Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

у грудні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з [PERSON] ([INFO], уродженця с. Борисів, Ізяславського району Хмельницької області) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» суму відшкодування у порядку регресу у розмірі 119369 (сто дев'ятнадцять тисяч триста шістдесят дев'ять гривень) 60 коп. та суму судового збору у розмірі 1790 (тисячу сімсот дев'яносто гривень) 54 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивач є страховиком [PERSON] на підставі договору добровільного комплексного автострахування №06/0671438/1042/14 від 05.03.2014 згідно якого позивач взяв на себе обов'язок відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «КІА» р.н. [NUMBER], далі 19.02.2015 о 09 год. 15 хв. сталася ДТП за участю [PERSON], який керуючи транспортним засобом «Шкода» р.н. [NUMBER] скоїв зіткнення із застрахованим транспортним засобом, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, тому позивач виплатив застрахованій особі страхове відшкодування за проведення відновлювального ремонту у розмірі 169369 грн 60 коп., після позивач звернувся із вимогою до страховоої компанії відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування, яка здійснила часткову виплату у розмірі 50000 грн 00 коп., оскільки згідно поліса №АІ/3045673 цивільно-правова відповідальність була застрахована з лімітом у розмірі 50000 грн 00 коп., на підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача повне страхове відшкодування. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 43). Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 44, 45). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 19.02.2015 близько 09 год. 30 хв. у с. Горенка, Києво-Святошинського району Київської області, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «SKODA FABIA», державний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Київська в напрямку с. Мощун, Києво-Святошинського району Київської області, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості. В наслідок чого, втратив керованість автомобіля та скоїв зіткнення з автомобілем марки «КІА», державний номер [NUMBER], який рухався в межах своєї смуги назустріч автомобілю марки «SKODA FABIA», державний номер [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження Постановою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 02.03.2015 [PERSON] визнано винною та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 13). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП транспортний засіб «КІА» державний номер [NUMBER] був застрахований у ПрАТ СК «Провідна», на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів 05.03.2014 №06/0671438/1042/14 (а.с. 4-9). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно висновку про оцінку вартості матеріального відшкодування №54/2-15 сума відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА» державний номер [NUMBER] становить 169369 грн 60 коп. (14-29). ПрАТ «СК «Провідна» виплатило суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 169369 грн 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №0016731 від 21.04.2015 №0017589 від 11.04.2017 та відомістю до нього №ВПТ-002083 від 10.04.2017 (а.с. 30-32). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/0671435/1042/14 від 05.03.2014. Тому позивач 27.07.217 звернувся із заявою до ПрАТ «СК «Уніка» вих. 03-14/9262 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації на підставі якої йому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50000 грн 00 коп. (а.с. 33). Після чого позивач звернувся до відповідача із досудовою вимогою в якій просив виплатити повне відшкодування завданої шкоди суму у розмірі 119369 грн 60 коп. (а.с. 36). Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання, що виплати страхового відшкодування. Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку, вартість матеріального збитку складає 119369 грн 60 коп. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1790 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved