Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Зазначав, що у період з лютого 2001 року по квітень 2003 року вони проживали разом без реєстрації шлюбу, а після 2003 року періодично зустрічались та мали статеві зносини. В березні 2006 року відповідач народила сина [PERSON] і він хибно вважаючи себе батьком дитини, написав відповідну заяву до РАГСу, на підставі чого його записано батьком дитини. Однак позивач через поведінку відповідача, ставлення до нього, має сумніви щодо біологічного походження дитини. Посилаючись на те, що [PERSON] добровільно провести експертизу не погоджується, [PERSON] просив позов задовольнити та виключити відомості про нього з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, пояснила, що позивач та відповідач до 2003 року проживали разом, а після вказаного часу періодично підтримували стосунки. За 9 місяців до народження дитини відповідач проживала з іншим хлопцем, однак позивач за повідомленням відповідача був певен, що є батьком дитини і подав відповідну заяву до РАГСу. [PERSON] постійно сумнівався у своєму батьківстві. [PERSON] на проведення експертизи не погоджується, дитина зовні на позивача не схожа, ніколи не називала його батьком, вважаючи його другом мами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяв, клопотань суду не подала. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON], батьком якого було записано [PERSON], який написав до РАГСу відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Як роз'яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла того, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02 квітня 2014 року у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу, з метою визначення наявності чи відсутності кровного споріднення між [PERSON] та дитиною [PERSON], [INFO]. Як видно з матеріалів справи відповідач ухиляється від її проведення, крім того, в поданому суду в лютому 2014 року зверненні категорично заперечила щодо проведення генетичної експертизи. Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у праві ,від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, а бо відмовити у його визнані. Враховуючи встановлені в ході розгляду обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved