Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 02 липня 2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 25 395,83 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 02 липня 2015 року. Банк зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з чим [PERSON] станом на 27 жовтня 2015 року має заборгованість за кредитом 1 938,02 дол. США (що за курсом НБУ становить 44 392,08 грн.), заборгованості по процентам за користування кредиту - 23,55дол. США (що за курсом НБУ становить 539,43 грн.). У якості забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 44 931,51 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав. У судове засідання відповідач [PERSON], третя особа [PERSON] не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Причини неявки суду не повідомили. [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та просила врахувати, що заборгованість по договору погашена основним боржником [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 02 липня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №490080700. У п.2 договору визначено, що банк надає позичальникові кредитні кошти в розмірі 25 395,83 дол. США. Кредит надавався на купівлю транспортного засобу, з кінцевим терміном повернення 02 липня 2015 року. У п. 2.2 договору вказано, що за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів в розмірі 17,25%. П.3 договору передбачено, що позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші, передбачені договором платежі та виконувати інші обов'язки, що передбачені договором. Повернення кредиту (його частини) та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником в порядку та на умовах, що визначені у додатку №1 до цього договору, який є невід'ємною частиною. 23 грудня 2009 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору №490080700 від 02 липня 2008 року. При цьому сторони змінили п.п.2.8, 9.1 кредитного договору та додаток №1 до кредитного договору. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За умовами кредитного договору [PERSON] мав вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором строк. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню. П.9.8. договору встановлено, що передбачена договором пеня розраховується від суми та у валюті простроченого зобов'язання та сплачується у гривнях, виходячи з офіційного курсу гривні до валюти кредиту, встановленого НБУ на день відповідного платежу по сплаті пені. У п.6.1 кредитного договору вказано, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту у разі істотного порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Згідно розділу №1 п.2.3 датою остаточного повернення кредиту є 02 липня 2015 року. З поданого суду розрахунку вбачається, що станом на 27 жовтня 2015 року остаточно заборгованість не погашена [PERSON] 18 листопада 2015 року [PERSON] та [PERSON] направлено вимогу про погашення заборгованості. 23 грудня 2009 року між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено договір поруки №№490080700-П. Відповідно до умов даного договору [PERSON], як поручитель, поручається за виконання боржником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому: обов'язок повертати банку кредит рівними частинами, у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 02 липня 2015 року; обов'язок щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до договору; обов'язок у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати пред'явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов'язки, що виникають із основного договору; обов'язок сплатити банку неустойку (штраф, пеня) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за основним договором. У ст.. 3 договору поруки вказано, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків як солідарні боржники. Договір поруки підписаний одночасно з внесенням змін до кредитного договору. За ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З довідки ПАТ «Альфа-Банк» №59665 від 19 липня 2016 року встановлено, що позичальник [PERSON] заборгованості за кредитним договором №490080700 від 02 липня 2008 року немає. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року за заявою відповідача було витребувано новий розрахунок заборгованості по даному кредитному договору. Ухвалу суду позивач отримав 01 грудня 2016 року, що підтверджено зворотнім повідомленням, але нового розрахунку суду не подав. Враховуючи, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів наявності заборгованості [PERSON] по кредитному договору на час розгляду справи, тобто на 15 грудня 2016 року, та не спростував поданих відповідачем доказів щодо відсутності такої заборгованості, тому в задоволенні позову про стягнення заборгованості з поручителя суд відмовляє. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed