Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернулася із означеним позовом до суду, вказавши, що на підставі договору довічного утримання, укладеного 27 вересня 2007 року між нею та [PERSON] , вона є власником 288/500 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, розташованих по [ADDRESS] . Право власності на інші 212/500 частки вказаного житлового будинку та надвірних будівель зареєстроване за чоловіком [PERSON] - [PERSON] . Позивач фактично проживає у належній їй частині будинку та підтримує його у належному стані, тоді як інша частина будинку перебуває у непридатному для проживання стані та не підлягає капітальному ремонту, оскільки після смерті [PERSON] [INFO] у будинку ніхто не проживає та не здійснює за ним догляду. Так, фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , проте вона померла [INFO] , не оформивши своїх спадкових прав, а інші спадкоємці до його майна відсутні та спадкова справа до його майна не заводилась. При цьому щодо земельної ділянки, на якій розташоване будинковолодіння, належним чином не оформлене ні право власності, ні право користування. У зв`язку із наведеними обставинами позивач позбавлена можливості належним чином розпорядитися своєю власністю та оформити поділ будинку у встановленому законом порядку, а тому вона, стверджуючи, що право спільної часткової власності на вказане будиноковолодіння є припиненим внаслідок смерті іншого співвласника, просила виділити в натурі належній їй 288/500 частки вказаного нерухомого майна, визнати їх єдиним цілим, індивідуально визначеним нерухомим майном, а також припинити право спільної часткової власності на нього. Ухвалою судді від 03 жовтня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Згідно з ухвалою від 29 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. 17 грудня 2019 року від представника відповідача Деражнянської міської ради Хмельницької області надійшов відзив на позов, в якому він вказав, що вимоги позивачів до міської ради є безпідставними та необґрунтованими, оскільки міська рада не є співвласником спірного нерухомого майна, у зв`язку з чим вона не може відповідати за даним позовом. Крім того, представником подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити їх у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача - Госпрозрахункового малого підприємства «Інвентаризатор» Деражнянської районної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився. Разом із цим, представник відповідача Сімашова Г.М. , яка брала участь у судовому засіданні 10 липня 2020 року, позовні вимоги визнала частково, вказуючи на те, що виділення в натурі частин спірного житлового будинку є неможливим, зважаючи на його аварійний стан. Заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом із матеріалів інвентарної справи №1224 Деражнянського ГМПП «Інвентаризатор», житловий будинок із надвірними будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , належав на праві особистої власності [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Деражнянською селищною радою 10 листопада 1969 року на підставі рішення виконкому №20 від 30 жовтня 1969 року. На підставі договору дарування від 26 серпня 1983 року 47/100 частки вказаного житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель [PERSON] подарував своїй дружині [PERSON] . Таким чином, у власності [PERSON] залишилися 53/100 частки означеного нерухомого майна. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується, зокрема, актовим записом про смерть №31 від 04 березня 1993 року, складеним Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, копія якого була витребувана судом та безпосередньо оглянута у судовому засіданні. З метою повного і всебічного розгляду справи судом також була витребувана із Хмельницького обласного державного нотаріального архіву спадкова справа, заведена до майна померлого [PERSON] , із матеріалів якої судом встановлено наступне. Спадкоємцями до майна померлого [PERSON] були його дружина [PERSON] , а також четверо його дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Усі вказані особи прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до Деражнянської нотаріальної контори. Відтак, 21 вересня 1993 року державним нотаріусом на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частину належного [PERSON] нерухомого майна, яким є 53/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих по [ADDRESS] . В подальшому право власності на успадковане майно було зареєстровано [PERSON] у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Деражнянським ГМП «Інвентаризатор», який міститься в матеріалах інвентарної справи №1224 та із якого вбачається, що співвласниками будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] , були [PERSON] , частка якого склала 212/500, та [PERSON] - із часткою 288/500. 27 вересня 2007 року [PERSON] уклала договір довічного утримання із [PERSON] , за умовами якого передала останній у приватну власність вищевказані 288/500 частки будинковолодіння. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Із матеріалів вищеозначеної спадкової справи також встановлено, що відомостей щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом іншим спадкоємцям [PERSON] , а саме - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вони не містять. Разом із цим, усі вищеперераховані особи вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] в силу закону. Так, згідно із ст.549 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, суд констатує, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також була [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом із цим, звертаючись до із даним позову до суду, позивач пред`явила його до Деражнянської міської ради Хмельницької області та Госпрозрахункового малого підприємства «Інвентаризатор» Деражнянської районної ради Хмельницької області, зазначивши про відсутність інших спадкоємців до майна померлого [PERSON] . Згідно із ч.1, ч.3 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За правилами ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведеними у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» належними відповідачами у справах щодо спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. З огляду на наведене, приймаючи до уваги наявність спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги пред`явлені позивачем до Деражнянської міської ради Хмельницької області та Госпрозрахункового малого підприємства «Інвентаризатор» Деражнянської районної ради Хмельницької області безпідставно, як до неналежних відповідачів у справі. Згідно з п.п. 3, 4 ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Означені положення ст. 51 ЦПК України судом були роз`яснені стороні позивача у судовому засіданні, однак ні правом подати клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача, ні правом заміни неналежного відповідача сторона позивача не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із урахуванням наведеного, встановивши, що позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed