Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Павлоградської районної державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20 жовтня 2007 року належить житловий будинок [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстрована її онука [PERSON] , [INFO] , яка в будинку не проживає з 2013 року, її особистих речей в будинку немає. Таким чином, відповідач більше року без поважних причин будинком не користується, що не дає можливості отримати субсидію. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання відповідач суду не надала. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що спірним приміщенням є житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20 жовтня 2007 року, посвідченого нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2436. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно даних ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, які надійшли на адресу суду 08.02.2019 року, [PERSON] , [INFO] народження, зареєтрованою не значиться. Проте, згідно довідки про склад сім`ї, виданою Межиріцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області від 12.10.2018 року та 03.04.2019 року, у будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , її син [PERSON] , чоловік [PERSON] , онука [PERSON] , невістка [PERSON] . Зазначений факт реєстрації підтверджуються копією Погосподарської книги № 16 на 2011-2015 роки, 2016-2020 роки. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.12.2018 року складеного комісією Межиріцької сільської ради встановлено, що у будинку [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка з літа 2013 року не проживає за даною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved