін для мирного врегулювання. Ухвалою суду від 08.10.2020 без видалення до нарадчої кімнати, з занесенням до протоколу судового засідання, судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про перехід розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження, враховуючи вимоги ст. 274 ЦПК України. Ухвалою суду від 08.10.2020 без видалення до нарадчої кімнати, з занесенням до протоколу судового засідання, судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення експертизи, оскільки відсутні сукупні умови, передбачені ст. 103 ЦПК України. В тому числі під час розгляду справи суд роз`яснив сторонам, що вони не позбавлені права надавати суду докази, в тому числі експертний висновок, який може бути складено на вимогу одного із учасників провадження. Враховуючи наявність експертного висновку, наданого позивачем, в якому експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384,385 КК України та необґрунтованості клопотання представника відповідача про призначення експертизи, суд відмовив у задоволенні заявленого клопотання. В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлений позов, з викладених підстав. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Враховуючи попереднє погодження дати судового засідання судом з представниками сторін, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, зважаючи на принцип достатності доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, 12.06.2019 на перехресті вул. Заслонова та вул. Санаторна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Мерседес» (LT) KSN 570, під керуванням [PERSON] та автомобіля «КІА» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2019 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАПУ. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту) власником автомобіля «КІА» державний номер [NUMBER] є позивач. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес» (LT) KSN 570 була застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ/0008565780 ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». 20.02.2020 ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 90000 грн., відтак ухвалою суду від 25.02.2020 провадження за позовом позивача в частині позовних вимог до страхової компанії закрито. Відповідно до Висновку експерта № 275 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 30.01.2020 вартість збитку, завданого власнику автомобіля «КІА» державний номер [NUMBER] становить 353312,38 грн. на дату ДТП. Суд вважає важливими заперечення відповідача щодо невизнання обставин заявлених позовних вимог, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного. Відповідно до ст. 102 Цивільного процесуального кодексу України Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Відповідно до ст. 106 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Відповідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Беручи до уваги ту обставину, до експерт [PERSON] у Висновку від 30.01.2020 № 275 попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, суд бере до уваги даний доказ, як такий, що узгоджується з положеннями ст.ст. 77,78,79 ЦПК України та покладає його в основу визначення матеріальних збитків, які підлягають стягненню з відповідача. Врахувавши вимоги чинного законодавства та результати автотоварознавчої експертизи від від 30.01.2020 № 275, проведеної згідно вимог чинного законодавства щодо обізнаності експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, суд дійшов висновку, що Позивач зазнав матеріальних збитків в сумі 235312,38 грн. Разом з тим, підлягають стягненню з відповідача витрати пов`язані із залученням спеціалістів у розмірі 9200, витрати за послуги евакуації автомобіля 930 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15300 грн., судовий збір в розмірі 2353,12 грн., оскільки дані витрати понесені позивачем з метою визначення розміру матеріального збитку та захисту прав при зверненні до суду з заявленим позовом. Крім того, позивачем надано оригінали доказів, що підтверджують понесення ним заявлених витрат. Відповідно до ч.1. ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідно до ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Щодо позовних вимог у цілому суд, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved