Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Донченко К.Ю. звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «АЛАНД». Просить суд визнати виконавчий напис №93019, вчинений 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором 1377/6498BCLKZA від 10.09.2014 на загальну суму 38 258,78 грн таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає наступне. У серпні 2021 року [PERSON] стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження №66340604 з виконання виконавчого напису №93019, виданого 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Вказаний виконавчий напис приватним нотаріусом вчинено про звернення стягнення з позивача, яка є боржником за кредитним договором 1377/6498BLCKZA від 10.09.2014, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «АЛАНД». Строк платежу за кредитним договором 1377/6498BLCKZA від 10.09.2014 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводилось за період з 14.05.2020 по 08.06.2021. Заборгованість складає 37 785,78 грн. Позивач стверджує, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору - документу, який відсутній у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Отже, в момент вчинення виконавчого напису 15.07.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення. Позивач вказує, що жодних листів від ТОВ «ФК «АЛАНД» про наявність заборгованості в сумі, що вказана у виконавчому написі, на момент вчинення виконавчого напису, вона не отримувала. Більше того, позивач не отримувала жодних документів про заміну кредитора та будь-які вимоги про погашення заборгованості. 10.09.2014 між позивачем та ПАТ «Платинум Банк» укладено кредитний договір із забезпеченням заставою, страхування життя позичальника та можливістю перенесення платежу. Згідно п. 1.2 Договору датою повернення кредиту є 03.12.2017. Зі змісту оскаржуваного виконавчого напису випливає, що стягнення заборгованості проводиться за період з 14.05.2020 по 08.06.2021. Позивач вважає, що нарахування відповідачем відсотків після кінцевого терміну повернення кредиту (03.12.2017 включно) є безпідставним. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, вимоги відповідача, викладені в оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса про стягнення суми відсотків в розмірі 5 730,60 грн, які нараховані після спливу терміну кредитування (03.12.2017), не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та нараховані безпідставно. Позивач наголошує, що він не був належним чином повідомлений про наявність та розмір заборгованості за Договором позики на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису від 15.07.2021, жодних документів та вимог про сплату заборгованості від ТОВ «ФК «Аланд» позивач не отримував. Заборгованість за договором має спірний характер та не визнається позивачем. Окрім того, нотаріус має право вчиняти виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - більше року. Як зазначалось вище, відповідно до п.п. ж) п. 1.2 Договору дата повернення кредиту - 03.12.2017. Отже, право вимоги щодо сплати суми заборгованості за договором виникло у кредитора 04.12.2017. З огляду на зазначене, строк для вчинення виконавчого напису нотаріуса закінчився 04.12.2020. Всі доводи позивача зводяться до того, що вказаний виконавчий напис вчинено без наявності достатніх правових підстав для його вчинення та з порушенням норм чинного законодавства, оскільки під час звернення до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису стягувачем не було надано доказів безспірності заборгованості боржника та виконавчий напис вчинено поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Ухвалою суду від 10.09.2021 постановлено відкрити спрощене позовне провадження у справі та витребувати у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. належним чином завірену копію нотаріальної справи, заведеної за наслідками вчинення виконавчого напису №93019 від 15.07.2021. 14.09.2021 сторонам направлено лист з додатками до нього, а саме: позивачу копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу та третім особам копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник позивача Донченко К.Ю. подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позов просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач ТОВ «ФК «Аланд» явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надав. Треті особи приватний нотаріус Бучанського РНОКО Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надали. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 10.09.2014 між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» укладено кредитний договір із забезпеченням заставою, страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу 1377/6498BCLKZA, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 34 610,22 грн, дата повернення кредиту - 03.12.2017 (а.с. 16-19). З виконавчого напису №93019 від 15.07.2021, вчиненого приватним Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В., убачається, що нотаріус звернув стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , яка є боржником за кредитним договором 1377/6498BCLKZA від 10.09.2014, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Аланд» (стягувач), заборгованість за кредитним договором 1377/6498BCLKZA від 10.09.2014. Стягнення заборгованості проводиться з 14.05.2020 по 08.06.2021. Сума заборгованості складає 37 785,78 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 32 055,18 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5 730,60 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати зі стягувача в розмірі 500,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 38 285,78 грн (а.с. 15). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 02.08.2021 відкрито виконавче провадження №66340604 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського РНОКО Грисюк О.В. №93019 від 15.07.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 38 285,78 грн (а.с. 20-21). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 06.08.2021 у виконавчому провадженні №66340604 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , яка отримує дохід в ФОП [PERSON] (а.с. 22-23). Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. виконавчого напису №93019 від 15.07.2021 за заявою стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). Судом досліджено кредитний договір 1377/6498BCLKZA від 10.09.2014, з якого вбачається, що позивач [PERSON] отримала грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби у ПАТ «Платинум Банк». Договором визначено дату повернення кредиту - 03.12.2017 (а.с. 16-17). Зазначений у виконавчому написі період з 14.05.2020 по 08.06.2021 не можна визнати обґрунтованим, тому що строк дії кредитного договору закінчився 03.12.2017, а докази про його пролонгацію матеріали справи не містять. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що станом на дату звернення ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» до нотаріуса зі заявою про вчиненні виконавчого напису 15.07.2021 закінчився трирічний строк позовної давності до вимог кредитора. У постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси заявника забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається зі спірного виконавчого напису, сума заборгованості за кредитним договором 1377/6498BCLKZA від 10.09.2014 складає 37 785,78 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 32 055,18 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5 730,60 грн (а.с. 15). Нарахування простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом також свідчить про відсутність безспірності. Окрім того, встановивши, що строк дії укладеного між сторонами кредитного договору закінчився, та відсутні відомості про час виникнення заборгованості в сумі 37 785,78 грн, та його складові частини, суд не може встановити факт безспірності зазначеної заборгованості та погодитися із періодом її утворення з 14.05.2020 по 08.06.2021. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Так, п. 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. керувалася визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни таким, що не підлягає виконанню. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved