Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до Реєстраційної служби Дніпродзержинського МУЮ в Д/О, але згодом уточнив позовні вимоги та визначив відповідачем Територіальну громаду Дніпродзержинської міської ради а Реєстраційну службу Дніпродзержинського МУЮ в Д/О просив вважати третьою особою без самостійних вимог, щодо предмету спору, в інший частині свої вимоги залишив без змін, та просив суд визнати спадковим майном після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року, будинок [ADDRESS] та визнати за ним право власності на спадкове майно з подальшою реєстрацією у відповідних органах державної реєстрації речових прав та їх обтяжень. В обґрунтування своїх вимог позивач суду зазначила, що він, [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане 01 грудня 1984 року та актовим записом № 3978, в якому в графі батько зазначено «[PERSON]». У власності батька позивача був будинок за адресою: [ADDRESS]. Право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано 08 квітня 2003 року на ім'я батька позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18 листопада 2002 року, посвідченого 1-ю дніпродзержинською ДНК реєстровий № 1-3074; свідоцтва про право на спадщину від 11.12.1987 року, посвідченого 1-ю дніпродзержинською ДНК реєстровий № 1/5941 та договору дарування від 22.032003 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] реєстровий № 542. [INFO] року батько позивача, помер, про що свідчить свідоцтво про смерть та актовий запис № 642. Позивач постійно мешкав разом з батьком а тому був впевнений, що є власником цього будинку, але згодом у вересні 2013 року звернувся із заявою до Державного нотаріуса Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті його батька, [PERSON], яке розташоване по [ADDRESS], але постановою державного нотаріуса позивачеві 03.09.2013 року було відмовлено у вченні нотаріальних дій на підставі того, що позивач, як спадкоємець не надав правовстановлюючі документи на нерухоме майно. В свою чергу державний нотаріус Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] звернулась з запитом до ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію право власності на будинок за адресою: [ADDRESS], у відповіді було зазначено, що 08 квітня 2003 року право власності на будинок було зареєстровано за [PERSON]. Але з 01 січня 2013 року державна реєстрація право власності на нерухоме майно здійснюється Міністерством юстиції України, а тому дублікат правовстановлюючих документів повинна видати реєстраційна служба дніпродзержинського міського управління юстиції дніпропетровської області, але це питання законом не врегульовано, а тому отримати дублікат правовстановлюючих документів на будинок немає можливим, тому було позивачу рекомендовано звернутись до суду. Виходячи з того, що батько позивача є власником будинку [ADDRESS], а позивач є єдиним спадкоємцем цього майна, але отримати спадщину він не маже, оскільки батько позивача, ще за життя загубив документи про право власності на будинок, тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів з цим позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву в якій просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без хї участі та не заперечували проти розгляду справи без участі відповідачів при заочному розгляду справи та без застосування технічних засобів. Представники відповідача та третіх осіб: в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяви в яких не заперечують проти позовних вимог, та просять розглянути справу без їх участі В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Судом досліджені докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). На підставі викладеного та

Outcome: approved