Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом на предмет визначення додатково строку в два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після [PERSON] , якій позивач доводиться сином, з підстав пропуску встановленого законом строку у зв`язку тим, що тривалий час перебував в жалобі через смерть батька [INFO] , а потім смерть матері у лютому 2019 року, до якої переїхав та доглядав, через значне погіршення її стану здоров`я, і тому вважав, що фактично прийняв спадщину за заповітом, який мати залишила на його ім`я, проте постановою нотаріуса від 03 вересня 2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 11 січня 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка з обміном учасниками справи змагальними заявами по суті справи без виникнення процесуальних ускладнень та у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач [PERSON] 29 січня 2020 року подав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначивши, що після смерті батька у жовтні 2018 року здоров`я їх з братом матері [PERSON] значно погіршилося і менше ніж за півроку вона померла, що дуже болісно відобразилося на них з братом. Про волю матері та складений нею заповіт йому було відомо, тому просив позов задовольнити. Третя особа у поданій письмові заяві не заперечувала проти задоволення позову та клопотала про розгляд справи у її відсутності. Будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, сторони до суду не прибули, позивач у заяві від 27 лютого 2020 року клопотав про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, відповідач заяв про відкладення розгляду не подавав, причин неявки не повідомив, третя особа клопотала про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.13 ЦПК України та положення ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Лозенко В.В. від 03 вересня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] у зв`язку з порушенням встановленого ст. 1270 ЦК України строку (а.с.11). Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Ленінським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська 15 березня 1975 року (а.с. 10). [PERSON] померла [INFO] , про що Чечелівським районний у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 18 лютого 2019 року вчинено актовий запис №397 та видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 9). Відтак, [INFO] після [PERSON] відкрилася спадщина, до якої, зокрема, належить квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування, укладеного 18 серпня 2014 року між [PERSON] (дарувальником) та [PERSON] (обдарована), посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2227 (а.с.12-13) За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 06 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., на користь [PERSON] , за яким заповіла останньому все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що спадкодавцю буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право (а.с.8). За даними паспорта громадянина України позивач на час відкриття спадщини був зареєстрований по пр. [ADDRESS] (після зміни назви [ADDRESS] , тобто окремо від спадкодавця, яка була зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.5-6, 8). 03 вересня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. з заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON] , що відкрилася [INFO] , проте постановою нотаріуса від 03 вересня 2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України. Інші особи за оформленням права власності на спадщину не зверталися, що встановлено на підставі даних дослідженої в судовому засіданні спадкової справи 36/2019. Одночасно судом встановлено, що позивач, протягом 2018-2019 років втратив обох батьків [INFO] помер батько [PERSON] , а [INFO] після хвороби померла мати [PERSON] , за якою позивач доглядав, обставини чого визнані відповідачем. В оцінці доводів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд приймає до уваги, що позивач інтересу до спадкового майна не втрачав, інші спадкоємці за заповітом відсутні, а спадкоємець першої черги брат [PERSON] позов визнав повністю і з заявою про прийняття спадщини не звертався, будучи обізнаним з волею спадкодавця, вираженою за життя в заповіті, на залишення всього майна позивачу, обставини набуття квартири [ADDRESS] позивачем з метою дарування її 18 серпня 2014 року матері, обставини юридичної необізнаності у порядку та строках здійснення своїх спадкових прав, а також обставини втрати обох батьків протягом п`яти місяців, що безумовно стало трагічною подією для позивача, спричинивши моральне пригнічення, апатію та тривале перебування в жалобі, що разом в своїй сукупності завадило позивачу прибути до нотаріальної контори для реалізації своїх спадкових прав та прийняття спадщини в Україні протягом шести місяців та потягло пропуск такого строку на 17 днів. Зважаючи на викладене, суд за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному з`ясуванні обставин у справі і досліджених безпосередньо доказах, приходить до висновку про пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, що сплинув 17 серпня 2019 року, з поважних причин, на підставі чого відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України йому по суду належить визначити додатковий строк в два місяці, що відповідатиме загальним засадам спадкового права, будучи достатнім для здійснення ним свого волевиявлення щодо спадкування після матері [PERSON] у належній формі. З урахуванням клопотання позивача та ст. ст. 141, 142 ЦПК України суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved