Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] (Позивач) звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» (Відповідач) про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики від 29.12.2011р. В ході розгляду справи Позивач збільшив позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що 29.12.2011р. між ним та ДП «Укртранснафтопродукт» був укладений договір безвідсоткової поворотної позики № б/н (надалі - Договір), згідно умов якого, Відповідачу надано безвідсоткову фінансову підтримку на поворотній основі у вигляді грошових коштів в розмірі 90 000,00 грн. 30.11.2012 року до вказаного договору було укладено Додаткову угоду №1 відповідно до якої строк позики закінчується 29.12.2013 року. Позивач свої зобов'язання перед Відповідачем виконав в повному обсязі, проте Відповідач порушив умови вказаного договору, та не повернув кошти у строки/терміни, передбачені договором, в результаті чого станом на 22 вересня 2015 року має заборгованість у сумі 195 005,75 грн., що складається з: - заборгованості за позикою - 90 000,00 грн.; - штраф відповідно до п.7.1. Договору - 13 500,00 грн.; - відсотки по п.7.2. Договору за період з 30.12.2013 року по 22.09.2015 року - 23 375,34 грн. та інфляційні втрати за період з 30.12.2013 року по 30.06.2015 року - 68 130,41 грн., які Позивач просив стягнути(а.с.167-170). Позивач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Соковець І.О. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечила та просила відмовити у їх задоволенні. У письмових поясненнях, наданих до суду (а.с.175-179) зокрема зазначила, що вказані кошти не надходили на рахунок підприємства, а документи щодо надходження вказаних коштів є сфабрикованими. Крім того нарахована пеня та визначення розміру штрафних санкцій є безпідставними та такими що не відповідають дійсності, положення договору суперечать положенням ЦК України щодо стягнення неустойки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.п 14.1.257 ст. 14 ПК України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає другій стороні у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). У судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.12.2011 року між [PERSON] та ДП «Укртранснафтопродукт» був укладений договір безвідсоткової поворотної позики № б/н (надалі - Договір), згідно умов якого, Відповідачу надано безвідсоткову фінансову підтримку на поворотній основі у вигляді грошових коштів в розмірі 90 000,00 грн. (а.с.7-12). Також встановлено, що 30.11.2012 року до вказаного договору було укладено Додаткову угоду №1 відповідно до якої строк позики закінчується 29.12.2013 року (а.с.17). Згідно з п. 1.1 розділу 1 - Договору, за цим договором позикодавець зобов'язується надати позичальнику фінансову підтримку на поворотній основі у вигляді грошових коштів в розмірі, встановленому цим договором, а позичальник зобов'язується повернути їх позикодавцю у визначений цим договором строк. Згідно з п. 1. Додаткової угоди №1, Пункт 4.1. Договору викласти в наступній редакції: «4.1. Строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і закінчується 29 грудня 2013 року». Згідно з п. 7.1 розділу 1 - Договору, при простроченні повернення позики (її частини) позичальник сплачує штраф у розмірі 15% відсотків від неповерненої суми позики. Згідно з п. 7.2 розділу 1 - Договору, при простроченні повернення позики (її частини) позичальник додатково до штрафу, передбаченого п. 7.1. цього договору, сплачує проценти в розмірі 15% відсотків річних виходячи з неповерненої суми за весь час прострочення. При цьому позичальник зобов'язується повернути суму позики (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини позики), збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордера № 48 від 30.12.2011 року на суму 8589,00 грн., № 1 від 03.01.2012 року на суму 9259,00 грн., № 2 від 04.01.2012 року на суму 9229,00 грн., №3 від 05.01.2012 року на суму 2737,00 грн., № 4 від 06.01.2012 року на суму 8973,00 грн., №5 від 10.01.2012 року на суму 9394,00 грн., №6 від 11.01.2012 року на суму 9841,00 грн., №7 від 12.01.2012 року на суму 8257,00 грн., №8 від 13.01.2012 року на суму 8589,00 грн., №9 від 16.01.2012 року на суму 9513,00 грн., №10 від 18.01.2012 року на суму 4787,00 грн., однак, Відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором та Додатковою угодою №1, чим порушено умови щодо строку повернення позики. В судовому засіданні, свідок [PERSON] зазначила, що з вересня 2011 року по 03.03.2012р. працювала на посаді бухгалтера на ДП «Укртранснафтопродукт» та зазначила, що обізнана про те, що між [PERSON] та ДП «Укртранснафтопродукт» був укладений договір безвідсоткової поворотної позики, оскільки сама особисто приймала вказані кошти в касу підприємства, які у подальшому використовувалися для сплати податків на доходи фізосіб і єдиний соціальний внесок. 05.05.2014 року Позивачем на адресу Відповідача надано вимогу щодо виконання грошових зобов'язань за Договором безвідсоткової поворотної позики від 29.12.2011 року (а.с.18). 15.05.2014 року відповідачем ДП «Укртранснафтопродукт» надано відповідь позивачу [PERSON] згідно якої підприємство підтверджує той факт, що за договором безвідсоткової поворотної позики від 29.12.2011 року з внесеними змінами Додатковою угодою №1 від 30.11.2012 року, з боку ДП «Укртранснафтопродукт» перед [PERSON] станом на 15.05.2014 року дійсно існує заборгованість у сумі 90 000,00 грн., термін погашення якої минув 29 грудня 2013 року. Однак на день надання вказаної відповіді у ДП «Укртранснафтопродукт» відсутні фінансові можливості для погашення боргу (а.с.19). Згідно зі ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, в зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язання за Договором, станом на 22 вересня 2015 року сума його заборгованості перед Позивачем становить 195 005,75 грн., що складається з: - заборгованості за позикою - 90 000,00 грн.; - штраф відповідно до п.7.1. Договору - 13 500,00 грн.; - відсотки по п.7.2. Договору за період з 30.12.2013 року по 22.09.2015 року - 23 375,34 грн. та інфляційні втрати за період з 30.12.2013 року по 30.06.2015 року - 68 130,41 грн. (а.с.167-170). Про факт того, що між [PERSON] та ДП «Укртранснафтопродукт» було укладено договір безвідсоткової поворотної позики від 29.12.2011 року зазначено і у Аудиторському звіті №38-13 про результати позапланового внутрішнього фінансового аудиту ДП «Укртранснафтопродукт» за період з 01.01.2012р. по 01.10.2013р., проведеному Департаментом внутрішнього аудиту Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, у розділі 5 якого «Стан розрахункової дисципліни» вказано про внесення до каси підприємства протягом грудні 2011р. і січня 2012р. грошових коштів від фізичної особи - [PERSON], в тому числі по договору від 29.12.2011р. на суму 90 000,00грн.(а.с. 122-123). Будь-яких належних доказів того, що вказаний договір визнавався у встановленому порядку недійсним чи за ним проведено розрахунки суду не надано. За положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п.1 ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно зі ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, в зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язання за Договором безвідсоткової поворотної позики від 29.12.2011р., станом на 22 вересня 2015 року сума його заборгованості перед Позивачем становить 195 005,75 грн., що складається з: - заборгованості за позикою - 90 000,00 грн.; - штраф відповідно до п.7.1. Договору - 13 500,00 грн.; - відсотки по п.7.2. Договору за період з 30.12.2013 року по 22.09.2015 року - 23 375,34 грн. та інфляційні втрати за період з 30.12.2013 року по 30.06.2015 року - 68 130,41 грн.. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики від 29.12.2011р. на даний час підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» на користь Позивача заборгованість по Договору безвідсоткової поворотної позики на загальну суму 195 005,75 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1919,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, крім того з відповідача, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 31,00 грн., оскільки 1% від стягнутої судом суми становить 1 950,00грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 624, 625, 1046, 1049 ЦК України, п.п 14.1.257 ст. 14 ПК України та

Outcome: approved