Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до відповідача Дніпродзержинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, в якій просить суд визначити йому тримісячний строк для звернення у Першу Дніпродзержинську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] року померла його мати - [PERSON] (прізвище до шлюбу «[PERSON]») [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Спадкова квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14 лютого 1995 року, виданого Трестом «ДзержинськБуд», належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] (донька [PERSON].) та [PERSON] (онука [PERSON].). Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач, син померлої, - [PERSON], оскільки чоловіка його мати не мала, а донька померлої - [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу «[PERSON]») [PERSON], померла у 2010 році, а онука померлої [PERSON], яка є спадкоємицею по праву представлення, і яка мешкає за межами України, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталась. 20 листопада 2015 року позивач звернувся до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Але, постановою державного нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20 листопада 2015 року, вих. № 2914/02-31, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, у зв'язку із пропущенням строку для прийняття спадщини. Позивач дійсно протягом шести місяців після смерті матері не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки в цей період він тяжко хворів, знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня № 4» ДОР», та проходив тривалу реабілітацію після перенесеного захворювання. До того ж, він нічого не знав про строки звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і вважав, що він, як спадкоємець першої черги за законом, зможе звернутись до нотаріальної контори у будь-який час, незалежно від строку, який сплинув після смерті матері. І хоча він протягом шести місяців після смерті матері не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але він не звертався до нотаріальної контори і з заявою про відмову від спадщини, тому вважає, що має право на отримання спадщини після смерті своєї матері. Так як причини, за якими позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], є поважними, позивач вважає, що він має право просити суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач в судове засідання з'явився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі. Представник Відповідача судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Треті особи у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Дніпродзержинським міськбюро РАГС 28 липня 1949 року вбачається, що [PERSON] (позивач) народився 07 липня 1949 року у м. Дніпродзержинську, про що в Книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний актовий запис № 2089, його матір'ю записана [PERSON]. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що 29 серпня 1954 року Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 1207. З свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 10 листопада 2015 року виданого Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року у віці 85 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 1147. Судом встановлено, що [PERSON], позивач по справі, є рідним сином [PERSON], померлої [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що в листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] року матері [PERSON], але йому було відмовлено. Факт звернення підтверджується «Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 20.11.2015 р., згідно якої [PERSON] було відмовлено на підставі того, що він звернувся до нотаріальної контори після спливу 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця, документи які б підтверджували факт прийняття спадщини - відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Позивачем був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому що у встановлений період, він тяжко хворів, знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня №4» ДОР», та проходив тривалу реабілітацію після перенесеного захворювання, що підтверджується копією епікризу та копіями виписки з медичної карти стаціонарного хворого, що є поважною причиною. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідність до вимог ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідність до ч.2 ст.11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. У відповідність до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідність до ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В силу встановленого суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved