Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (Відповідач), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, Відділ державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції, про визнання виконавчого напису, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. зареєстрованого у реєстрі за № 8222 від 19.10.2014р., за договором іпотеки земельної ділянки, про стягнення із [PERSON] грошових коштів у розмірі 1 500 525,99 грн. та звернення стягнення на земельну ділянку таким, що не підлягає виконанню (а.с.2-4). Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.05.2008 року між Позивачем та ПАТ «КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 35/П/75/2008-840. 19.10.2014р. за ініціативою Відповідача був зроблений виконавчий напис за № 8222 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення боргу на загальну суму 1 500 525 грн. на користь ПАТ «КБ «Надра» та рекомендовано задовольнити борг шляхом накладення стягнення на земельну ділянку, що є предметом договору іпотеки від 30.05.2008р., про що Позивачці стало відомо 15 грудня 2014р., коли вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного виконавчого напису. Позивачка вважає дії Відповідача незаконними та необгрунтованими з наступних причин: так, строк стягнення пені та сплати комісії давно вже минув, адже стягувати пеню (штрафні санкції) можливо лише на протязі одного року згідно ст. 258 ЦК України та з дня виникнення права вимоги у Відповідача минуло вже більше трьох років (ст. 257 ЦК України), тому законних підстав вчиняти виконавчий напис у нотаріуса не було. Нотаріус, вчиняючи виконавчий напис не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо безспірності заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено банком одноособово без врахування думки та позиції позичальника та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Також, Позивачка зауважила, що в Деснянському районному суді м. Києва по сьогоднішній день розглядається справа за позовом [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним. Окрім того, Позивачка не отримувала жодних повідомлень про усунення порушень від Відповідача або від будь-кого іншого, жодного попередження з боку відповідача з приводу заборгованості Позивачка також не отримувала. Тобто, в порушення ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», розділу 1 Постанови № 1172 від 29.06.1999р. нотаріус допустив вчинення виконавчого напису за наявності у боржника спору з кредитором стосовно суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування та пені, який виник на підставі кредитного договору, т а взагалі боржник ставить під сумнів законність кредитного договору, чого також нотаріусом враховано не було. Відповідач надав суду заперечення на позовну заяву (а.с.33-38), в яких зазначив, що позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволення з наступних підстав. Так, виходячи із правової природи способів захисту порушених прав шляхом вчинення виконавчого напису та шляхом позовного провадження доцільно стверджувати, що передбачений ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строк давності вчинення виконавчого напису за своєю природою не є позовною давністю, оскільки відповідна дія виступає як окремий (позасудовий) спосіб захисту цивільних прав, окрім того п.1.4. Кредитного договору зазначено, що банк надає позичальнику кошти строком до 12.05.2018 року. Серед іншого, Банк направив на адресу Позичальника письмову вимогу від 02.09.2014 року за кредитним договором з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором № 35/П/75/2008-840 від 30.05.2008р. Разом з тим, виконавчий напис було вчинено 19.10.2014р. раніше ніж було подано позивачем позов до Деснянського районного суду м. Києва про визнання кредитного договору і договору іпотеки недійсним, отже підстав для відмови у вчиненні виконавчого напису у нотаріуса не було на момент його вчинення, оскільки сама по собі наявність позову, який поданий до суду після вчинення виконавчого напису не зумовлює можливість з цих підстав визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та скасувати його. Поряд з цим, позивач в додатках до позовної заяви додає копію позовної заяви ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості, проте як вже зазначалось, сама по собі наявність позову про стягнення заборгованості, не зумовлює можливість з цих підстав визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки наявність позову про стягнення заборгованості з позивача не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Відповідачем було надано всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, зокрема кредитний договір, оригінал договору іпотеки, розрахунок заборгованості, виписка по рахунку, враховуючи, що нотаріус не вимагав від Банка подачі додаткових документів, то слід говорити про те, що подані документи були достатніми та належними для вчинення виконавчого напису нотаріусом у чіткій відповідності до закону, відтак у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Рішенням Шевченківського районного суду від 24 лютого 2015 року (а.с.67-70), залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.05.2015р. (а.с.119-120), у задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.11.2015р. рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.149-151). Після повернення справи з суду касаційної інстанції її розгляд визначено згідно протоколу автоматизованого розподілу судді Маліновській В.М. (а.с.153). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. надано суду письмові пояснення по справі (а.с.163-164), в яких вона зазначила, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Так, нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем в підтвердження наявності заборгованості було подано всі передбачені чинним законодавством України документи, зокрема виписки по рахунку, розрахунок заборгованості, докази направлення позивачу вимоги банку, які спростовують твердження позивача про вчинення виконавчого напису з порушенням вимог законодавства, внаслідок чого позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Окрім того, наявність позову про стягнення заборгованості з позивача не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку майно. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Відповідача - Кошельник І.В. в судовому засіданні проти позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у запереченнях. Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В. в наданих суду письмових поясненнях просила розглядати справу на підставі наявних документів без її участі, просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі (а.с.163-164), ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції причин неявки суд не повідомила, пояснень чи заперечень по суті позовних вимог суду не надав. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача - ПАТ КБ «Надра», дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 30 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 35/П/75/2008-840 (а.с.7-9), за умовами якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 60 000,00 доларів США строком до 12 травня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99% річних. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, Позичальник укладає з Банком договір іпотеки земельної ділянки кадастровий номер 3220881300:04:004:0041, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, площею 0,15 га, в день укладення цього договору. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На підставі зазначеного Закону та у зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань по Кредитному договору 19 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 8222, яким запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку, кадастровий номер 3220881300:04:004:0041, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, площею 0,15 га, яка є власністю Позивачки, в рахунок задоволення вимоги ПАТ «КБ «Надра» щодо стягнення заборгованості [PERSON] пере Банком згідно Кредитного договору станом на 20.08.2014 року в сумі 113 477,82 долари США, що еквівалентно 1 500 525,99 грн. (курс 1 долар США = 13,223077 грн.), з урахуванням: - суми заборгованості за кредитом в розмірі - 57 315,18 доларів США, еквівалент в гривні складає 757 883,04 грн.; - сума заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 41 909,82 доларів США, еквівалент в гривні складає 554 176,78 грн.; - сума заборгованості по сплаті комісії у розмірі 3 566,99 доларів США, еквівалент в гривні складає 47 166,58 грн.; - сума пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 8 804,72 доларів США, еквівалент в гривні складає 116 425,49 грн.; - сума штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 1 881,11 доларів США, еквівалент в гривні становить 24 874,10 грн. (а.с.5). 07.11.2014р. державним виконавцем Лукічевим А.О. відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 45349541) щодо виконання виконавчого напису № 8222, виданого 12.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (а.с.6). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Пунктом 2.3. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Судом встановлено, що ПАТ «КБ «Надра» 02.09.2014 року було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 35/П/75/2008-840 від 30.05.2008р. (з врахуванням вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку») від 02.09.2014р. (а.с.61), за яким ПАТ «КБ «Надра» запропонував достроково виконати боргові зобов'язання Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати направлення цієї вимоги, а саме: - суми заборгованості за кредитом в розмірі - 57 315,18 доларів США, еквівалент в гривні складає 757 883,04 грн.; - сума заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 41 909,82 доларів США, еквівалент в гривні складає 554 176,78 грн.; - сума заборгованості по сплаті комісії у розмірі 3 566,99 доларів США, еквівалент в гривні складає 47 166,58 грн.; - сума пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 8 804,72 доларів США, еквівалент в гривні складає 116 425,49 грн.; - сума штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 1 881,11 доларів США, еквівалент в гривні становить 24 874,10 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист з відміткою поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу Позичальника (а.с.62). Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Так, згідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, встановлено, що по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Представник ПАТ «КБ «Надра» зазначив, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано всі документи, передбачені чинним законодавством, зокрема на підтвердження безспірності вимог останнього приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Верповській О.В. було надано Виписку по рахунку Позивача, яка складалась з розрахунків Банку по кожній складовій кредитної заборгованості. Разом з тим, суд вважає, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості Позичальника, є саме первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що не виключається і вказаною вище постановою КМУ. При цьому, не може вважатися безспірною заборгованість, щодо якої триває розгляд справи в суді. Позивач зауважив, що на момент вчинення виконавчого напису від 19.10.2014р. в провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходилась справа за позовом [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним (а.с.10-16). Разом з тим, з копії позовної заяви [PERSON] про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним вбачається, що Позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з вказаним позовом 20.10.2014р., тобто після вчинення третьою особою виконавчого напису. Відтак, спір між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» щодо визнання недійсними кредитний договір та договір іпотеки, який надійшов на розгляд до відповідного суду вже після вчинення виконавчого напису нотаріуса, не свідчить про наявність між сторонами спору саме щодо розміру заборгованості за Кредитним договором № 35/П/75/2008-840 від 30.05.2008р. Разом з тим, судом встановлено, що станом на час вчинення виконавчого напису від 19.10.2014р. між Позивачем та Банком був спір щодо суми заборгованості за Кредитним договором, який перебував на розгляді в Ленінському районному суді м. Полтави. Зокрема, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 18.07.2014 року у справі № 553/2934/14 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 28.07.2014 року (а.с.18). Сторонами в судовому засіданні не заперечувалось, що станом на час вчинення виконавчого напису вказана справа перебувала на розгляді у відповідному суді, не була розглянута по суті, рішення постановлено не було. Таким чином, та обставина, що на час вчинення виконавчого напису 19.10.2014р. в Ленінському районному суді м. Полтави між ПАТ «КБ «Надра» та Позичальником [PERSON] вже існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 35/П/75/2008-840, спростовує висновок Відповідача про безспірність заборгованості боржника. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 04.03.2015р. у справі № 6-27цс15, від 11.03.2015р. у справі № 6-141цс14. Так, слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису нотаріусу не було перевірено безспірність вимог ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON], порушено вимоги Закону України «Про нотаріат», вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому позов підлягає задоволенню шляхом визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною та зареєстрованого в реєстрі під номером 8222 від 19 жовтня 2014 року, - таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 33,35 Закону України «Про іпотеку», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, ст.ст. 15-20, 589, 590 ЦК України, та

Outcome: approved