overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 16.10.1982 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №42. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 09.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] в с. Вороньків Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище у подружжя - Спис. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб 1-Б №337596 (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Судом встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З відповідачем шлюб розпався остаточно. Протягом останнього часу вони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, збереження сім`ї та примирення не можливе. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна між ними немає. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 21.09.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засіданні позивач не з`явилася, заявою від 20.10.2020 року просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] , сторони по справі, перебувають у шлюбі зареєстрованому 21.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис № 234. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.2012 року. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В порядку ст.113 СК України, позивач має право іменуватися прізвищем, отриманим нею після реєстрації шлюбу, також після його розірвання. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

у вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 07 листопада 2009 року. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають одну малолітню дитини, яка проживає разом з позивачкою. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 23). Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання, в якому просив суд про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 36). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст.105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 07 листопада 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 6). Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 7). Шлюбні відносини сторони не підтримують, мешкають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх спільних дітей, що має істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач не виявила бажання відновити дошлюбне прізвище, суд вважає необхідним залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 гривень (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та починаючи з 2019 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2004 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про бажання далі іменуватися прізвищем « [PERSON] », то у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак направили на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення, також просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 березня 1988 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати, залишити їй дошлюбне прізвище та стягнути на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2019 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на звернення позивача до суду з позовом, яка послалася на порушення її прав відповідачем подальшим перебуванням у шлюбі, та задоволення позову судом, судові витрати мають бути стягнуті на її користь з відповідача. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати, присвоїти їй дошлюбне прізвище та стягнути на її користь судові витрати. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2017 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею\~113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на звернення позивача до суду з позовом, яка послалася на порушення її прав відповідачем подальшим перебуванням у шлюбі, та задоволення позову судом, судові витрати мають бути стягнуті на її користь з відповідача. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

У вересні 2020 року позивачі звернулися до суду із позовом до [PERSON] про вселення в квартиру [ADDRESS] та зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] та надати ключі від вхідних дверей. В обгрунтування позовних вимог посилалися на те, що між [PERSON] та позивачами було укладено договір дарування Ѕ частини кв. [ADDRESS] . Договір дарування Ѕ частини квартири від 12.02.2020р. було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Василенко О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1046. [PERSON] та [PERSON] належить по ј частині квартири. Після укладання договору дарування [PERSON] передала ключі від квартири, а також повідомила, що позивачі можуть не потрапити до квартири, оскільки переданими ключами від замків вхідної квартири фактично не можливо відкрити квартиру. Причиною є те, що право власності на Ѕ частину квартири вона отримала після смерті батька та з 2019р. [PERSON] не може потрапити до квартири, оскільки там проживає її матір [PERSON] . Після укладення договору [PERSON] та [PERSON] спробували потрапити до квартири, однак відкрити двері вони не змогли та потрапити до квартири не змогли. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 30.09.2020р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу запропоновано надати відзив. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.07.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився про день, час а місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

У вересні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 15 травня 2016 року відділом запису актів цивільного стану Адміністрації міста Твері Тверської області, актовий запис № 443, зареєструвала шлюб з [PERSON] . Посилалася, що спільного господарства з відповідачем не ведуть, шлюбно сімейні відносини не підтримують з червня 2016 року, наміру про примирення не мають. Ухвалою суду\~від 07.12.2020\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у\~справі відкрито\~за правилами\~загального позовного\~провадження. Розпорядженням № 108 від 23.12.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 644/7035/20. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи зазначену цивільну справу передано на розгляд судді Ізмайлову І.К. Ухвалою суду від 15.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Шлюбно сімейні відносини з відповідачем не підтримують з червня 2016 року, спільного господарства не ведуть, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved