Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Свій позов мотивує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03 жовтня 2014 року на автодорозі Мукачево-Велика Добронь було пошкоджено належний йому на праві користування транспортний засіб -автомобіль [NUMBER]. Матеріальна шкода пошкодженого транспортного засобу становить 62 896грн. Постановою Мукачівського міськрайнного суду від 23 жовтня 2014 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] Відповідач ухиляється відшкодовувати завдану майнову шкоду у добровільному порядку. Просить стягнути з [PERSON] зазначену матеріальну шкоду та моральну шкоду у розмірі 10 000грн.. Підставою відшкодування моральної шкоди вважає завдані йому суттєві незручності у встановленому способі життя. На час спричинення шкоди працював на посаді керівника відокремленого підрозділу «станція Мукачево» ДТГО «Львівська залізниця» та в силу функціональних обов»язків має ненормований робочий день та несе повну цілодобову відповідальність за охорону праці, безпеку руху та оперативне реагування на будь-які ситуації, що виникають з виробничих питань безпечної роботи залізничного транспорту. Крім того, його постійне місце проживання знаходиться за 40 км. від місця роботи в селищі Батьово Берегівського району. Позивач та його представник в судовому засіданні зменшили позовні вимоги та просили стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 9 383 грн. в зв»язку з відшкодуванням Моторно (транспортним) страховим бюро України матеріальної шкоди в сумі 53 986 грн., 10 000грн., моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Представник відповідача визнав зменшені позовні вимоги частково, не заперечував щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9 383 грн. та витрат на правову допомогу. В задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди просив відмовити. Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно постанови Мукачівського міськрайонного суду від 23 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 05 грудня 2014 року дану постанову Мукачівського міськрайнного суду Закарпатської області залишено в силі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 03 жовтня 2014 року було пошкоджено автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є відповідач, між протиправними діями [PERSON] та завданою позивачу шкодою наявний причинно-наслідковий зв'язок, що не потребує окремого доведення, оскільки вказані обставини, їх факт, час та місце скоєння встановлені рішенням суду, що є підставою для звільнення від доказування. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання якого створює підвищену небезпеку. За змістом п.6 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за №4 від 01.03.2013р., особа, що під час керування має посвідчення водія на право керування транспортним засобом і реєстраційний документ на транспортний засіб - несе відповідальність за завдання шкоди. Згідно звіту № 94/1 про оцінку автомобіля [NUMBER] від 20 грудня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 62 869 грн. Листом Моторно (транспортного) страхового бюро України від 15 квітня 2014 року за № 8/3-03/10978 повідомлено, що 24 лютого 2015 року на банківський рахунок [PERSON] була здійснена виплата на загальну суму 54 505грн. 94 коп. З огляду на вищенаведене, змінені позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] 9 383 грн. заподіяної матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що позивачу завдано моральну шкоду, так як на час спричинення позивачу матеріальної шкоди та звернення до суду [PERSON] працював на посаді керівника відокремленого підрозділу «станція Мукачево» ДТГО «Львівська залізниця», що стверджується трудовою книжкою [PERSON] серії [NUMBER]. В силу покладених на нього функціональних обов'язків він має ненормований робочий день та несе повну цілодобову відповідальність за охорону праці та безпеку руху залізничного транспорту, що стверджується додатком № 6 до колективного договору на 2009-2012 роки, дію якого продовженого до 2015 року. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується фізичній особі особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи пошкодження її майна. Зважаючи на вказані обставини, та враховуючи величину заподіяної матеріальної шкоди, ступінь вини відповідача у спричиненні шкоди, тривалість незручностей позивача у встановленому способі життя через пошкодження автомобіля, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково, у розмірі 3 000грн. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги у розмірі 2 200грн підлягають повному відшкодуванню.

Outcome: approved