Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON], від імені якого діє адвокат [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог Другої львівської державної нотаріальної контори про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частку квартири. Як на підставу своїх вимог зазначав, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 квітня 2010 року державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори [PERSON], він є власником однокімнатної благоустроєної квартири [ADDRESS], загальною площею 38.8 кв.м. Вказана квартира є спадщиною після смерті матері [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2011 року було частково задоволено позов [PERSON] та вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 квітня 2010 року визнано недійсним в частині 1/2 частки квартири. Таким чином, після ухвалення судом вказаного рішення, він, [PERSON], та відповідач [PERSON] стали власниками по 1/2 частині вищезазначеної квартири [ADDRESS]. Однак, особовий рахунок по оплаті житлово-комунальних послуг залишився оформлений на нього, позивача, а тому всі рахунки по оплаті відправляються на його імя. 04 листопада 2016 року він звертався до Управління державної реєстрації Львівської міської ради про скасування 1/2 частки його права власності на квартиру, однак в цьому йому було відмовлено з тих підстав, що 1/1 частина квартири зареєстрована за ним, [PERSON], а тому визнання судом частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання за ним права власності на частину квартири йому необхідні з метою подальшого оформлення окремих особових рахунків по оплаті комунальних платежів. З огляду на такі обставини. просив постановити рішення, яким визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 21 квітня 2010 року на імя [PERSON] державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори [PERSON], в частині 1/2 частки квартири [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 1/2 частку в цій кватирі. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат [PERSON], який надає позивачу безоплатну правову допомогу позов підтримав, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, зменшив позовні вимоги та просить визнати за ним, [PERSON], право власності на 1/2 квартири [ADDRESS], оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 квітня 2010 року визнано частково недійсним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2011 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась втретє, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялась в установленому порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 квітня 2010 року державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори [PERSON], позивач [PERSON] став власником однокімнатної благоустроєної квартири [ADDRESS], загальною площею 38.8 кв.м. Вказану квартиру він прийняв у спадщину після смерті своєї матері [PERSON], [INFO], яка померла 25 листопада 2002 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2011 року в цивільній справі №2-446/11 було частково задоволено позов [PERSON], яка є племінницею позивача [PERSON], та вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 квітня 2010 року визнано недійсним в частині 1/2 частки спірної квартири. Таким чином, після ухвалення судом вказаного рішення, він, [PERSON], та відповідач [PERSON] стали власниками по 1/2 частині вищезазначеної квартири [ADDRESS]. Однак, особовий рахунок по оплаті житлово-комунальних послуг залишився оформлений на позивача [PERSON], а тому всі рахунки по оплаті відправляються на його імя. 04 листопада 2016 року позивач [PERSON] звертався до Управління державної реєстрації Львівської міської ради про скасування 1/2 частки його права власності на квартиру, однак в цьому йому було відмовлено з тих підстав, що 1/1 частина квартири зареєстрована за ним, [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються поясненнями в судовому засіданні представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON], долученими до справи копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 квітня 2010 року, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2011 року. рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Львівської міської ради [PERSON] про відмову у скасуванні реєстрації речових прав на нерухоме майно від 04 листопада2016 року та ці обставини ніким з учасників процесу не оспорювались. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], від імені якого діє адвокат [PERSON], є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved