Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

У грудні 2020 року ТОВ «Новобудова» звернулось до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по утриманню паркінгу. Відповідно до Рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 198/0/5-06 від 24 жовтня 2006 року та Авізо № 2 від 01 жовтня 2010 року підземний паркінг по [ADDRESS] був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] є власником машиномісця [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності від 27 липня 2007 року. Відповідач не здійснював системну оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим, в останнього виникла заборгованість, сума якої за період з 01 вересня 2019 року по 01 грудня 2020 року становить 10 109, 26 грн, що складається: сума основного боргу - 9 661, 07 грн, 3 процентів річних від простроченої суми - 190, 51 грн, інфляційні втрати - 257, 68 грн. Ухвалою судді від 07 грудня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником машиномісця [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності від 27 липня 2007 року. Позивач надає житлово-комунальні послуги у житлових і нежитлових приміщеннях у будинку [ADDRESS] . Згідно з розрахунком позивача, відповідач не сплачує за надані йому житлово-комунальні послуги з обслуговування паркінгу, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, що становить 10 109, 26 грн, та складається: сума основного боргу - 9 661, 07 грн, 3 процентів річних від простроченої суми - 190, 51 грн, інфляційні втрати - 257, 68 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (редакція від 02.04.2020 року) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до пункту 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (редакція від 02.04.2020 року) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до частини першої ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини першої ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує (частина четверта цієї статі). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, згідно з частиною першою ст. 322 Цивільного кодексу України. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за послуги по утриманню паркінгу в сумі 10 109, 26 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2 102, 00 грн. підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved