Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 17 січня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2615/0108/71-003 з подальшими змінами та доповненнями, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 136673 доларів США та зобов'язався повернути його і сплатити проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та графіком погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем 17 січня 2008 року укладено іпотечний договір № 2615/0108/71-003-Z-3, згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: двокімнатну квартиру № 98 загальною площею 98,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за вказаним кредитним та іпотечним договором, а 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за вказаними договорами, внаслідок чого до позивача перейшли права кредитора за цими договорами. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим станом на 10.10.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 1 057 377,41 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 1 022 328,74 грн, заборгованості по відсотках - 34 980,65 грн, пені - 618,38 грн, позивач просить в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру № 98 загальною площею 98,6 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] у м. Бровари Київської області шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У судове засідання 16.12.2014 року представник позивача не з'явився, повідомивши письмово розгляд справи в його відсутності та ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. У судове засідання 29.12.2014 року представник позивача не з'явився, повідомивши письмово про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника у відпустці. Суд вважає причину неявки представника позивача неповажною, а тому вважає за можливе розглянути позов в його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що у спірній квартирі, яка має загальну площу 98,6 кв.м., проживає відповідач з дружиною та двома малолітніми дітьми, іншого житла немає, тому на неї не може бути звернено стягнення відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з тих же підстав, що і відповідач. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 17 січня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 2615/0108/71-003 з подальшими змінами та доповненнями, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 136673 доларів США та зобов'язався повернути його до 17 січня 2038 року, сплатити проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та графіком погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем 17 січня 2008 року укладено іпотечний договір № 2615/0108/71-003-Z-3, згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку належну йому на праві власності двокімнатну квартиру № 98 загальною площею 98,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за вказаним кредитним та іпотечним договором 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за вказаними договорами, внаслідок чого до позивача перейшли права кредитора за цими договорами. В порушення вимог законодавства та умов кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування ним у строки та в розмірах, встановлених договором у зв'язку з чим станом на 10.10.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 1 057 377,41 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 1 022 328,74 грн, заборгованості по відсотках - 34 980,65 грн, пені - 618,38 грн, Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умов, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. У судовому засіданні встановлено, що у спірнвй квартирі загальною площею 98,6 кв.м. проживає відповідач з дружиною та двома малолітніми дітьми, що підтверджується довідкою комунального підприємства Броварської міської ради ЖЕК-4 від 08.01.2014 р. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на наведене та враховуючи, що позивачем не доведено наявність у відповідача іншого житла, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed