Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

У грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зняття відповідача з реєстраційного обліку, в обґрунтування якого зазначила, що їй та [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі на прохання своїх родичів позивачка зареєструвала свого двоюрідного брата - відповідача по справі. Реєстрація відповідача відбулась за його відсутності на підставі довіреності, якою третя особа - [PERSON] був уповноважений представляти інтереси відповідача під час прописки за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не має можливості приїхати до України для добровільного зняття з реєстрації, оскільки мешкає в Росії, що підтверджується Довідкою від 17.11.2018 року, згідно якої [PERSON] з 15.05.2015 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а крім того, згідно нотаріально засвідченої заяви від 16.11.2018 року, він просить зняти його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , оскільки за вищевказаною адресою ніколи не мешкав, комунальні послуги не сплачував, в органи внутрішніх справ і охорони здоров`я не звертався. У зв`язку з реєстрацією [PERSON] в належній позивачці квартирі остання повинна сплачувати комунальні послуги та інші платежі, що складають додаткові матеріальні витрати та порушує її право на володіння та розпорядження своєю власністю. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву 77 А В 8997668 від 16.11.2018 року, посвідчену нотаріусом м. Москва Голодновою Іриною Юріївною, та зареєстровану в реєстрі за №77/130-н/77-2018-9-253, згідно якої [PERSON] просить зняти його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали суду заяви, в яких просили розгляд справи провадити без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Приписами статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Щербиною Валерієм Сергійовичем та зареєстрованого в реєстрі за № 366, позивачка [PERSON] та [PERSON] є власниками квартир [ADDRESS] . Вказане підтверджується Інформаційною довідкою № 54897838 від 11.03.2016 року. З 01.11.2018 року відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, що підтверджується Довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 15.01.2019 року. Згідно Довіреності, посвідченої 26.10.2018 року нотаріусом м. Москва Голодновою Іриною Юріївною та зареєстрованою в реєстрі за № №77/130-н/77-2018-7-1157, відповідач уповноважує [PERSON] зняти його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та зареєструвати за будь-якою адресою на території України. У зв`язку з реєстрацією [PERSON] у спірній квартирі позивачка вимушена сплачувати надміру нараховані комунальні послуги та інші платежі, що складають додаткові матеріальні витрати та порушує її право на володіння та розпорядження своєю власністю. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується долученою до позову копією Довідки від 17.11.2018 року, виданою Відділом з питань міграції ВМВС Росії по району Зюзіно м. Москва, згідно якої [PERSON] , [INFO] з 15.05.2015 року зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що відповідач не являється членом сім`ї позивачки, він фактично не користується наданим йому для проживання житлом з моменту реєстрації за спірною адресою, особистих речей за вказаною адресою не має, не сплачує комунальні послуги. Як вказують сторони, обставини, які були підставою для надання у користування житловим приміщенням, припинилися, власником будинку було запропоновано відповідачу знятися з реєстрації, але він добровільно не виписується, чим порушує право власності позивачки. Підстави припинення сервітуту визначені у ст.406 ЦК України. Ними, зокрема, являються: відмова від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; сплив строку, на який було встановлено сервітут; припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Частиною 2 ст. 406 ЦК України передбачено припинення сервітуту на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правилами статті 150 Житлового кодексу України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналогічні приписи містить і стаття 383 ЦК України. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами статті 41 Конституції України та статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже власник майна, здійснює право своєю волею, а тому може вчиняти щодо майна будь-які дії. Власник вправі розпоряджатися належним йому майном в абсолютний спосіб, за своєю волею, яка обмежується тільки законом, оскільки суб`єктивне право власності є абсолютним. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яке належить йому на праві власності. Визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, усуне перешкоди власнику майна в здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, оскільки відповідно до ст. 7 цього Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстраційного обліку громадян здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). В пункті 34 Постанови Пленуму № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ наголосив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Безпідставне невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо зняття з обліку за адресою розташування належного позивачці житла створює перешкоди у реалізації нею права власності, а тому позов в частині усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача таким, що стратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, вирішення питання про зняття особи з реєстрації місця проживання залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV. Відповідно до ст. 3 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки після визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] , позивачка не зверталась з приводу виконання судового рішення до органу реєстрації з приводу зняття відповідача з реєстраційного обліку та їй не було відмовлено у цьому, то зазначену вимогу суд вважає передчасною. Крім того, позивачка пред`явила даний позов до [PERSON] , при цьому ставить вимогу про зобов`язання Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку у вказаному житлі, при цьому не залучає вказану установу в якості відповідача. З урахуванням викладеного, у задоволенні вимоги зобов`язати Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради зняти відповідача з реєстрації слід відмовити.

Outcome: partial