Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON], яка дії в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, посилаючись на те, що відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 10 червня 2015 року за №210, вона є опікуном своїх двох онучок [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження, мати яких померла в 2015 році. Зазначала, що в 2010 році, рідний батько дітей, [PERSON], був засуджений до 10 років позбавлення волі та відбуває покарання у Південній виправній колонії №51. Вказувала, що до 2010 року діти проживали разом з батьками по [ADDRESS], та відвідували школу, яка була поруч. Стверджувала, що після осудження батька, мати дітей стала працювати на двох роботах, а діти фактично стали проживати з нею, їх бабусею, оскільки вона займалася їх доглядом та вихованням, годувала їх, забирала їх після школи та робила з ними домашні завдання, відвозила додому. Позивачка зазначала, що після смерті [PERSON], матері дітей, вона взяла опіку над останніми, та вони остаточно переїхали до неї. Стверджувала, що батько дітей, відповідач у справі до позбавлення волі, зловживав алкогольними напоями, крав, його постійно звільняли з роботи, удома він знаходився дуже рідко, мав коханок, вихованням дітей не займався. Тому позивачка просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження. Позивачка у судове засіданняне з'явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог, просила суд їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з неявкою відповідача в судові засідання, про що надала відповідну заяву (а.с. 66). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України. Раніше надав заяву про визнання позовних вимог (а.с. 56-57). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутність та висновок органу опіки та піклування (а.с. 53-55). Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6,7). 14 січня 2015 року мати дітей [PERSON], померла, що підтверджується розпорядженням Приморської районної адміністрації №210 від 10 червня 2015 року (а.с.8-9). Вироком Київського районного суду м. Одеси від 19 травня 2010 року батько дітей [PERSON] визнаний винним у скоєні злочину та йому призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Покарання відбуває в Південній виправній колонії управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області №51. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради від 04 березня 2015 року за №31 та №32, малолітні [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження перебували на первинному обліку дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей Одеської міської ради. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 квітня 2015 року №117 та №118, малолітнім: [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження, був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Встановлено, що малолітнім [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження, тимчасове місце проживання було визначене разом з [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Розпорядженням Приморської районної адміністрації №210 від 10 червня 2015 року [PERSON] була призначена опікуном на малолітніми: [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження (а.с.8-9). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с.10,12). Судом встановлено, що [PERSON] відбуває покарання в Південній виправній колонії управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області №51 (а.с.56). Отже, батько дітей [PERSON] з 2010 року відбуває покарання, вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Встановлено, що діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Позивачка [PERSON] відповідально ставиться до виконання опікунських обов'язків, приділяє багато уваги вихованню та розвитку дітей, а також стану їх здоров'я. Відповідно до характеристики Одеської загальноосвітньої школи № 103 1-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 23 січня 2018 року бабуся [PERSON] приділяє багато уваги у вихованні онуці [PERSON], 2003 року народження (а.с. 44). Згідно довідки Одеської загальноосвітньої школи № 103 1-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 24 січня 2018 року № 26 під час навчання [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження в Одеській загальноосвітній школі № 103 1-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, батько дітей [PERSON] ніколи не з'являвся на батьківські збори, не цікавився навчальними досягненнями своїх доньок, не спілкувався с класним керівником та адміністрацією школи (а.с.43). Встановлено, що [PERSON], 2001 року народження з вересня 2016 року навчається на денній формі навчання Одеського технічного коледжу ОНАХТ на базі базової загальної середньої освіти для навчання за спеціалізацією «Комп'ютерна графіка та WEB-дізайн». Згідно характеристикиОдеського технічного коледжу ОНАХТ від 29 січня 2018 року [PERSON], 2001 року народження виховується бабусею - [PERSON], яка повністю реалізує свої права і обов'язки по відношенню до дитини (а.с.45,46). До висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав прийшов і орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, який дав відповідний висновок від 12 квітня 2018 року №01-11/546/1 вих. (а.с. 53-55). Відповідно до п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з 2010 року не спілкується з дітьми і на протязі окремого проживання добровільно не надавав матеріальну допомогу на утримання дітей. Крім того, на ім'я начальника служби у справах дітей Одеської міської ради надійшла заява [PERSON] про надання згоди на позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітніх: [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження (а.с.57). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітніх: [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження, в їх інтересах, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймаючи участі в вихованні дітей. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільнюється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року встановлений у розмірі 1860,00 гривень. У відповідності до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини, приймаючи до уваги перебування дітей на повному матеріальному забезпеченні позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1500,00 грн., щомісяця, починаючи з 15 грудня 2017 року до досягнення [PERSON], [INFO] повнолітнього віку, тобто до [INFO] включно та з 12 червня 2019 року стягнути з [PERSON], [INFO] на користь позивачки,аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 750 (сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп., щомісяця, починаючи з 12 червня 2019 року до досягнення [PERSON], [INFO] повнолітнього віку, тобто до [INFO] включно. За таких обставин позивачка обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги відповідають інтересам дітей. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд. Судовий збір по справі складає 551,20 грн., які належить стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved