overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено шлюб 29.03.2002 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З початку 2018 року між сторонами часто стали виниками сварки, що привело до втрати почуття взаємоповаги та любові, а з початку 2019 року шлюбні відносини між ними взагалі припинено, спільне господарство не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають. Позивачем надавалась заява у якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідачем також надавалась заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 29.03.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстроване Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 110 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 301 (а.с.6). Сторони сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство з початку 2019 року не ведуть. Поновляти шлюбно-сімейні відносини позивач наміру немає. Примирення між сторонами неможливе. Спору про місце мешкання дитини між сторонами немає. Дитина залишається мешкати разом з матір`ю. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 13 січня 2010 року. Від даного шлюбу сторони у справі мають одну дитину сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є батьком дитини, матеріальну допомогу надає, але позивач не впевнена, що в подальшому це буде носити систематичний характер. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, позивач в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, відповідач надав до суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд, відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає можливим у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст.182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції Закону№ 2037-VIII від 17.05.2017), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини перелічені в ч.1 ст.182 СК України, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача 768,40 грн в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до повноліття. В обгрунтування посилалася на те, що сторони від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З липня 2015р. проживають окремо. Донька знаходиться повністю на утриманні [PERSON] . Відповідач належним чином не допомагає ні у вихованні та ні у забезпеченні дитини, ухиляється від своїх прямих обов`язків. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.09.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання . Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов та заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до редакції газети «Автограф», [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформації, зобов`язання її спростувати, стягнення моральної шкоди. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 січня 2020 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. 19 лютого 2020 року [PERSON] подала апеляційну скаргу на вказане судове рішення. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2020 року заявнику [PERSON] відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі. Постановою Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2020 року, описку в якому виправлено ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 травня 2020 року, апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 січня 2020 року залишено без змін. Однак, при ухваленні судового рішення, колегією суддів не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що [PERSON] ухвалою суду було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі, колегія суддів вважає за необхідне постановити у справі додаткове рішення про стягнення з [PERSON] в дохід держави судового збору в розмірі 5305,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який був зареєстрований 08.09.2007 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . В заяві посилається на те, що сімейне життя не склалось через протилежні погляди на життя та обов`язки. Подружні відносини припинені з 30.06.2015 року. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень п.10 \~Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11\~ проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони 08.09.2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який був зареєстрований 15.08.2014 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . В заяві посилається на те, що сімейне життя не склалось через протилежні погляди на життя. З 2015 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з позивачем. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.3, 23). Відповідач, повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав (а.с. 25-27). Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень п.10 \~Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11\~ проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони 15.08.2014 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від цього шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.6). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який був зареєстрований 19.10.2012 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . В заяві посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через втрату відчуття любові та поваги. З травня 2019 року проживають окремо. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільним і таким, що суперечить її інтересам. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Просить шлюб розірвати. Позивач у підготовче засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явився. Подав заяву про визнання позову і розгляд справи без його участі. Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 19.10.2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с. 6). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач визнала позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені, тривалий час вони спільно не поживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який був\~зареєстрований 25.04.2015\~року.\~Від шлюбу\~мають малолітню\~дочку [PERSON] ,\~ [INFO] .\~В заяві\~посилається на\~те,\~що з\~спільне життя\~не склалось\~через різні\~погляди на\~сімейне життя та обов`язки. З серпня 2019 року спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільним і таким, що суперечить її інтересам. Дитина проживає з позивачем. Просить шлюб розірвати. Позивач у підготовче засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с. 11). Відповідач у підготовче засідання не з`явився. Подав заяву про визнання позову і розгляд справи без його участі (а.с. 31). Суд, відповідно до ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 25.04.2015 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від цього шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.6). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач визнала позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені, тривалий час вони спільно не поживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 серпня 2008 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років спільного проживання, сімейне життя між сторонами погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя не склалось за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Це зруйнувало сім`ю. Проживають окремо більше п`яти років. Тепер позивачка проживає з іншим чоловіком. Збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін та дитини. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач, який повідомлявся про місце та час розгляду справи та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім`я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved