Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення дитиною навчання - 30.06.2015 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на оплату навчання, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу на оплату навчання дітей, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві 10.10.2008 року зроблено актовий запис № 914 та видано відповідне свідоцтво. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки від 04.06.2015 року № 135 Київського професійного ліцею будівництва і комунікаційного господарства [PERSON] навчається на денній формі навчання з терміном навчання у три роки. Частиною 1 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №6 від 15.05.2006 року судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наданих доказів та пояснень сторін судом достовірно встановлено, що на даний час [PERSON] працює на філії ДП «Антонов «Серійний завод Антонов» слюсарем - ремонтником, і отримав загальну суму доходів за період роботи з березня 2015 року по серпень 2015 року - 28 144,41 грн. У довідці також вказані сплачені аліменти на користь [PERSON], яку відповідач сплачує на користь їх дитини - [PERSON], у розмірі 4 776,37 грн. у той самий період. Також, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18.12.2012 року стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно. Відтак, розмір заробітної плати відповідача і встановлене йому судом зобов'язання сплачувати аліменти іншій малолітній дитині вказують на об'єктивні складнощі в його матеріальній участі в утриманні повнолітнього сина, [PERSON], який продовжує навчатися, що за змістом частини 1 статті 199 СК України є підставою для задоволення вимоги даного позову.

Outcome: dismissed