Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі ним у вихованні та вільного спілкування з сином [PERSON], [INFO], який проживає окремо від батька з матір'ю [PERSON] (а.с. 1-2). В обґрунтуванні позовних вимог [PERSON] посилається, що перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], рішенням суду від 17 січня 2014 року шлюб розірвано, сім'я розпалась, син залишився проживати з відповідачкою, за рішенням суду від 25.12.2013 року він сплачує аліменти на утримання сина. З причин поведінки відповідачки, яка перешкоджала йому бачитися та спілкуватися з сином, він змушений був звернутися з заявою до служби у справах дітей виконавчого комітету Ізюмської міської ради про участь у вихованні та встановлення порядку його побачень з малолітнім сином. За рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 12.02.2014 року № 0059 встановлений порядок побачень між ним та його малолітнім сином щонеділі з 10-00 години до 16-00 годин, за попередньою домовленістю з матір'ю, зі збереженням звичного для дитини режиму дня, з урахуванням стану його здоров'я, місце зустрічей визначено за місцем проживання батька. Але відповідачка перешкоджає йому спілкуватися із сином та приймати участь у його вихованні та чинить в цьому перепони. Такі обставини змусили його звернутися до суду з позовом. Позивач підтримав позовні вимоги і просить суд зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, встановити дні, за якими він буде забирати дитину до себе додому, а саме: - кожної суботи з 14-00 години до 19-00 годин, - кожної неділі з 09-00 години до 19-00 годин. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення на позов (а.с. 18-20), посилаючись, що вона дійсно перебувала з позивачем у зареєстрованому шлюбі з 2011 року по 2014 рік, від якого мають сина [PERSON], [INFO], з позивачем разом не проживають, син залишився мешкати з нею, а позивач проживає окремо, позивач сплачує аліменти на утримання сина. Вона не перешкоджала позивачу як батькові дитини їх спілкуванні з сином, син сумує за батьком, але заперечувала у тому, щоб малолітній син залишався у позивача за станом здоров'я коли хворіє. Вказала, що на засіданні виконавчого комітету Ізюмської міської ради для вирішення цього питання вона надавала пояснення, які були взяті до уваги та було прийнято рішення від 12.02.2014 року, яким вказується час зустрічей сина із батьком і просить суд зобов'язати відповідача виконувати прийняте вказане рішення органу опіки і піклування до виконання. Крім цього, вказала, що малолітній син із 22.08.2014 року ходить до дошкільного закладу, син хворіє та потребує постійного її догляду, що потребує врахуванню при вирішенні спору. Просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. Ухвалою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.11.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області (а.с. 25-26). Представник третьої особи Мойсеєнко В.А. підтримав відповідачку, підтвердив, що позивач звертався до комісії з захисту прав дитини при виконкому, обоє батьків з'явилися на засідання комісії та давали пояснення. Підтримує рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 12.02.2014 року №0059, яке було прийнято на підставі матеріалів розгляду комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 06.02.2014 року Протокол № 1, та встановлено порядок побачення між батьком гр. [PERSON] та його малолітнім сином [PERSON], [INFO], а саме: щонеділі з 10-00 годин до 16-00 годин, за попередньою домовленістю з матір'ю, зі збереженням звичного для дитини режиму дня, з урахуванням стану його здоров'я, місце зустрічей визначено за місцем проживання батька. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, пояснення представника третьої особи, перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом установлені факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вказаною нормою суд не може самостійно визначити або змінити підстави позову. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2011 року, у шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 17 січня 2014 року шлюб розірвано, сім'я розпалась, малолітній син залишився проживати з матір'ю, за рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 25.12.2013 року позивач сплачує аліменти на утримання сина (а.с. 3-5). З причин поведінки відповідачки, яка на час хвороби малолітнього сина перешкоджала позивачу бачитися та спілкуватися з сином, у лютому 2014 року позивач звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ізюмської міської ради щодо участі у вихованні та встановлення порядку побачень з малолітнім сином з метою встановлення способу участі у вихованні свого сина. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 12.02.2014 року №0059 на підставі матеріалів комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 06.02.2014 року Протокол № 1, та заяви гр. [PERSON] щодо участі у вихованні та встановлення порядку побачень з малолітнім сином, встановлено порядок побачення між гр. [PERSON] та його малолітнім сином [PERSON], [INFO], щонеділі з 10-00 до 16-00 години, за попередньою домовленістю з матір'ю, зі збереженням звичного для дитини режиму дня, з урахуванням стану його здоров'я. Визначено місце зустрічей за місцем проживання батька (а.с. 6). У відповідності до ч.1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно положень СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити дитині належні умови проживання. Ураховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також ч.ч. 7 і 8 ст. 7 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В судовому засіданні суду встановлено, що між батьками дитини виникають певні суперечки щодо участі кожного з них у вихованні дитини. Частиною 3 ст. 159 СК України передбачено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачка підтвердила суду, що вона як мати малолітньої дитини [PERSON] періодично чинить перешкоди батькові дитини [PERSON] у спілкуванні з дитиною, зокрема щоб малолітній син [PERSON] залишався у позивача за станом здоров'я коли хворіє, але підтвердила, що син сумує за батьком. Таким чином, під час вирішення спору щодо заявлених позивачем позовних вимогах в його участі у вихованні малолітньої дитини судом береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Так, вирішуючи спір та відмовляючи у позові в частині обмеження [PERSON] у спілкуванні з малолітнім сином шляхом залишення його у позивача кожної суботи з 14-00 години до 19-00 години, суд враховує інтереси малолітньої дитини у їх взаємозв'язку з інтересами його батьків та вимогами законодавства України, так як позивач проживає окремо із своєю матір'ю, працює в Ізюмському РВ ГУ МВС України в Харківській області, за характером роботи має один вихідний день - неділя, малолітній син ходить до дошкільного навчального закладу з ранку до вечора у робочі дні, мати дитини теж має права щодо участі її у вихованні дитини, а також висновки за рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 12.02.2014 року №0059 на підставі матеріалів комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 06.02.2014 року Протокол № 1. Суд вважає, що на цей час є підстави для визначення наступного способу участі [PERSON] у вихованні малолітньої дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування: встановити щонеділі побачення батька з сином у неділю з 09 години до 19 години за місцем проживання батька, за попередньою домовленістю з матір'ю [PERSON], зі збереженням звичного для дитини режиму та з урахуванням стану його здоров'я. Крім цього, вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, суд звертає увагу на зазначені вимоги закону та принцип 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в якій зазначено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Судові витрати по справі суд відшкодовує з держави, так як позивача звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial