Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У Віньковецький районний суд звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], позивач просить визнати її та її доньку [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку № 33 по вул. Вишневій в с. Адамівка Віньковецького району Хмельницької області. Зазначає, що вона є власником з 2008 року будинку № 33 в с. Адамівка. В цьому ж будинку зареєстрована її невістка - [PERSON] з донькою [PERSON], проте останній рік в будинку вони не проживають, оскільки виїхали 06 червня 2016 року з території села Адамівка. Незважаючи на непроживання тривалий час в будинку невістка добровільно не знімається з реєстрації, цим чинить їй перешкоди в користуванні власністю. Власність вона підтверджує свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом отриманим 22 березня 2008 року. Права на нерухомість нею зареєстровані в реєстрі 15.10.2008 року. Факт непроживання відповідача з дитиною в зазначеному будинку підтверджується актом обстеження житла. Посилаючись на ст.ст. 319, 391 ЦК України вона вимагає усунення перешкоди повязаної з реєстрацією відповідача в її будинку. Посилаючись на вимоги статей 321, 391 ЦК України вона просить позов задовольнити, зазначаючи , що здійснює своє право власника квартири відповідно до судового рішення на власний розсуд і закон надає їй можливість вимагати усунення будь-яких порушень її прав зі сторони відповідача. В судове засідання сторона позивача не зявилась його представником надано заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі. Відповідачі у судове засідання не зявились, були належно повідомлені про час та місце розгляду справи. Справа, відповідно до вимог ст. 223 ч. 4, ст. 280 ЦПК України, розглянута без їх участі, з ухваленням заочного рішення, про винесення якого не заперечувала сторона позивача. Дослідивши позовну заяву та представлені докази, слід вважати позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно довідки Адамівської сільської ради № 861 від 01.10.2017 р. Віньковецького району встановлено, що [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані та проживають в [INFO]. [PERSON] розірвала свій шлюб з [PERSON] згідно рішення Віньковецького районного суду від 13.11.2014 року. Із акта обстеження зазначеного будинку № 33 складеного депутатом 06.11.2017 року слідує, що відповідач та її донька з 06 червня 2016 року не проживають в ньому, оскільки виїхали, забравши свої особисті речі та речі домашнього вжитку. Той факт, що будинок № 33 належить позивачу підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20584560 від 15.10.2008 року. Згідно з положеннями частини 1\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. \~ За\~ст. 9 ЖК\~\~право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Право [PERSON] порушується реєстрацією в її будинку сторонніх осіб, які протягом півтора року не бажають добровільно знятись з реєстрації. Із аналізу доказів слідує, що [PERSON] та її доньку [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житлом в будинку № 33. Ці особи набули право на проживання, в зазначеному будинку як колишні члени сімї, до складу якої входив син позивача [PERSON], проте не проживаючи більше 6 місяців без поважних причин, не обслуговуючи, не ремонтуючи, не оплачуючи послуги, вони на підставі ч.2 ст.107 ЖК України втратили право користування будинком № 33, оскільки виїхали на постійне проживання за межі населеного пункту. Згідно ст. 316\~ЦК України\~право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Позивач здійснює право власності з 2008 року. В листопаді 2017 року вона зазначає про порушення своїх прав власника і на підставі статті 391 ЦК України вимагає усунути перешкоди у здійснені права користування будинком шляхом визнання [PERSON] та її доньки такими, що втратили право на проживання в її житлі, що є підставою для зняття їх з реєстрації. Зміст цієї статті забезпечує усім власникам рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена, або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.\~\~ Представник позивача та позивач довели, що порушуються права власника житла відповідачем який добровільно не знімається з реєстрації. Вони на час розгляду справи не проживають в будинку і не \~виявляють інтереси до житла протягом неповних останніх півтора роки, тому втратили на нього право. У звязку з зазначеним та відповідно до ст. 7 ч.2 п.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» [PERSON] та її донька [PERSON] підлягають зняттю з реєстрації, оскільки цим Законом оговорено, що зняття з реєстрації здійснюється на підставі інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування особи житловим приміщенням. Вимога оговорена ст. 141 ЦПК України про стягнення судового збору на користь позивача з відповідача підлягає задоволенню.

Outcome: approved