Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

У вересні 2020 року позивачка [PERSON] пред`явила вказаний позов та просила суд задовольнити її вимоги з-підстав викладених в ньому та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном у 2 (два) місяці з дня набрання законної сили рішення суду. Позивачка, а також представник відповідача та треті особи у судове засідання надали письмові заяви про можливий розгляд справи без їх участі підтримали та визнали позовні вимоги у повному обсязі і просили провести розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, вивчивши спадкову справу спадкодавця, суд приходить до наступного висновку. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , якою 15.07.2013 року, на ім`я позивачки - [PERSON] , складено заповіт, згідно якого померла заповіла останній земельну ділянку, площею 4.230 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Чумаківська сільська рада. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Насобіною Т.В. 15.07.2013 року та зареєстрований в реєстрі за №1406. Право власності померлої на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія НБ №402822 від 07 листопада 2005 року. Так судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4.230 га та житлового будинку. Спадкоємицею за законом є [PERSON] - її донька, яка отримала житловий будинок в порядку спадкування за законом. Як встановлено у судовому засіданні, про смерть спадкодавця - [PERSON] , позивачці стало відомо в липні 2020 року, оскільки спадкоємець за законом - [PERSON] , також померла [INFO] (що підтверджується відповідним свідоцтва про смерть) та за свого життя вона працювала вагарем на Приватному Підприємстві «Перемога АВК», де позивачка [PERSON] є засновником даного підприємства. Таким чином, в липні, в зв`язку із смертю працівника [PERSON] , позивачці стали відомі обставини щодо наявності заповіту на її ім`я, складеного [PERSON] , та того факту, що нею пропущено строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Галушки Оксани Володимирівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку, що розташована за вищевказаною адресою, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщину. Як встановлено у судовому засіданні, 30 липня 2020 року позивачкою було подано заяву про прийнятгя спадщини до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори та державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори - Шугаєвою Н.С., винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та відмова мотивована тим, що [PERSON] , пропущено термін на прийняття спадщини, згідно cm.1272 Цивільного кодексу України, а саме не подано заяву про прийняття спадщини, оформлено належним чином в строк до 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця, та на момент відкриття спадщини, згідно довідки відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради №15/5-225 від 14.01.2019 року та штампу в паспорті заявниці, вона не була зареєстрована разом, з померлою на день її смерті, тобто фактично спадщину не прийняли. Крім того, в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій зазначено, що згідно документів спадкової справи №567/2018 після [PERSON] , померлої [INFO] , що спадщину належним чином прийняли його спадкоємці першої черги спадкування за законом, тому все спадкове майно відповідно мають отримати спадкоємці за законом, які належним чином прийняли спадщину. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Так судом встановлено, що визначений законом шестимісячний строк [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а саме, між спадкодавцем [PERSON] та позивачкою (спадкоємцем за заповітом), відсутні родинні зв`язки, оскільки вона не є членом родини померлої та у неї відсутні контакти з померлою, а тому будь-яких повідомлень щодо стану її здоров`я та смерті вона не отримувала. Також про факт смерті [PERSON] позивачка дізналася лише після смерті доньки спадкодавці - [PERSON] , працівниці ПП «Перемога АВК», яка померла [INFO] . Крім того, померла [PERSON] заповідала позивачці за заповітом земельну ділянку, а інша частина майна була успадкована її донькою [PERSON] на підставі закону та при відкритті спадкової справи, спадкоємиця була обізнана про наявність заповіту, однак не здійснювали заходів щодо встановлення спадкоємця за заповітом та не повідомляли [PERSON] про відкриття спадщини. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С., не здійснено належних заходів щодо пошуку та повідомлення спадкоємців за заповітом, зокрема своєчасно, протягом визначеного законом строку, не вчинено дій щодо розшуку спадкоємця за заповітом. У свою чергу, на дату подання позову фактичне користування земельною ділянкою спадкоємцями за законом - не здійснюються, а право власності на земельну ділянку ними не прийнято. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачем з поважних причин не оформлено право власності на спадщину, яка належить їй за заповітом після смерті [PERSON] фактично не вступила в права спадкоємця у зв`язку з недотриманням шестимісячного терміну визначеного для вступу в спадщину. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як передбачено ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суд, відповідно до п.24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, за таких обставин, суд вважає можливим надати позивачці додатковий строк на прийняття спадщини після смерті спадкодавця тривалістю у 2 (два) місяці з моменту набрання рішення законної сили, так як встановлені обґрунтовані підстави вважати, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved