Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом де зазначив , що відповідачу, [PERSON] за місцем надання послуги [ADDRESS] надаються комунальні послуги , однак належним чином оплата не здійснювалася , тому просили стягнути заборгованість станом на 25.03.2021 - 6133,77 грн. з урахування сплати відповідачем боргу у березні 2021 року . Позивач просив розглянути за його відсутності. Відповідач, треті особи клопотань не подавали. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини, КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення м. Вільнянська. Згідно матеріалів справи, крім відповідача [PERSON] співвласниками по ј частині (а.с.33-34) квартири до якої подаються відповідні комунальні послуги є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . До квартири, розташованій за адресою: [ADDRESS] , надаються послуги КП «Облводоканал» ЗОР, але оплату за послуги підприємства відповідач вносить не в повному обсязі, тому загальний борг по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) на 25.03.2021 року складає - 6133,77 грн. з урахування сплати відповідачем боргу у березні 2021 року (а.с. 40-41). Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок по укладенню договору про надання житлово-комунальних послуг покладається на споживача. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Цей висновок узгоджується з постановою Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15, ВС від 18.09.2019 по справі № 216/1724/16-ц., а також Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 216/5756/15-ц. Як передбачено ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ними, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Крім того до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. За змістом правової позиції Верховного Суду у постанові від 19.08.2020 у справі № 703/2200/15-ц статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, а боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна, а постачальник послуг в свою чергу має право пред`явити вимоги до будь-якого співвласника й сама по собі відсутність між\~ ними\~договірних відносин\~щодо розподілу\~витрат на\~утримання квартири\~не свідчить\~про звільнення\~від \~обов`язку відповідача\~оплачувати \~вказані послуги , оскільки співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес), якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Як вбачається розрахунок заборгованості здійснено з урахуванням здійснених оплат відповідача у березні 2021 року, отже поданого відповідачем розрахунку не спростовано, відомості щодо погашення заборгованості відсутні. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач надавав житлово-комунальні послуги (централізованого водопостачання та централізованого водовідведення), а відповідач їх споживав , проте оплату належним чином не здійснював, тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved