Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Високе Бериславського району Херсонської області помер її дід - [PERSON] . [INFO] в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області померла її баба - [PERSON] . Після смерті діда та баби відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] залишила заповіт на ім`я свого сина [PERSON] . Спадкоємицею першої черги за законом була її мати - [PERSON] , яка померла [INFO] . Також мають право на успадкування за законом материні брати: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які написали відмову від прийняття спадщини після смерті матері та батька. 15.08.2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею було пропущено строк для прийняття спадщини. На час відкриття спадщини вона проживала постійно із спадкодавицею, та саме з цієї причини не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки фактично прийняла спадщину, таким чином вважала, що нею не пропущений шестимісячний строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з чим просить суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Новолексіївка, Генічеського району Херсонської області. Ухвалою суду від 09.09.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням учасників справи. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволені позову наполягав з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, заявою від 19.09.2019 року просив розглянути справу за відсутності їх представника, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За нормою ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Так, за змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ст. 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 26.05.1995 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 44 роки (а.с. 13). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 73 років (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 84 роки (а.с. 8). Згідно Державного акту Серія ЯБ №495775 [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Високівської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с. 14). Згідно Державного акту Серія ЯА №696194 [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Високівської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с. 15). Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до заповіту посвідченого та зареєстрованого секретарем виконавчого комітету Високівської сільської ради Бериславського району Херсонської області С.В. Косаревською за №49 від 09.10.2010 року, [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 2,00 га, що належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Високівської сільської ради [PERSON] (а.с.19). Згідно заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що вони усвідомлюючи значення своїх дій та мають можливість керувати ними, за своєю справжньою волею відмовляються від прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] та смерті батька - [PERSON] (а.с. 22-27). Згідно довідок виданих Високівською сільською радою Бериславського району Херсонської області вбачається, що спадщина після смерті [PERSON] та [PERSON] не приймалися (а.с. 16). Згідно довідки, яка видана Високівською сільською радою Бериславського району Херсонської області вбачається, що [PERSON] по день смерті проживав в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] (а.с. 18). Згідно довідки, яка видана Високівською сільською радою Бериславського району Херсонської області вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS] разом з внучкою [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.5 ч. 2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Згідно листа приватного нотаріуса Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Симутенко Т.Г. № 318/01-16 від 15.08.2019 року, відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропущенням встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] та рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 7). З огляду на ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що у встановлений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки спадкоємець на момент смерті баби проживала разом з нею, що підтверджується довідкою (а.с. 17), спадщину позивач фактично прийняла, а також подальші дії позивача свідчать про те, що позивач не втрачала інтерес до спадкового майна і бажала реалізувати своє право на його прийняття. Враховуючи все вищевикладене, виходячи з сукупності усіх обставин, що виникли у справі, а саме, що спадкова справа не заводилася за відсутності заяв від інших спадкоємців, заяву про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд вважає за доцільним визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved