Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнив та просив визнати за ним, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальної площі 61,4 кв.м., житлової площі 41,5 кв.м., що складається з житлового будинку літ «А-1», прибудови ліг «а», та тамбуру літ «а1» І площею 3,6.кв.м. веранди II площею 11,5.кв.м., кухні 1 площею 4,8.кв.м.. житлової кімнати 2 площею 12,6 кв.м., житлової кімнати 3 площею 6,4.кв.м., житлової кімнати 4 площею 22,5 кв.м. З надвірними та господарчими будівлями: сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», погріб п\\г, вбиральня «Д» та огорожі «1-2» та на земельні ділянки загальною площею 0,235 га: для ведення особистого селянського господарства 0.205 га та для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,03 га за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок [ADDRESS] ; земельні ділянки загальною площею 0,235 га: для ведення особистого селянського господарства 0.205 га та для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,03 га. за зазначеною вище адресою та на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності акціонерно - пайового товариства закритого типу «Зоря» Краснопільського району Сумської області, розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. За життя [PERSON] склав заповіт відповідно до якого все своє майно заповідав брату позивача [PERSON] , який спадщину за заповітом після смерті батька не прийняв. [INFO] [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька. Cпадщину прийняв відповідно до ст. 549 ЦК УРСР шляхом управління спадковим майном та на частину спадкового майна оформив право власності. Інші спадкоємці відсутні. Але отримати Свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] та на земельні ділянки загальною площею 0,235 позивач не може, оскільки за життя батько не оформив права власності на будинок та не отримав Державні акти на земельні ділянки. Постановою приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно. Сторони в підготовче судове засідання не прибули, повідомлені належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на визнання відповідачем вимог позивача, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] ) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок в [ADDRESS] ; земельні ділянки загальною площею 0,235 га: для ведення особистого селянського господарства 0.205 га та для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,03 га. за зазначеною вище адресою та на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності акціонерно - пайового товариства закритого типу «Зоря» Краснопільського району Сумської області, розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. За життя [PERSON] склав заповіт за яким все своє майно заповідав [PERSON] (ас.49) [INFO] [PERSON] помер (ас22). Спадщину за заповітом після смерті батька не прийняв. Позивач є спадкоємцем за законом на зазначене майно померлого батька [PERSON] Спадщину позивач прийняв у встановленому законом порядку, а саме відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР, 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, шляхом розпорядження спадковим майном після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та на частину спадкового майна отримав у приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 22 травня 2019 року Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді земельного паю (ас.23,24). Інших спадкоємців після його смерті, ні за законом ні за заповітом, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає. Але отримати Свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] позивач не може, тому що відповідно до довідки ДП «Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» Кровненської сільської ради від 11 листопада 2019 року за № 875-1-11/19 інвентаризаційна справа за даною адресою станом на 29.12.2012 року відсутня (ас.13). Постановою приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 02 грудня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок (ас.25) Спадкове домоволодіння складається з житлового будинку літ «А-1», прибудови літ «а», та тамбуру літ «а1» І площею 3,6.кв.м., веранди II площею 11,5.кв.м., кухні 1 площею 4,8 кв.м., житлової кімнати 2 площею 12,6 кв.м., житлової кімнати 3 площею 6,4 кв.м., житлової кімнати 4 площею 22,5 кв.м, з надвірними та господарчими будівлями: сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», погріб п\\г, вбиральня «Д» та огорожі «1-2» (ас.14-17, 21) Факт належності житлового будинку за адресою [ADDRESS] [PERSON] підтверджується довідкою виконкому Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 09.12.2019 року № 501-02-29/1, згідно якої домоволодіння за адресою: [ADDRESS] згідно по господарської книги сільської Ради значиться за [PERSON] , до дня його смерті, який помер [INFO] на підставі по господарського обліку за 1986-1999 р; фотокопіями погосподарської книги, де власником домогосподарства за даною адресою значиться батько позивача [PERSON] ( ас.9,10-12). Рішенням виконавчого комітету Запсільської сільської ради Краснопільського району № 40 від 24 листопада 1993 року земельна ділянка загальною площею - 0,335 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] передана в приватну власність [PERSON] . За заявою [PERSON] рішенням виконавчого комітету № 14 від 17.02.1999 року було вилучено земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, таким чином на праві власності [PERSON] згідно земельно кадастрової документації рахується земельна ділянка загальною площею 0,235 га., в тому числі для ведення особистого селянського господарства 0,205 га. та для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,03 га. Державні акти на дані земельні ділянку не видавались (ас.21) Вартість спадкового майна згідно Звіту про оцінку майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРЕСТЕЙ» станом на 09.12.2019 року становить 24560 грн (ас.26). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація права на житлові будівлі, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене Наказом Міністра Юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18.02.2002 року за № 157/6445 з подальшими змінами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним Кодексом та Законом України від 01.07.2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали. Відповідно до Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 року за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР затвердженої Наказом Міністерства Юстиції Української РСР від 31.10.1975 року №45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» /втратила чинність/ було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Згідно п.1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 року № 112/5, документами по господарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма №1 - «Погоспордарська книга». Відповідно до п.7 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 року № 5-24/26, ці книги по господарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Тобто, записи у по господарських книгах визнавались раніше і визнаються в даний час в якості актів органів /публічних актів/, що підтверджують право приватної власності. Отже, в період забудови домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] та належить [PERSON] , у сільській місцевості державна реєстрація об`єктів нерухомості взагалі не передбачалась. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків / спадщини/ від фізичної особи яка померла / спадкодавця/ до інших осіб / спадкоємців/. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у ст.81 ч.1 Земельного кодексу України. Тобто позивач , як спадкоємець за законом, має право на вказане майно в порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] . За змістом ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу цивільно правових відносин. Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтями 141, 142 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», та повертає позивачу з державного бюджету 768,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, за позовну вимогу визнану відповідачем у підготовчому судовому засіданні та 768,40 грн. судового збору за позовну вимогу, щодо встановлення факту прийняття спадщини від якої позивач відмовився . На підставі викладеного,

Outcome: approved