Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] пред'явила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], на час його навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем, що розірваний за рішенням суду від 09 жовтня 2009 року, сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який з 03 грудня 2012 року навчається на денному відділенні професійно-технічного училища № 6 за спеціальністю електрогазозварник, проте відповідач матеріально перестав допомагати після того як син досяг повноліття, хоча таку можливість має, а у позивача відсутня можливість самотужки матеріально утримувати сина, тому позивач, згідно змінених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] до 23 років за умови, що останній продовжуватиме навчання, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку. Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій клопотала про проведення розгляду за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову з урахуванням уточнень в частині розміру стягуваних аліментів в частці від заробітку відповідача в розмірі 1/6 частки, оскільки відповідач працює. Відповідач в судове засідання не з'явився, у поданій через канцелярію заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності при цьому, позовні вимоги з урахуванням уточнень розміру аліментів в 1/6 частці від заробітку (доходу) визнав повністю, зазначивши, що має постійне місце роботи та заробіток. Третя особа, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився та у поданій через канцелярію суду заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, підтримуючи позовні вимоги. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, проте таке право дитини припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, що визначено ч.3 ст.199 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоц\-тва про народження, виданого Відділом РАГС Кіровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 24 грудня 1996 року, актовий запис №418 (а.с.10). [PERSON] є студентом І-го курсу денної форми навчання професійно-технічного училища №6 Дніпропетровської обласної державної адміністрації за спеціальністю електрогазозварник на бюджетній основі, починаючи з 03 грудня 2012 року з терміном навчання до 30 червня 2015 року, що підтверджується довідкою навчального закладу №569 від 24 грудня 2014 року (а.с.5). За даними довідки квартального комітету № 5 Кіровського райвиконкому м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року [PERSON], 196 року народження, проживає разом із матір'ю [PERSON] (а.с.4), обставини чого також визнані відповідачем у поданій 13 січня 2015 року заяві. Третя особа, навчаючись за державним замовленням на бюджетній основі отримує мінімальну стипендію, інших доходів від трудової або іншої діяльності не має. Позивач з 21 вересня 2005 року не працює за трудовим договором, про що свідчать записи у трудовій книжці (а.с.22-23), доходів від трудової діяльності чи підприємництва не отримує. Відповідач працює на посаді інспектора Дніпропетровського МУ ГУМВС України та за період з липня 2014 року по грудень 2014 року загальна сума доходу за винятком аліментів в розмірі 4868,76 грн. склала 17333,04 грн., про що свідчить довідка про доходи від 05 січня 2015 року №01 (а.с.18). Крім того, судом встановлено, що відповідач є батьком ще двох малолітніх дітей, які проживають з ним та перебувають на його утриманні: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що до матеріалів справи долучені свідоцтва про народження в копіях (а.с.19, 20). Оскільки судом з'ясовано, що відповідач з сином [PERSON] не проживає, регулярного утримання після досягнення ним повноліття [INFO] не надає, що визнано відповідачем у поданій заяві, то належить визнати, що ним не виконується покладений на нього статтею 199 СК України обов'язок. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує рівний обов'язок обох батьків з утримання повнолітнього сина під час навчання, а також вік дитини, її потяг до навчання, який має істотне значення, майновий стан дитини, яка отримує мінімальну стипендію, задовільний стан її здоров'я, майновий стан матері, яка не працює, доходів не має, матеріальний стан батька, який має регулярний стабільний щомісячний дохід від трудової діяльності в Дніпропетровському МУ ГУМВС України, його сімейний стан, наявність у нього ще двох малолітніх дітей, стан здоров'я відповідача, який є працездатним, та, відповідно, приходить до висновку у відповідності із ст. 183 СК України, що справедливим та співмірним буде присудити аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання з відповідача в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову - 25 грудня 2014 року та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2015 року, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років у випадку продовження навчання. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved