Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із згаданим позовом, в якому прохає встановити факт спільного проживання однією родиною та визнати його членом сім'ї його загиблого на виробництві [INFO] батька - [PERSON]. Стягнути з відповідача - Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Комсомольську Полтавської області (надалі - Фонд) одноразову допомогу у розмірі п'ятирічного заробітку загиблого на виробництві [INFO] [PERSON] у розмірі 145545,60 грн. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що він як член сім'ї загиблого на виробництві, має право на отримання зазначеної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позові. Представник відділення виконавчої дирекції Фонду Свєтлов Є.І. не погоджуючись із вимогами позивача, позов не визнав у повному обсязі, про що надав письмові заперечення. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає позов необґрунтованим, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження (а.с.12) позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], померлого [INFO] в наслідок нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть та актом №1 про нещасний випадок,пов'язаний з виробництвом (а.с.10,22). Постановами Фонду від 13 та 14 червня 2013 року у зв'язку із смертю [PERSON] позивачу [PERSON] призначено щомісячну страхову виплату у розмірі 1393 грн. та одноразову допомогу у розмірі 29109,12 грн. (а.с.17-19). Листом Фонду №К-15/1610 від 17.07.2013 року [PERSON] відмовлено у виплаті одноразової допомоги на сім'ю (а.с.20). Відповідно до п.7 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. Отже, виходячи з змістовного аналізу вказаної норми, право на отримання одноразової допомоги в разі смерті потерпілого мають члени його сім'ї. Згідно із ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. За правилами ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Рішенням суду від 11.02.2014 р., яке набрало законної сили, у задоволенні позову [PERSON] в частині встановлення факту спільного проживання та визнання його членом сім'ї загиблого батька [PERSON] було відмовлено (а.с.58-60). Як убачається з матеріалів справи позивач [PERSON], [INFO], на момент настання страхового випадку ([INFO]) досяг повноліття і не проживав спільно із загиблим батьком. За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для виплати позивачу одноразової допомоги як члену сім'ї потерпілого, з огляду на що позов до задоволення не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed