Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У жовтні 2013 року Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що 29.01.2008 між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Пролетарське відділення № 5404 м. Донецька, яку в подальшому реорганізовано шляхом перетворення у територіально відокремлене без балансове відділення та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 85000 грн. строком на 60 місяців з терміном кінцевого погашення не пізніше 28.01.2013, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 16.50%. Способом забезпечення зобов'язання по кредитному договору слугувала застава згідно договору застави транспортного засобу від 29.01.2008. Банк свої зобов'язання за вказаним договором виконав, шляхом оплати вартості автомобілю марки DAEWOO FSO Lanos. Позичальник з 29.02.2008 свої зобов'язання за кредитним договором не виконував в повному обсязі, а саме не сплачував суми основного боргу та проценти по договору відповідно графіку погашення. У зв'язку з чим станом на 28.03.2013 заборгованість позивальника перед банком становить 76 517,05 грн. Крім того, було понесені витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 1630,00 грн., у зв'язку з чим загальна сума заборгованості позичальника перед банком складає 78147,05грн. Банк направляв позивальнику претензію, однак в добровільному порядку зобов'язання не були виконані. В ході розшуку боржника [PERSON] стало відомо, що останній помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрита спадщина 18.09.2010 спадкова справа № 624. Із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від імені своєї малолітньої дитини [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Таким чином, оскільки спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб, позивач вимушений звернутися з даним позовом до відповідачів, оскільки вони спадкоємцями померлого боржника. Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 22 листопада 2013 року у задоволені позову відмовлено у повному обсязі. В апеляційній скарзі позивач Банк просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що рішення суду суперечить нормам матеріального закону. Зокрема вказує, що суд після подачі заяв про прийняття спадщини спадкоємці вважаються такими, що прийняли спадщину, і відповідно стали боржниками за кредитним договором. Зважаючи на це, Банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитом, зазначаючи у якості ціни позову розмір фактичної заборгованості позичальника, яка склалася на момент подачі позову. Вказаний розмір заборгованості не може бути змінений в залежності від обсягів та вартості спадкового майна, яке залишилось після смерті позичальника. Тобто, особи, зазначені у позовній заяві є належними відповідачами у справі, розмір заборгованості підтверджується доданими до позову документами, а відсутність інформації про обсяг та вартість спадкового майна не є підставою для відмови у задоволенні позову. Це матиме значення лише на стадії виконання судового рішення, тобто, коли з відповідачів фактично будуть стягуватись грошові кошти, але у межах вартості майна, отриманого у спадщину. Крім того, суд зазначає, що Банком пропущений строк для пред'явлення вимог кредитора до спадкоємців. Це не відповідає дійсності, тому як з повідомлення про пред'явлення вимог до спадкоємців від 17.06.2011 р. видно, що про смерть позичальника Банку стало відомо 27.04.2011 р. Тобто, 6-місячний строк для пред'явлення вимог кредитора Банком не був пропущений. В засідання апеляційного суду Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до умов кредитний договору № К-А- 220315775, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Пролетарське відділення № 5404 м. Донецька та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 85000грн. строком на 60 місяців з терміном кінцевого погашення не пізніше 28.01.2013, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 16,50%. Свої зобов'язання за кредитним договором позивальник не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 28.03.2013 становить 76 517,05грн. Крім того було понесені витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 1630,00грн., у зв'язку з чим загальна сума заборгованості позичальника перед банком складає 78147,05 грн. Відповідно до свідоцтва про смерть - боржник [PERSON] помер [INFO] року. З листа, наданого Пятої донецькою держаною нотаріальною конторою вбачається, що 18.09.2010 відкрита спадкова справа № 624. Із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від імені малолітньої дитини [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавалося. Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вказаних норм позивачем не було надано відомостей про обсяг і вартість спадкового майна, яке залишилося після смерті боржника бо саме розмір одержаної спадщини визначає межі відповідальності спадкодавця перед кредитором. Крім того відповідачі лише звернулися із заявою про прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. А також, позивачем пропущений шестимісячний строк проявлення вимог до спадкодавців, оскільки з позовної заяви вбачається, що про відкриття спадщини позивач дізнався в 27.10.2013, з даним позов до відповідачів, як спадкоємця боржника [PERSON] було подано 01.04.2013, тобто з пропуском шестимісячного строку з дня коли кредитор спадкодавця дізнався про відкриття спадщини після смерті кредитора. Але, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можливо. Розглядаючи справу, суд першої інстанції зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.2 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення. Тому рішення суду першої інстанції як незаконне підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: partial