Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

У вересні 2019 року позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що 25.04.2019 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] уклали кредитний договір 25.04.2019-100005188, відповідно до п. 1.1 якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування ним. Даний договір укладений на строк до одного місяця (п.8.1. договору), кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника (п.1.2 договору), внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», так як відповідно до п.1 ч. 2 ст.З Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на: ... кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Відповідно до п.1.4. договору Кредитор надає Позичальнику Кредит у розмірі 5 000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 09.05.2019 р. та платою за користування Кредитом у розмірі 1 400 грн. 25.04.2019 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 1 162 від 25.04.2019, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Відповідно до п.п.4.1 договору Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 19.12.2018; Проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Позивачем та відповідачем строки повернення Кредиту та Процентів не переносились. До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Тому на підставі вищевказаного позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість та штрафу за кредитним договором № 25.04.2019-100005188 в розмірі 8 900,00 (вісім тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок). В судове засідання представник позивача не з» явився, однак заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин,про часта місце розгляду справи були належним чином повідомленими,а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення,проти такого вирішення справи позивач не заперечив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.04.2019 ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] уклали кредитний договір 25.04.2019-100005188, відповідно до п. 1.1 якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до п.1.4. договору Кредитор надає Позичальнику Кредит у розмірі 5 000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 09.05.2019 р. та платою за користування Кредитом у розмірі 1 400 грн. 25.04.2019 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 1 162 від 25.04.2019, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Відповідно до п.п.4.1 договору Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 09.05.2019; Проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Позивачем та відповідачем строки повернення Кредиту та Процентів не переносились. До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідачка [PERSON] погашення кредиту не проводить, у неї виникла заборгованість перед позивачем, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору. Враховуючи вищенаведене,суд вважає, що з відповідача [PERSON] стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість в сумі 8 900,00 грн.. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 921,00 грн..

Outcome: approved