Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , АТ «Універсал Банк» про припинення обтяження нерухомого майна, яке належить [PERSON] на праві власності, а саме квартири [ADDRESS] , накладений ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва № 2-8495/09 від 10.07.2009р., номер запису про обтяження -8947360; дата, час , державної реєстрації 06.08.2009 о 16:11:02; підстави виникнення - ухвала, № 2- 8495/09 виданий 10.07.2009р., обтяжувач - Шевченківський районний суд м.Києва, суддя Волошин В.О., тип обтяження - арешт нерухомого майна; об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] ; реєстратор: Перша київська державна нотаріальна контора. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що позивачу на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Оскільки документ на право власності на квартиру був виданий ще до 01.01.2013р., тобто до того моменту як почала діяти нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У серпні 2020р. позивач звернувся до нотаріуса, щоб зареєструвати речове право на об`єкт нерухомості та довідався, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про накладений арешт на його квартиру. 01.10.2020р. позивач звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори м.Києва із письмовою заявою про зняття арешту та 16.10.2020р. лист було вручено адресату, але відповіді не отримав. Відповідно до ухвали № 2-8459/09 від 10.07.2009р, ухваленої Шевченківським районним судом м.Києва , підставою накладення арешту у вказаній ухвалі зазначено - забезпечення позовної заяви ВАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно вказаного запису № 8947360, зареєстрованого 06.08.2009р. арешт на квартиру накладено згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Києва № 2-8495/09 від 10.07.2009р., тобто тоді, коли квартира належала позивачу на праві приватної власності. Тобто боржниками являються [PERSON] , [PERSON] , а арешт накладено на квартиру, яка належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників за [PERSON] не числиться жодної заборгованості та не відкрито жодного виконавчого провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.12.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не відомі. Представник АТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не відомі. Перша київська державна нотаріальна контора явку свого представника не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Просили розглядати справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1993 р. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] /а.с.12/. Відповідно до листа Шевченківського районного ВДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) від 21.10.2020 № 176903 на виконанні у відділі виконавчий документ про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру не перебував, відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника/а.с.27/. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказане положення матеріального закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, відповідно до якої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Частиною 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що у всіх інших випадках, які не передбачені ч. 4 цієї Статті, арешт може бути знятий за рішенням суду. Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 10.07.2009р. накладено арешт на квартиру [ADDRESS] в рамках розгляду цивільної справи за позовом ВАТ «Універсал банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості/а.с.18, 19/. На підставі вказаної ухвали суду Першою київською державною нотаріальною конторою 06.08.2009р. було внесено обтяження на вказану квартиру/а.с.19/. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. В той же час, у ст. 152 ЦПК України (в редакції від 18.03.2004 року) визначені підстави для забезпечення позову. Разом з тим, ч. 3 ст. 154 ЦПК України (в редакції від 18.03.2004 року) заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Частиною 1 ст. 158 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. З вищевикладеного вбачається, що у разі вжиття судом заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, такий арешт може бути знятий лише судом, який розглядав справу. Як було встановлено під час розгляду справи, арешт на квартиру, що належить [PERSON] , був накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2009р. в межах розгляду цивільної справи № 2-8495/09. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту своїх порушених прав та законних інтересів, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] про зняття арешту слід відмовити. Суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у позові не позбавляє позивача можливості звернутися до відповідного суду, який виносив ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на його майно, із заявою про скасування таких заходів. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 280,354 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed