Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

У грудні 2018 року АТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором реструктуризації в якому вказувало, що відповідачка є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS]. Відповідні послуги їй надає позивач. 13 листопада 2017 року контролерами АТ «Миколаївобленерго» за вказаною адресою було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що можливо було виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. За наслідками порушення 13 листопада 2017 року було складено акт про порушення №S 9308. В результаті порушення відповідачкою діючих на час виявлення порушення «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року (далі - Правила) комісією АТ «Миколаївобленерго» розраховано вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 5 947,09 грн. 26 січня 2018 року між сторонами було укладено договір реструктуризації заборгованості [NUMBER]-р, згідно якого відповідачка визнала нарахований на підставі акту про порушення №S 9308 від 13 листопада 2017 року борг за не обліковану електроенергію в розмірі 5 947,09 грн. та сплатила частину боргу в розмірі 947,09 грн. Решту суми зобов'язалася сплатити рівними частинами (по 1 000 грн.) протягом п'яти місяців, а саме в строк до 07 червня 2018 року, проте взяті на себе зобов'язання не виконала. В зв'язку з цим АТ «Миколаївобленерго» просило в судовому порядку стягнути з [PERSON] залишок боргу в розмірі 5 000 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору про користування електричною енергією [NUMBER] від 25 червня 2010 року та відкритого на її ім'я особового рахунку [NUMBER] є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS]. Відповідні послуги їй надає позивач. 13 листопада 2017 року контролерами АТ «Миколаївобленерго» за вказаною адресою було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що можливо було виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. За наслідками порушення 13 листопада 2017 року було складено акт про порушення №S 9308 за підписами трьох контролерів, підписаний споживачем без зауважень, зібрано інші докази (а.с. 7-9). Згідно протоколу комісії АТ «Миколаївобленерго» [PERSON] визнана причетною до вчинення порушення. В результаті порушення відповідачкою Правил їй нараховано вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 5 947,09 грн. Судом встановлено, що [PERSON], як споживач, порушила вимоги ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 42 Правил (чинних на час виявлення порушення), п. 8 договору, а тому вона відповідно до ст.ст. 58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.п. 48, 53 Правил, п. 15 договору зобов'язана відшкодувати електропостачальнику в повному обсязі вартість не облікованої електричної енергії. Розмір не облікованої електричної енергії розрахований позивачем правильно, а саме відповідно до вимог п.п. 3.3, 3.5, 3.7 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року №562 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії (39,60 кВт*год.); за тарифами для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір вартості не облікованої електроенергії; за кількістю днів з дня останнього відключення від електропостачання до дня виявлення порушення (з 11 серпня 2017 року по 13 листопада 2017 року). Також судом встановлено, що 26 січня 2018 року між сторонами було укладено договір реструктуризації заборгованості №801726-р, згідно якого відповідачка визнала нарахований на підставі акту про порушення №S 9308 від 13 листопада 2017 року борг за не обліковану електроенергію в розмірі 5 947,09 грн. та сплатила частину боргу в розмірі 947,09 грн. Решту суми зобов'язалася сплатити рівними частинами (по 1 000 грн.) протягом п'яти місяців, а саме в строк до 07 червня 2018 року, проте взяті на себе зобов'язання не виконала. Згідно п.п. 2.3, 2.4, 3.2.2 договору реструктуризації у разі порушення боржником строків виконання зобов'язань та/або виконання їх не в повному обсязі, графік погашення заборгованості вважається зміненим, а боржник упродовж п'яти банківських днів з дня порушення зобов'язаний сплатити увесь залишок несплаченої заборгованості за цим договором. У разі порушення боржником строків погашення реструктуризованої заборгованості за зміненим графіком, договір вважається розірваним. За умови порушення боржником умов договору кредитор має право звернутися до суду для стягнення залишку несплаченої реструктуризованої заборгованості. На час укладення договору реструктуризації вказані відносини не мали чіткого законодавчого врегулювання. Проте згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦПК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.. 629 ЦК України). Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України). Встановлене договором зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). За встановлених обставин, оскільки зобов'язання за договором реструктуризації відповідачкою належним не виконані, а тому з [PERSON] на користь АТ «Миколаївобленерго» слід в судовому порядку стягнути 5 000 грн. вартості не облікованої електричної енергії. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягає стягненню 1 762 грн. судового збору.

Outcome: approved