Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

У вересні 2020 р. [PERSON] звернулася до Володарського районного суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», просить визнати виконавчий напис № 6419, вчинений 03.07.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з неї заборгованості у сумі 17 065,75 грн таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 23.09.2020 р. справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано до Печерського районного суду м. Києва; матеріали справи надійшли до суду 21.10.2020 р., 22.01.2021 р. передані судді Волковій С.Я. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями). Ухвалою суду від 27.10.2020 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» відзив на позовну заяву не подано. Третіми особами: приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною пояснення щодо позову або відзиву не подано. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивач, звертаючись до суду із вимогами до відповідача, свої вимоги обґрунтовує статтями 1, 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статтями 15, 16, 203, 215, 202, 208 ЦК України, та зазначає, що виконавчий напис вважає незаконним, таким, що порушує її права і не підлягає виконанню. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин 1-3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 8 статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Суду не надано жодного доказу вчинення 03.07.2020 р.приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчого напису № 6419, отже вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами, з огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed