Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи тим, що 7 червня 2019року на його припаркований по пров. Виноградному 6 у м. Києві автомобіль «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , упало дерево,внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Оскільки відповідач не виконав належним чином покладених на нього обов`язків,передбачених «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій « внаслідок чого сталося падіння дерева на автомобіль позивача, то звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідачів 36 348,98 грн. завданої майнової шкоди , а саме вартість відновлювального ремонту автомобіля .У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача 1 надав відзив, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що позивачем не доведено, яке саме протиправне діяння вчинив відповідач , що стало наслідком падіння дерева на його автомобіль. Причиною зламу та падіння дерева каштану кінського стали погодні умови у вигляді гроз і дощів , що призвели до перенасичення вологою крихкої деревини дерева. Представник відповідача КМДА відзив не надав. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 23.09.2019р. відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 7 червня 2019 року позивач виявив, що на його припаркований по пров. Виноградному 6 у м. Києві автомобіль «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , упало дерево,внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. За змістом положень ч.3 ст.386 ЦК, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фіз- або юрособи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень стст.11 та 1166 ЦК дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, установлена презумпція вини заподіювача шкоди, саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини. Відповідно до п. 9.1.12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10 квітня 2006 року дерево визнається аварійним, якщо воно несе загрозу життю пішоходів, транспортних засобів, знаходиться у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, ураганів, інших стихійних явищ, має гнилу серцевину стовбура. Згідно з пп. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до відання виконавчого комітету міської ради належать власні повноваження організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Відповідно до пп. 1, 2 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів та здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях є елементами (частинами) об`єктів благоустрою (п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території. Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Відповідно до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за № 105 від 10 квітня 2006 року (далі Правил) балансоутримувач - спеціально уповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Розділ 9 вказаних Правил передбачає, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає, зокрема, догляд за ними, а також видалення окремих дерев; видалення аварійних дерев. Згідно з п.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів. Догляд за об`єктами благоустрою зеленого господарства, зокрема, включає проведення щорічних обстежень під час яких потрібно виявляти аварійні дерева, тобто дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (розділ 9 Правил). З метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють загальні, часткові та позачергові огляди. Періодичність часткових оглядів визначає балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельних ділянок, на яких ростуть зелені насадження (розділ 12 Правил). Вказана адреса падіння дерева пров.Виноградний 11 входить до складу об`єкту благоустрою-дільниця Парк пам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення «Міський сад» , балансоутримувачем є Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва Відповідно до ч. З ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Твердження відповідача, що причиною зламу та падіння дерева по пров .Виноградному в м.Києві , стали погодні умови у вигляді гроз і дощів, що призвели до перенасичення вологою крихкої деревини дерева не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Не надано належних та допустимих доказів , а лист Українського гідрометеорологічного центру від 25.10.2019р. , що 5,6 червня 2019р. був помірний дощ не дає підстав прийти до висновку про перенасичення вологою деревини. Аналізуючи зібрані докази суд приходить до висновку щодо наявності вини Відповідача-1 у заподіянні позивачу шкоди, оскільки враховано положення ст.1166 ЦК, які встановлюють презумпцію вини заподіювача шкоди, яку повинен спростовувати саме відповідач. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до звіту про дослідження із визначення вартості матеріального збитку № 520/09-19 від 12.09.2019р.вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 36 348,98 грн. Посилання відповідача на те , що позивачем завищено розмір матеріального збитку суд вважає необгрунтованим, оскільки відповідач лише припускав, що розмір збитку є значно меншим , але відповідних доказів на підтвердження не надав та доводи позивача нічим не спростував, з клопотанням щодо призначення у справі судової авто товарознавчої експертизи не звертався. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні , що з вини відповідача Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва спричинена шкода , тому позов підлягає задоволенню , з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 36 348,98 грн. Відповідно до ст. 141ЦПК України з відповідача 1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір не сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 768грн.40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved