Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У грудні 2016 року, позивач - Кредитна спілка «Хортиця» звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 18-16 від 21.04.2016 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит в сумі 15\~000 гривень 00 копійок (відповідно до п. 1.1. даного кредитного договору), що підтверджується видатковим касовим ордером № 36 від 21.04.2016 року, за умови сплати за користування кредитом процентів в розмірі 96% річних, а з 30 дня прострочки розмір процентів за користування кредитом становить 120% річних, при цьому у разі порушення строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п. 5.1.5., 8.6. цього договору розмір процентів зростає до 275 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 21.10.2017 року (відповідно до п. 1.2. даного договору кредиту). Даний кредит був виданий під договір поруки від 21.05.2016 року, згідно умов якого відповідач [PERSON] зобовязався відповідати за зобовязаннями відповідача [PERSON] по кредитному договору № 18-16 від 21.04.2016 року перед кредитною спілкою „Хортиця в повному обсязі даних ним зобовязань по поверненню кредиту, сплати відсотків, пені та нести солідарну відповідальність. На протязі строку дії договору кредиту відповідач [PERSON] постійно порушував умови договору, кредит та проценти за користування кредитом сплачував не в строк і не повністю. Оскільки відповідачі допустили однобічну відмову від виконання зобов'язань, чим істотно порушили умови кредитної угоди та договору поруки, то станом на 08.12.2016 заборгованість відповідачів по кредитному договору № 18-16 від 21.04.2016 року в загальному розмірі становить 46\~986 гривень 55 копійок. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 46 986 гривень 55 копійок та, крім того, судовий збір в розмірі 1 378 гривень 00 копійок. У судове засідання представник позивача не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судовому засіданні відповідачі не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Заяв з проханням розглядати справу без їх участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 21.04.2016 року між кредитною спілкою «Хортиця» та [PERSON], який є членом кредитної спілки «Хортиця» було укладено договір кредиту № 18-16, відповідно до п. 1.1. якого [PERSON] отримав від кредитної спілки «Хортиця» кредит у розмірі 15000 гривень 00 копійок, що підтверджується видатковим касовим ордером № 36 від 21.04.2016 року, що доданий до матеріалів справи (а.с.15), на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання та забезпеченості, а позичальник зобовязується повернути кредит кредитодавцю та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, в порядку та строки користування кредитом з 21.04.2016 року по 21.10.2017 року (відповідно до п. 1.1., 1.2. даного кредитного договору). Відповідно до п. 1.4. вищезазначеного договору кредиту сторони домовилися, що розмір процентів за користування кредитом становить 96% річних, а у разі прострочення позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків або п. 8.6. цього договору, з 30 дня прострочки розмір процентів за користування кредитом становить 120% річних (відповідно до п. 1.5. договору). У відповідності до п. 8.6. кредитного договору № 18-16 від 21.04.2016 року у разі розірвання договору позичальник зобовязаний повернути всю суму кредиту в день підписання додаткового договору про розірвання цього договору або в день набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору та сплатити проценти за весь строк фактичного користування кредитом до моменту його повернення. Згідно п. 5.1.5. даного договору кредиту впродовж 30 днів з моменту отримання вимоги позичальник зобовязаний достроково повернути всю суму кредиту та сплатити проценти за весь строк фактичного користування кредитом до моменту його повернення. На виконання вищезазначеного пункту кредитного договору Кредитною спілкою «Хортиця» на імя [PERSON] було направлена вимога № 12/7/16 від 12.07.2016 року про усунення порушень договору кредиту № 18-16 від 21.04.2016 року у строк до 15.08.2016 року. За порушення позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п. п. 5.1.5., 8.6. цього договору позичальник згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує кредитодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 275 % річних від простроченої суми (відповідно до п. 6.3. даного договору). В забезпечення виконання умов договору кредиту № 18-16 від 21.04.2016 року, між кредитною спілкою «Хортиця» та [PERSON] було укладено договір поруки від 21.04.2016 року, відповідно до умов якого [PERSON] взяв на себе зобовязання нести солідарну відповідальність з [PERSON] за грошовими зобовязаннями по кредитному договору № 18-16 від 21.04.2016 року перед кредитною спілкою «Хортиця» в повному обсязі солідарно з боржником. На протязі строку дії договору кредиту відповідач [PERSON] постійно порушував умови договору, кредит та проценти за користування кредитом сплачував не в строк і не повністю. Оскільки відповідачі допустили однобічну відмову від виконання зобов'язань, чим істотно порушили умови кредитної угоди та договору поруки, то станом на 08.12.2016 року заборгованість відповідачів по кредитному договору № 18-16 від 21.04.2016 року в загальному розмірі становить 46\~986 гривень 55 копійок. На вимоги про виконання зобовязань боржники не реагують, кредит та проценти за користування кредитом не повертають, чим спричиняють кредитній спілці збитки. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а ст.. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обовязки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідачі неналежним чином виконували свої зобовязання, внаслідок чого склалася заборгованість в розмірі 46\~986 гривень 55 копійок, сума якої підтверджена розрахунком, що доданий до матеріалів справи. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойка є грошова сума, яку божник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 543 ЦК України кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором які солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В порушення вимог закону, [PERSON], [PERSON] в односторонньому порядку відмовилися від виконання договірних зобовязань, в установленні строки заборговані суми не сплатили, чим спричинили банку збитки. Таким чином, заборгованість [PERSON], [PERSON] за кредитним договором № 18-16 від 21.04.2016 року станом на 08.12.2016 року в загальному розмірі складає 46\~986 гривень 55 копійок, з них: сума залишку по кредиту 15\~000 гривень 00 копійок; проценти за користування кредитом за період з 21.04.2016 року по 08.12.2016 року 10\~386 гривень 98 копійок; проценти згідно п. 6.3. даного договору кредиту 20\~686 гривень 72 копійки; інфляційні витрати 912 гривень 85 копійок. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі кредитна спілка «Хортиця» сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 1\~378 гривень 00 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по справі. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви кредитної спілки «Хортиця» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 18-16 від 21.04.2016 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved