Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 15307» (далі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди завданої злочином, просив стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 2400 грн., на відшкодування моральної шкоди 30000 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 березня 2013 року, як пасажиру автобуса відповідача під час руху по маршруту з м. Світловодська до м. Кременчука, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася на залізничному переїзді з вини водія відповідача, йому завдано легкі тілесні ушкодження, та пошкоджено його пуховик фірми «Columbia» вартістю 2400 грн., чим заподіяна моральна та матеріальна шкода. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позові, просили їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «АТП-15307» не заперечував факту, що з вини водія відповідача сталася ДТП в результаті якої позивач отримав легкі тілесні ушкодження, проте в задоволенні позовних вимог просив відмовити, як у недоведених. Зазначив, що у справі відсутні будь-які докази які б доводили, що під час ДТП була пошкоджений пуховик позивача. Крім цього пояснив, що позивач не довів обґрунтованість розміру компенсації в сумі 30000 грн. за завдану йому моральну шкоду. Просив суд врахувати, що діяння водія [PERSON], внаслідок яких сталася ДТП, є необережними, та по відношенню до позивача [PERSON] не вчинював злочину, при цьому, позивач вже отримав від страхової компанії страхове відшкодування в розмірі 4284 грн. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», та треті особи - [PERSON], [PERSON] про розгляд справи повідомлені належним чином, в судове засідання повторно не з'явилися, заперечень не надали, тому суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Так, в судовому засіданні встановлено, що 09 березня 2013 року водій ТОВ «АТП-15307» [PERSON], керуючи пасажирським мікроавтобусом «Мерседес-бенц», грубо порушив Правила дорожнього руху під час руху через нерегульований залізничний переїзд та допустив зіткнення з тепловозом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди троє пасажирів автобуса загинуло, а пасажир [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження, котрі спричинили короткочасний розлад здоров'я. Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2014 року водія ТОВ «АТП-15307» [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного необережного злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та призначено покарання на 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Згідно висновку експерта №79 від 22 березня 2013 року у [PERSON] в зв'язку з травмою від 09 березня 2013 року виявлено тілесні ушкодження: «рана лоба справа, кровоподтек, припухлість м'яких тканей лівого голеностопного сустава з його після травматичним синдромом, які могли виникнути в результаті дій тупих твердих предметів, якими б могли бути частини внутрішньої компоновки салону автомобіля, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких, які спричинили за собою короткостроковий розлад здоров'я (більше 6 днів, але менше 21 дня). Згідно тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб автобус «Мерседес-бенц», реєстраційний номер [NUMBER], належить ТОВ «АТП-15307». Згідно наказу ТОВ «АТП-15307» №145/к від 05 жовтня 2012 року [PERSON] прийнято водієм по строковому трудовому договору із стажуванням на вказаному автобусі. Фактично між сторонами виник спір щодо відшкодування моральної та майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія відповідача. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», - шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Факт отримання позивачем тілесних ушкоджень в результаті ДТП, винуватцем якої є водій відповідача, перенесені страждання у результаті отриманих травм є безспірним і не може спростовуватися відсутністю вимог позивача до відповідача під час розгляду кримінальної справи. Позивач внаслідок ДТП отримав травму голови та ноги, йому надавалася медична допомога в лікарні, він проходив лікування. Суд враховує пояснення представника відповідача про відшкодування страховою компанією позивачу страхового випадку в розмірі 4284 грн., що не звільняє відповідача від обов'язку відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок спричинення тілесних ушкоджень позивачу в ДТП. Визначаючи розмір суми компенсації завданої моральної шкоди суд враховує обставини за яких була завдана така шкода, ступінь моральних страждань позивача, порушення його нормальних життєвих зв'язків, та беручи до уваги тривалість часу який минув після ДТП до звернення позивачем з позовом, виходячи з засад розумності і справедливості, в рахунок відшкодування моральної шкоди на думку суду з відповідача слід стягнути 5000 грн. Вирішуючи вимоги щодо відшкодування майнової шкоди суд виходить з такого. Статтею 60 ЦПК України покладено обов'язок на кожну сторону доводити належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Суд враховує пояснення позивача про те, що після ДТП його пуховик був пошкоджений внаслідок потрапляння крові і він у 2013 році його викинув. Заявляючи позовні вимоги щодо відшкодування вартості пошкодженого пуховика фірми «Columbia» в розмірі 2400 грн., позивач не довів належними та допустимими доказами про пошкодження його пуховика до непридатного стану, не довів його вартість до ДТП, отже, не довів розміру завданої йому майнової шкоди, а тому в задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial