Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування позову зазначається, що сторони у справі перебували у шлюбі зареєстрованому 20 червня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського районного управління юстиції Київської області. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . 20 листопада 2007 року шлюб між сторонами розірвано. До досягнення дочкою повноліття [PERSON] сплачував аліменти на її утримання у розмірі ј частки всіх видів заробітку. На даний час [PERSON] є повнолітньою, навчається на третьому курсі Київського коледжу приватного навчального закладу «Університет сучасних знань» на денній формі навчання, на контрактній основі. Вартість навчання за умовами договору про надання освітніх послуг складає 11 000 грн. 00 коп. на рік, при цьому додатково плата за проживання у гуртожитку становить 6 000 грн. 00 коп. З підстав стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання позивач змушена звернутися до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 22 лютого 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. 25 червня 2021 року позивач направила до суду відповідь на відзив. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що до досягнення дочкою повноліття він надавав матеріальну допомогу на її утримання, працював водієм та отримував дохід. На даний час він не працює за станом здоров`я, на утриманні має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 05 квітня 2021 року направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення позивача, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони по даній справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 20 червня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського районного управління юстиції Київської області. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 20 листопада 2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] дійсно є студенткою Київського коледжу приватного вищого навчального закладу «Університет сучасних знань» спеціальність «право» освітньо-кваліфікаційний рівень «молодший спеціаліст», форма навчання «денна», термін навчання у коледжі з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2022 року, навчання платне, виплата стипендії на період навчання не передбачається. 02 серпня 2018 року між приватним вищим навчальним закладом «Університет сучасних знань» та [PERSON] укладено договір № Кк-00575 про надання освітніх послуг. Відповідно до пункту 3.2 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить - 44 000 грн. 00 коп., вартість першого курсу навчання становить - 11 000 грн. 00 коп. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України) яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Не визнаючи позовні вимоги про стягнення аліментів, відповідач посилається на ті обставини, що він на даний час не працює, стан його здоров`я значно погіршився, на його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . З доданої до суду медичної документації вбачається, що відповідачу встановлений діагноз післяінфарктний кардіосклероз, цукровий діабет, тип 2, важкий перебіг. Згідно із консультативним висновком Державної установи «Інститут серця МОЗ України» від 20 жовтня 2020 року [PERSON] має значні обмеження щодо фізичних навантажень. Крім того, із медичної карти стаціонарного хворого № 5836 Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» від 03 вересня 2020 року вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: ускладнена катаракта лівого та правого ока. Вирішуючи спір, суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. З матеріалів справи встановлено, що повнолітня дочка навчається на денній формі навчання за договором, відповідно потребує матеріальної допомоги. Відповідач є особою, працездатною за віком, має значні обмеження щодо фізичних навантажень, разом з тим, не є непрацездатним за станом здоров`я. Доказів, які б свідчили, що відповідач перебуває на обліку як безробітний до суду надано не було. З матеріалів справи вбачається, що відповідач має неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Таким чином, беручи до уваги зазначені обставини, матеріальне становище відповідача, на утриманні якого перебуває неповнолітній син, стан його здоров`я, а також потребу повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у матеріальній допомозі батька, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає достатніми аліменти у розмірі 1/8 частки. При розгляді даної справи по суті, суд не встановив наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у розмірі ј частки від доходу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме із 24 грудня 2020 року до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial