Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, яку 11 березня 2015 року уточнила та остаточно просила виділити їй в натурі 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], та визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS]. В обґрунтування вимог зазначає, що 20 липня 2005 року позивачка на підставі договору купівлі-продажу придбала у власність частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Нею було зареєстровано право приватної власності на зазначене майно. Інші частини житлового будинку перебувають у власності інших осіб, а саме: кв. № 1-А у власності [PERSON] та кв. № 2 у власності [PERSON] Тобто, будинок [ADDRESS] знаходиться у спільній сумісній власності трьох співвласників. За час проживання у квартирі, що належить їй на праві приватної власності, нею з метою поліпшення житлових умов, було здійснено добудову та на сьогоднішній день, відповідно до Технічного паспорту загальна площа квартири № 1 у буд. 38: літ. А-1 з прибудовою «а'-1» по [ADDRESS] становить 76,7 кв.м., що включає в себе перший поверх: коридор - 6,9 кв.м., санвузол - 2,6 кв.м., кухню - 9,5 кв.м., мансарду: кімнату - 19,0 кв.м., кімнату - 16,9 кв.м., кімнату - 21,8 кв.м. Таким чином, вищезазначена частина будинку може бути виділена в окрему адресу без обмеження інтересів співвласників кожної майнової частини. Тому, вона має намір приватизувати присадибну ділянку та отримати окрему адресу. Однак, здійснити це не можливо, оскільки домовленості про спосіб виділення в натурі частки із сумісного спільного володіння нею та співвласниками не досягнуто. Жоден із співвласників не виявив бажання здійснити поділ майна у натурі. Тому, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, але від її представника надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без їхньої участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачки [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2005 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбала частину житлового будинку, а саме квартиру [ADDRESS], яка складається з: коридори - 1,6, кухня - 2, ванна - 3, східна клітина - 4, комора - 5, житлові кімнати - 7,8, балкон - ІІ, загальною площею 42,3 кв.м., житлова площа складає 21,4 кв.м. (а.с. 8). На підставі вищезазначеного договору 22 серпня 2005 року [PERSON] зареєструвала право власності на [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8127055 від 22 серпня 2005 року (а.с. 9). За час проживання з метою поліпшення житлових умов, позивачкою було здійснено добудову квартири з прибудовою «а'-1». Згідно Технічного паспорту на житловий будинок станом на 17 листопада 2014 року [ADDRESS] (літ. А-1), складається з: коридор - 1, санвузол - 2, кухня - 3, кімната - 4,5,6, загальною площею 76,7 кв.м., в тому числі житлова площа складає 57,7 кв.м. (а.с.10-15). Співвласниками вказаного домоволодіння являються відповідачки - [PERSON], [PERSON] Згідно технічного висновку за результатами дослідження про можливість розподілу на майнові частки житлового будинку [ADDRESS] № 134 від 04 серпня 2014 року, частину житлового будинку «А-1» з прибудовою «а-1», а саме квартира № 1, в складі приміщень: коридор 6,9 кв.м., санвузол 2,6 кв.м., кімната 19,0 кв.м., кімната 21,8 кв.м., кімната 16,9 кв.м., кухня 9,5 кв.м., загальною площею 76,7 кв.м., житловою площею 57,7 кв.м., може бути виділена як окремий об'єкт нерухомого майна та в окрему адресу без порушення інтересів співвласників кожної майнової частини (а.с.19). Згідно з ч. 3 ст. 370 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, суд вважає, за можливе виділити в натурі [PERSON] 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved