Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила визнати її право власності на гаражний бокс [NUMBER] у гаражно-будівельному кооперативі «Либідь», розташованому у Печерському районі у м. Києві по вул. М. Бойчука, буд. 45, ряд 8, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], посилаючись на те, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на гаражний бокс і тому вона фактично позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Як зазначає позивач, вона разом з відповідачем, котрий є її сином та померлого чоловіка [PERSON] і який відмовився від прийняття спадщини, спадкоємці першої черги. Проте, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва на право власності на спадщину, оскільки вона не надала правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно, у зв'язку з чим звернулась в суд /а. с. 4-8, 26-30/. Ухвалою судді від 27.12.2017 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, з підстав невідповідності вимогам ст. 175 ЦПК України /а. с. 21-22/. 05.01.2018 від позивача надійшла до суду заява на усунення недоліків, вказаних в ухвалі судді від 27.12.2017 /а. с. 25, 26-30/. 22.01.2018 та 25.01.2018 на судовий запит, направлений у відповідності до частини 6 статті 187 ЦПК України, надійшла відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві про адресу місця реєстрації відповідача /а. с. 35, 46/. Ухвалою судді від 23.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі, оскільки справи щодо спадкування належать до виключної категорії справ, які розглядаються у порядку загального позовного провадження /а. с. 36-37/. Від третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві 20.02.2018 засобами поштового зв'язку до суду надійшли письмові пояснення, у яких представник просить розгляд справи провести за відсутності їхнього представника /а. с. 49-50/. У підготовчому судовому засіданні позивач підтримала позов та просила задовольнити його у повному обсязі. Присутній у підготовчому судовому засіданні відповідач визнав позов, про що подав суду відповідну заяву, та просив суд задовольнити його /а. с. 54/. Представник третьої особи у справі Гаражно-будівельного кооперативу «Либідь» у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві до суду не з'явився, будучи повідомленим про час, дату і місце підготовчого судового засідання. Суд, заслухавши у підготовчому судовому засіданні обґрунтування позивача та відповідача, думку представника третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], яка настала [INFO], як дружина, що пережила свого чоловіка, та його син /а. с. 8, 9, 10, 11/. Згідно з відомостями інформаційної довідки від 25.09.2017 № ГЖ-2017 3700, наданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», гараж (гаражний бокс) [NUMBER] (ряд 8) у ГБК «Либідь» по вул. М. Бойчука, буд. 45 (колишня Берейбойма, 33-В) на праві власності зареєстрований за [PERSON] на підставі довідки, виданої ГБК «Либідь» від 17.05.1993 № 40 /а. с. 15/. 07.12.2017 державний нотаріус Десятої київської державної нотаріальної контори Гаєвська О. О. своєю постановою відмовила позивача у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс [NUMBER] (ряд 8), який знаходиться у ГБК «Либідь» по вул. М. Бойчука, 45, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], оскільки спадкоємцем не було надано правовстановлючих документів на нерухоме майно /а. с. 18/. Виходячи зі змісту частини 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку; встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у судовому провадженні. Питання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з частиною 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судовим розглядом на стадії підготовчого провадження встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] був власником гаражу (гаражного боксу) [NUMBER] (ряд 8) у ГБК «Либідь» по вул. М. Бойчука, буд. 45 (колишня Берейбойма, 33-В) на підставі довідки, виданої ГБК «Либідь» від 17.05.1993 № 40, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, відповідач - син померлого власника майна - подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, і у судовому засіданні визнав позов, інші спадкоємці відсутні, тому вбачається, що у позивача наявні законні підстави для отримання у спадщину майна свого чоловіка. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, на відповідача. Врахувавши при вирішенні питання про розподіл судових витрат норми пунктів 1-4 ч. 3 статті 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: approved