Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

У вересні 2019 року позивач - [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. В 2015 році він познайомився з відповідачкою [PERSON] , і деякий час вони перебували у стосунках. На той час, відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На той час родина [PERSON] мешкала у Німеччині. В подальшому [PERSON] дізналась, що вона вагітна, і біологічним батьком її дитини є позивач. Відповідачка, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , у місті Гамбург (Федеративна Республіка Німеччини) [INFO] народила сина - [PERSON] . В актовому записі про народження дитини її батьком був записаний - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Позивач вказує, що з моменту знайомства із відповідачкою та по сьогоднішній день він не припиняв спілкування із [PERSON] , яка у 2018 році разом з сином повернулась до м. Миколаєва на постійне місце проживання, та вони фактично створили сім`ю. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.05.2019 р. був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] Позивач, з часу коли він дізнався про своє батьківство щодо дитини [PERSON] , постійно з ним спілкується, у них склалися добрі відносини, він постійно приймає участь у вихованні та утриманні сина. Дитина вважає його своїм батьком. В свою чергу відповідачка зверталася до суду м. Гамбург з приводу встановлення факту відсутності кровного споріднення між [PERSON] та дитиною, в ході слухання даної справи була призначена експертиза ДНК, яка підтвердила факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] , як батька дитини, та самою дитиною - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду першої інстанції Гамбург-Вандсбек, яке набрало чинності 09.04.2019 року, встановлено, що [PERSON] , який народився [INFO] у м. Миколаєві, Україна, не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на викладене, позивач просить суд встановити, що він є батьком [PERSON] , [INFO] та зобов`язати відповідний відділ реєстрації актів цивільного стану Федеративної Республіки Німеччина внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , який народився [INFO] в місті Гамбург, вказати його батьком дитини та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність. Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дитиною дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved