overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя в них не склалося, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, неналежно виконує свої батьківські обовязки. На цій підставі в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинилися з лютого 2016 року. З того ж часу спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній, їх спільний син проживає разом з нею, відносно чого відповідач не заперечує. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем між ними втрачено почуття любові та поваги, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Позивач просила розглянути справу за її відсутністю, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 23 січня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 102, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, на ґрунті сімейно-побутових проблем між ними втрачено почуття любові та поваги. В лютому 2016 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Позивач переконалася, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їх дитини. Також позивач заперечує проти надання їй судом будь-яких строків для примирення з відповідачем, про що вона зазначила у своїй позовній заяві. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 551,21 грн., повязані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 15 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області сторони зареєстрували шлюб. Дошлюбне прізвище позивачки - «[PERSON]». Від даного шлюбу дітей подружжя не має. Сумісне життя з відповідачем не склалося, сторони мешкають окремо. Збереження сім'ї неможливо. В судове засідання сторони не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.09.2011 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, наполягають на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 червня 2013 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 357. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку Донецької області, актовий запис № 357. Від шлюбу подружжя має дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені у звязку з різними поглядами сторін на сімейне життя. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.сті Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,21 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 09 вересня 1995 року у Мардарівській сільській раді Котовського району Одеської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 05. Мають спільних малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та з лютого 2014 року фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї, скандали. Спору щодо поділу майна немає, місце проживання дітей визначене. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте від останньої через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти надання строку на примирення заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 09 вересня 1995 року у Мардарівській сільській раді Котовського району Одеської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 05. Мають спільних малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 15 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 103. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з вересня 2016 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї, скандали, негативна поведінка з боку відповідача. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте на час судового засідання від останньої надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу, вказуючи на неможливість збереження сім'ї. Проти надання строку на примирення заперечувала. Додатково зазначала, що спору щодо поділу майна немає, місце проживання дитини визначене. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 15 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 103. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 24 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 60. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї, скандали, негативна поведінка відповідача. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивачка не зявилася, проте від останньої через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність. В заяві [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу. Проти надання строку на примирення заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позовні вимоги визнав повністю, на примирення не згоден. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 24 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 60. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 25 лютого 1995 року у Мигійській сільській раді Первомайського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Проте сімейні відносини не склалися та з 2012 року фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте від останньої через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти надання строку на примирення заперечувала. Додатково зазначала, що спір щодо поділу майна буде вирішуватись окремо. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 25 лютого 1995 року у Мигійській сільській раді Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам [PERSON], що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.11.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Войнівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області зроблено запис №7. Від шлюбу мають доньок Олену, [INFO], та Яну, [INFO]. Спільне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення не бажає. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у письмовій заяві визнав позовні вимоги та просив розглядати справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ОЛ №017061, виданого Войнівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, [PERSON] та [PERSON] одружились 03.11.2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №7. Прізвища після одруження [PERSON]. Від шлюбу мають доньок Олену, яка народилася 29.05.2002 року, та Яну, яка народилася 17.03.2004 року. Спільне життя між сторонами не склалося, з жовтня 2015 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Спору про місце проживання дітей, які після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачем, та про поділ майна, на даний час не мають.. Сторони у своїх письмових заявах не заперечували дані факти, тому згідно статті 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено з жовтня 2015 року та збереження родини суперечило б їх інтересам, а шлюб має лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.10.2013 року між нею та відповідачем [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №374. Від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку Поліну, яка народилася [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Постійні сварки та непорозуміння розладили шлюб. Подружні стосунки припинено з серпня 2016 року. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №072668, виданого [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.10.2013 року, про що складено відповідний актовий запис №374. Прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку Поліну, яка народилася 07.03.2014 року. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, питання про місце проживання дитини та поділ спільного майна не ставиться. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved