Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

у грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СТ «Іллічівське» про стягнення страхового відшкодування та судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 02.07.2016 року на перехресті вулиць Малевича - Лабораторної у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та його автомобіля [NUMBER]. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo FSO» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] була застрахована ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АІ/8995064 від 09.11.2015 року, тому за пропозицією [PERSON], який погодився щодо обставин скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди і визнав свою вину у вчиненому повністю, ними було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) без участі працівників поліції. 04.07.2016 року ним було повідомлено страхову компанію про ДТП та 26.07.2016 року подано заяву про виплату страхового відшкодування. Однак, ПрАТ «СТ «Іллічівське» не здійснив виплату страхового відшкодування та не прийняв вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. В зв'язку з порушенням відповідачем строків виплати страхового відшкодування просив стягнути на його користь не лише суму страхового відшкодування в розмірі 7 829,33 грн., а й 1 000,00 грн. - франшизи, пеню за період з 26.10.2016 року по 12.12.2017 року в розмірі 2 318,28 грн., та на підставі положень ст. 625 ЦК України 3% річних від суми боргу в розмірі 262,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 373,99 грн. Ухвалою суду від 19.12.2017 року відкрито провадження у справі (а.с. 39). Ухвалою від 12.11.2018 року справу прийнято до провадження суддею Хоменко В.С. з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 54-55). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER] (а.с. 9). Судом встановлено, що 02.07.2016 року на перехресті вулиць Малевича - Лабораторної у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER]. На місці події сторонами було оформлено документи про обставини дорожньо-транспортної пригоди без участі працівників поліції, де [PERSON] зазначив про повне визнання своєї вини у здійсненні зіткнення із задньою частиною іншого транспортного засобу під час руху в одному й тому ж напрямку та по одній і тій же смузі (а.с. 8). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. На момент дорожньо-транспортної пригоди власником автомобіля [NUMBER] - [PERSON] було застраховано його цивільно-правову відповідальність згідно із полісом АІ/8995064 від 09.11.2015 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданим ПрАТ «СТ «Іллічівське», зі строком дії з 10.11.2015 року до 09.11.2016 року включно та з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. (а.с. 10). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 04.07.2016 року [PERSON] було повідомлено страхову компанію про ДТП та 26.07.2016 року подано заяву про виплату страхового відшкодування (а. с. 12-14). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно звіту № 612 від 14.07.2016 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], становить 7 829,33 з ПДВ (а.с. 16-26). Відповідно до страхового акту № ЦО-69152-АІ-0008995064-01 від 12.08.2016 року про виплату страхового відшкодування та розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «СТ «Іллічівське», визнавши подію. що мала місце 02.07.2016 року на перехресті вулиць Малевича - Лабораторної у м. Києві, страховим випадком, прийняло рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 5 524,44 грн. (а.с. 27, 28). Станом на день звернення до суду вказана сума позивачу не виплачена, докази на підтвердження виконання обов'язку, передбаченого Законом, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в матеріалах справи відсутні (а.с. 15). Звернувшись до суду, позивач просив стягнути на його користь у відшкодування завданої йому збитків саме 7 829,33 з ПДВ, які визначені звітом № 612 від 14.07.2016 року. Згідно абз. 2 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Проте, суд вважає такі вимоги помилковими з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів того на спростування того, що [PERSON] не є платником ПДВ, транспортний засіб «Hyundai Accent» д.н.з. [NUMBER] не відремонтував та не сплатив вартість ПДВ юридичний особі, при зверненні до страхової компанії із заявою про виплату просив перерахувати кошти на його особистий рахунок, а тому в частині розміру ПДВ, що стягує позивач, позов задоволенню не підлягає. До стягнення, на думку суду, підлягає сума у розмірі, визначеному страховою компанією, а саме: 7 829,33 грн. - 1 304,97 грн. (ПДВ) - 1 000,00 грн. (франшиза) = 5 524,44 грн. Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст. 35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки страхова компанія не виконала у належний строк та в належному розмірі своїх зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування. Звертаючись до суду позивач просить стягнути пеню за період з 26.10.2016 року по 12.12.2017 року в розмірі 2 318,28 грн. Разом з тим, враховуючи суму відшкодування, котра підлягає стягненню на користь позивача з урахуванням її обґрунтованості, становить 5 524,44 грн., суд, не ставлячи під сумнів правомірність вимоги щодо стягнення пені та порядок її розрахунку, надходить до висновку про те, що до стягнення підлягає пеня в сумі 1 656,91 грн.: Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду. Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ПрАТ «СТ «Іллічівське» та власником автомобіля [NUMBER] на користь третіх осіб. В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року в справі № 6-927цс16. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума 3% річних за період з 26.10.2017 року по 12.12.2017 року становить 262,00 грн., інфляційні збитки за аналогічний період - 1 373,99 грн. Проте, з урахуванням суми відшкодування у розмірі 5 524,44 грн., останні становитимуть: 3% річних за період з 26.10.2017 року по 12.12.2017 року - 187,00 грн., інфляційні збитки за аналогічний період - 1 040,56 грн. Оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження, є доведеними, однак, в зв'язку з наведеним вище підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial