Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON], [INFO], заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи. При цьому посилається на те, що 15.04.2008 р. між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір під № 002-05502-150408 за яким останньому відкрито картковий рахунок за [NUMBER] та видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом для здійснення операцій із грошовими коштами у сумі 3000 грн., за умови сплати відсотків за користування кредитом та погашення суми заборгованості частинами і з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином загальна заборгованість станом на 25.12.2012 р. становить 7220,97 грн., яку у добровільному порядку [PERSON] погасити відмовляється. Водночас, позивач у позові просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, при цьому, пред'явлені позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. /а.с. 2-4/ Сторони у судове засідання 18.03.2014 р. не з'явились. Відповідач про час і місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом у відповідності до вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутим на адресу суду за закінченням терміну зберігання рекомендованим листом. /а.с. 21-22/ Заперечень на позов до суду не надходило, щодо поважності причин відсутності, суд не повідомлено. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та уповноваженого представника позивача, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. У відповідності із ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалось. /а.с. 23/ Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані ПАТ «Дельта Банк» письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 15.04.2008 р. між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого згідно Статуту, затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів банку № 2 від 30.01.2012 р., є ПАТ «Дельта Банк» /а.с. 14/, і [PERSON] укладений кредитний договір за № 002-05502-150408, на підставі якого останньому було видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом у сумі 3000 грн. для здійснення операцій з грошовими коштами, за умов погашення частинами тіла кредиту і сплатою відсотків та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. /а.с. 5-9/ У зв'язку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків станом на 25.12.2012 р. утворилася заборгованість у сумі 7220,97 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5476,28 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 960,62 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 784,07 грн. /а.с. 13/ Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до норм ст.ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 цього ж Кодексу встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявленої суми. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved