Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

У вересні 2020 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказала, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розлучення батьків проживає разом із матір`ю та з 01 вересня 2017 року навчається в Іллінецькому державному аграрному коледжі та перебуває на утриманні позивача. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 серпня 2012 року, № 2-1027/11 із відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно починаючи із 16 грудня 2011 року до досягнення сином повноліття. [INFO] їх сину [PERSON] виповниться 18 років, на даний час він є студентом 3-го курсу Іллінецького державного аграрного коледжу за спеціальністю «Агрономія». Повний курс навчання закінчується 01 липня 2021 року. Навчання сина та супутні витрати пов`язані з навчанням, потребують значних фінансових витрат, однак позивач не має змоги сама утримувати та навчати сина, тому звернулася до суду із вказаним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно починаючи з 22 вересня 2020 року до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, а також вирішити питання розподілу судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 23 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на період навчання сина [PERSON] , [INFO] не визнає, обгрунтовуючи це тим, що сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] від іншого шлюбу та має на утриманні неповнолітнього сина своєї теперішньої дружини [PERSON] , [INFO] , а також, що на даний час ніде не працює та не отримує постійного доходу від підприємницької діяльності, тому просить суд відмовити в задоволенні даного позову у повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задоволити із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків батьків утримувати дітей. Судом установлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , дане підтверджується копією свідоцтва про його народження [NUMBER] (а.с.6). Окрім того, [PERSON] [INFO] виповнилось 18 років, та з 01 вересня 2017 року він навчається у Іллінецькому державному аграрному коледжі за спеціальністю «Агрономія», денної форми навчання, вказане підтверджується довідкою навчального закладу № 109/20 від 03 червня 2020 року (а.с.8) та перебуває на повному утриманні позивача, що підтверджується довідкою виданою Іллінецькою міською радою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 03.06.2020 року (а.с. 9). Відповідно до ст. ст. 180, 199, 200 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому суд відхиляє посилання відповідача на обставини перебування на його утриманні дітей від інших шлюбів, як підставу для відмови у задоволені заявлених позовних вимог, оскільки зміна сімейного стану, а саме - народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2020 р. № 565/207/19 (провадження 61-9460св20). Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи наведене вище, з огляду на недопустимість порушення прав повнолітнього сина, який продовжує навчання, за вимогою позивача слід стягнути з відповідача кошти (аліменти) на її користь на утримання сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан як платника аліментів, так і одержувача аліментів, тому суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку починаючи з 22 вересня 2020 року і до закінчення сином навчання, тобто до 01 липня 2021 року . Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу сторони позивача, суд враховує, що позивач скористалася допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правової (правничої) допомоги від 15.09.2020 р. (а.с. 12) та сплатила за його послуги кошти в розмірі 500,00 грн., що підтверджується квитанцією № 44 від 15.09.2020 року. Суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом цієї справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, а тому, зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені повністю, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 (п`ятсот ) гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. У відповідності до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved