Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

У грудні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду по справі №342/303/17 від 19.05.2017 та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ј частки доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнення аліментів у зміненому розмірі розпочати з дня набрання чинності рішенням суду у даній справі і проводити до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Городенківського районного суду від 19.05.2017 вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 800 гривень, стягнення аліментів розпочато з 29.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Городенківського районного суду від 20.02.2020 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.10.2012 виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Позивач зазначає, що на даний час, визначена судовим рішення сума аліментів у розмірі 800 грн є меншою від мінімального розміру, встановленого ст.182 СК України, і призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення, тому вважає, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки у розмірі ј частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на сина [PERSON] , [INFO] відповідає вимогам ч.3 ст. 181 СК України. Також позивачка зазначає, що сума заборгованості по сплаті аліментів на 01.12.2020 складає 55 грн. Позивачка вказує, що витрати на утримання дитини зростають, оскільки є потреба у одязі, харчуванні, предметах гігієни для дитини, можливість відвідувати дошкільний навчальний заклад, секції (гуртки) для розвитку особистості. Відповідач [PERSON] є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, має можливість працювати та обов`язок забезпечити дитині матеріальне утримання у розмірі прожиткового мінімуму. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 960, 50 грн. Представник позивачка [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає. Дії учасників справи не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України,\~відповідно\~до\~якої учасник\~справи\~має\~право заявити\~клопотання\~про\~розгляд справи\~за\~його\~відсутності. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивачки, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що згідно копії заочного рішення Городенківського районного суду від 19.05.2017 у справі №342/303/17 частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі по 800 грн щомісячно на сина [PERSON] , [INFO] . Стягнення аліментів розпочато з 29.03.2017 і до досягнення дитиною повноліття. На виконання\~рішенні суду\~видано виконавчий\~лист. Згідно копії рішення Городенківського районного суду від 20.02.2020 у справі №342/54/20 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.10.2012 виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №6. Після розірвання шлюбу відновлено відровідачці дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.2016, актовий запис №3, виданого виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа №342/303/17, виданого 23.05.2017 Городенківським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів сума заборгованості по сплаті аліментів на 01.12.2020 становить 55 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положення ч.1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідачка зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року. Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. У зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька, підлягає задоволенню. Щодо визначення частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України. Визначаючи частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину суд враховує потреби дитини, яка зростає, відсутність даних про незадовільний стан здоров`я платника аліментів, його матеріальне становище (відповідач не надав доказів неспроможності сплачувати аліменти); відсутність даних про наявність у платника аліментів осіб, які перебувають на утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім цього\~згідно Закону\~України «Про\~державний бюджет\~на 2020\~рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня, тобто мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить на 2020 рік 960,50 гривень. Згідно Закону\~України «Про\~державний бюджет\~на 2021\~рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить з 1 січня - 1921 гривню, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень, тобто мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з липня 2021 року становитиме 1006, 50 гривень. Враховуючи визначений рішенням суду розмір аліментів у твердій грошовій сумі 800 гривень, вказаний розмір аліментів на даний час не відповідає встановленому законодавством України мінімальному гарантованому розміру аліментів та відповідно не може забезпечити потреб дитини, яка росте і розвивається. Враховуючи вищевказані обставини, рівність прав як позивачки, так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини, відсутність даних щодо неможливості відповідача сплачувати аліменти, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги, а отже, погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. Частиною 6\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved