Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У вересні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради, треті особи: державний нотаріус дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON], Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №374», про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що 18.05.2014 року померла її бабуся, [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді квартири №38 в будинку№106 по вул.Донецьке Шосе у м. Дніпрі. Позивач зазначає, що вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори, проте постановою державного нотаріуса від 23.04.2015 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності на квартиру не зареєстроване. За свого життя [PERSON] право власності на квартиру не оформила, у звязку з чим позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказане вище квартиру. Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру №38 в будинку№106 по вул.Донецьке шосе у м. Дніпрі, в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, її представник, направленим до суду листом просив розглядати справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки судові не повідомив. Третя дніпровська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, направленим до суду листом просила розглядати справу у відсутність свого представника. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була членом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №374» та на її імя був виданий ордер №1449 від 06.03.1985 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів на підставі переліку ЖСК, затверджених виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 29.10.1984, №568 на квартиру №38 в будинку№106 по вул. Донецьке шосе у м. Дніпрі. 18 травня 2014 року померла бабуся позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, зареєстроване 22 травня 2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актова запис №871. 06 листопада 2007 року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстроване 16 листопада 2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актова запис №1926. Оскільки позивач [PERSON] була неповнолітньою на день смерті матері [PERSON], яка померла раніше своєї матері [PERSON], яка в свою чергу позивачу доводиться бабусею, то позивач [PERSON] є спадкоємницею за правом представлення після померлої бабусі - [PERSON]. Позивач [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори, проте постановою державного нотаріуса від 23.04.2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності на квартиру за померлою не зареєстроване. Згідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно до ч.1 ст.1266 ЦК України Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно до ч.4 ст.1268 ЦК України Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.1278 ЦК Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Так, як в іншому порядку, крім судового, позивач позбавлена можливості захистити свої спадкові права, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом є законними та обґрунтованими.

Outcome: approved