Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною визначення способів участі у вихованні дитини, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачкою з 10 серпня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 10 жовтня 2016 року за рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідач 26 січня 2017 року змінила місце проживання, старший син мешкає у м. Львові, а малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю. З часу припинення спільного проживання відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми, особливо з малолітнім [PERSON] в силу його віку. Він позбавлений можливості брати участь у вихованні дитини, почалися створюватись штучні перешкоди зі сторони відповідача, що унеможливило нормальне спілкування з сином. У зв`язку з чим позивач просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні та у вихованні дитини та визначити способи участі у його вихованні. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Не заперечуючи в цілому щодо визначених способів та порядок участі у вихованні сина [PERSON] висновком органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради, проте не погоджуються з ним в частині щодо таких зустрічей за згодою дитини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині встановлення такої участі у вихованні в присутності матері дитини визнала та суду пояснила, що не заперечує проти участі у вихованні дитини з батьком лише у присутності матері дитини. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради в судовому засіданні заявлений позов підтримала щодо встановлення можливих способів участі позивача у вихованні дитини відповідно до наданого висновку. В наступне судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача та його представника, думку органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду розірвали. [INFO] у позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] народився син [PERSON] , батьком якого згідно свідоцтва про народження значиться позивач. У січні 2017 року відповідач з дітьми змінила місце проживання. У позасудовому порядку позивач із заявою про врегулювання питання щодо визначення способів участі у вихованні дитини з матір`ю дитини до органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради не звертався. Відповідач [PERSON] категорично заперечувала про участь у вихованні батька дитини. Цих обставин у судовому засіданні представник відповідача не заперечувала. Між батьком та матір`ю дитини склалися вкрай напружені відносини з приводу поділу спільно нажитого майна, тому означена обставина вплинула і на їхні відносини з приводу участі у вихованні дитини . Цих обставин обидві сторони не заперечують. Вони підтверджуються і показами представника органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради стосовно проведених бесід з батьками дитини для надання висновку. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради від 28.09.2017 року за № 01-34/610/19 визначено такі способи години спілкування дитини з батьком - за бажанням дитини без присутності матері дитини кожну середу після закінчення занять у школі до 08 години 30 хвилин четверга з ночівлею за місцем проживання батька, кожну суботу з 10 години до 10 години наступного дня з ночівлею за місцем проживання батька або за межами м. Хмельницький за попереднім інформуванням матері, першу половину канікул за місцем проживання батька,другий день свят за місцем проживання батька. Або за межами м, Хмельницький за попереднім інформуванням матері, другий день свят за місцем проживання батька, або в розважальних закладах парках відпочинку. В своїх заявах і в судовому засіданні позивач зазначав, що бажає приймати участь в вихованні своєї дитини та піклуватися про її здоров`я, духовний та моральний розвиток, і має для того все необхідне, проте не може реалізувати своє право через протидію з боку відповідачки, яка не дозволяє позивачеві брати дитину до місця його проживання. На таку позицію представник відповідача зазначає, що на разі такі зустрічі без присутності матері не відповідатимуть інтересам дитини, оскільки створення взаємного контакту батька з дитиною на разі є неможливим, оскільки дитина не бажає з ним спілкуватися. Відповідно до ст.ст. 141, 150, 151, 153, 157, 159 Сімейного Кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми і методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько, дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків. коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно із абз.3 ч.2 ст.159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди батькові дитини щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та їх необхідно усунути. З урахуванням цих вимог, суд вважає більш прийнятним порядок участі позивача у вихованні сина, який рекомендував орган опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради, проте у присутності матері без ночівлі дитини ден проживає батько, оскільки контакт дитини та батька з часу припинення їх спільного проживання повністю відсутній. Такі обставини встановлені судом при наданні пояснень самою дитиною. Проте суд не може погодитися із тим, що така участь у вихованні дитини має відбуватися лише за умови згоди дитини на такі зустрічі, позаяк між матір`ю та батьком склалися вкрай неприязні відносини, що не заперечується сторонами в ході розгляду справи. Зважаючи на те, що дитина постійно проживає з матір`ю, тому згода дитини повністю залежатиме від волі самої матері, а не від волі та бажання дитини та батько буде обмежений у спілкуванні з дитиною, а рішення суду буде по суті не виконаним. Щодо посилання позивача на те, що дитина має перебувати з батьком під час канікулярного періоду без присутності матері суд зазначає наступне. З врахуванням віку дитини, утворення сторонами інших сімей, прихильність дитини все-ж-таки до матері, суд вважає необхідним погоджувати з матір`ю дитини їх спільний відпочинок та участь у вихованні дитини у такий спосіб, однак за бажанням самої дитини, враховуючи тривалість відсутності дитини разом з матір`ю. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним обрати наступні способи у вихованні сина [PERSON] шляхом встановлення наступного графіку спілкування : - кожну середу з 18 години до 20 години після закінчення занять у шкільному закладі до 20 години цього ж дня батьком дитини в присутності матері дитини; - кожну суботу тижня з 11 до 14 години в присутності матері дитини в місцях відпочинку та розважальних закладах міста. - у першу половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул для забезпечення оздоровлення і відпочинку дитини, в літній канікулярний період за погодженням з матір`ю дитини та за бажанням дитини; - другий день свят за місцем проживання батька, або в розважальних закладах, парках відпочинку за бажанням самої дитини без присутності матері. З врахуванням положень статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,8 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: partial