Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

у вересні 2019 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.08.2008 року, мають двох неповнолітніх дітей - доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними відсутнє взаємопорозуміння та повага одне до одного, подружні відносини між ними припинилися з жовтня 2014 року, з того часу спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.24-27), подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити (а.с.11), відповідач позов визнає, наполягає на його задоволенні ( а.с. 16). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 13.08.2008 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4). Сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Згідно довідки Карлівської міської ради позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] , має такий склад сім`ї: дружина - [PERSON] , 1986 р.н., доньки - [PERSON] , 2008 р.н., [PERSON] , 2011 р.н., які зареєстровані в с. Кошманівка Машівського району (а.с. 10). За інформацією Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 02-09/505 від 01.11.2019, відповідач зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд доходить висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище відповідачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити - « [PERSON] », оскільки про його зміну вона не заявила. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов задоволено, а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір. Разом з тим, враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст. 142 ЦПК України, позивачу слід повернути судовий збір в сумі 384,20 грн. з державного бюджету та стягнути з відповідачки на його користь 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved