Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спочатку сімейне життя складалось добре, але протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, у відносинах сторін взагалі відсутнє взаєморозуміння, що стало причиною частих суперечок і конфліктів, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідачка з серпня 2021 року пішла з сім`ї, залишила дитину на позивача та проживає окремо, постійного місця проживання не має, ніде офіційно не працює, не має постійного самостійного доходу. Позивач має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання. Спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина. Позивач переконаний, що син повинен проживати разом з ним в квартирі, що належить йому на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] . Спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами не виникало. Відповідачка не заперечує, щоб дитини проживала разом з позивачем. Також позивач вказує, що не має наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обов`язків щодо спілкування та виховання їхньої спільної дитини. На підставі викладеного, позивач просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 жовтня 2014 року в Дарницькому районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження 18.10.2014 зроблено відповідний актовий запис за № 2754; залишити проживати малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Ухвалою суду від 01 жовтня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Від позивача надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 01 жовтня 2021 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.11.2021. 06.10.2021 та 07.10.2021 від відповідачки до суду надійшла заява, в якій вона не заперечує, що син [PERSON] залишиться проживати разом з батьком, оскільки вона не може фінансово утримувати дитину та щоденно займатися вихованням, відводити і забирати з садочка. 19.10.2021 від відповідачки до суду надійшла заява, в якій вона не заперечує, що синзалишиться проживати разом з батьком. Також відповідачка підтримує позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. 22.11.2021 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 2014 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2754, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.05.2017. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не проживають разом, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Оскільки між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, відповідачка не заперечує, що син [PERSON] залишиться проживати разом з позивачем, суд вважає за можливе залишити проживати дитину разом з батьком.

Outcome: approved