Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який уточнювався 11.01.2017 року. В позові [PERSON] зазначила, що 07.08.2004 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбного життя сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка, як вказала позивачка, проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинились з жовтня 2016 року через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та почуття любові. Намагання позивачки зберегти сімю були безрезультатні, відповідач зраджував позивачку. Також позивачка вказала, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на доньку, при цьому він має постійний заробіток, працює у Концерні «Міські теплові мережі» Дніпровського району в м.Запоріжжі. На підставі вищевикладеного позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить суд: - розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем [PERSON]; - стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частин заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення донькою повноліття; - стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки судові витрати. В судове засідання зявилася позивачка [PERSON] разом із своїм представником адвокатом [PERSON], які повністю підтвердили всі обставини, які викладені в позовній заяві, додатково зазначили, що спір стосовно місця проживання дитини та спір стосовно поділу майна відсутній. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Циганок». В судове засідання зявився відповідач [PERSON], визнав позовні вимоги позивачки [PERSON] та підтвердив причину розірвання шлюбу. Стосовно аліментів, пояснив, що в добровільному порядку не сплачував їх у звязку з наявністю неприязних відносин між ним та позивачкою. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, і повністю підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про одруження від 07.08.2004р. сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис №347. Від шлюбного життя сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії І-ЖС №014980 від 26.07.2005 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис №647. Подальше сумісне життя сторони вважають не можливим. Зі слів сторін по справі судом встановлено, що на час розгляду вказаної позовної заяви, спір щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка зазначила що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Циганок». Тому суд вважає за можливе залишити позивачці [PERSON], прізвище «Циганок», відповідачу [PERSON] залишити «Циганок». На підтвердження того, що неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачкою, суду була надана довідка відділу РФО по Дніпровському району №04-19/4/11445 від 30.11.2016 року, згідно якої, позивачка [PERSON] разом із донькою [PERSON], [INFO] проживають та зареєстровані за адресою: [INFO]. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У звязку з тим, що відповідач офіційно працевлаштований та має постійний заробіток, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки всього заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] стосовно стягнення аліментів є обґрунтованими. Крім того, суд вважає, що відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 551,20 гривень за позовні вимоги про стягнення аліментів та на користь позивачки [PERSON] в розмірі 551,20 гривень за подачу позову із позовними вимогами про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved