Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У грудні 2015 року до суду звернулося ПАТ «Альфа Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 62141 грн. Позивач зазначав, що 08 травня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500939201, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 40224,55 грн. строком до 12 травня 2019 року зі сплатою 15,99 відсотків річних від непогашеної суми кредиту. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12 листопада 2015 року становить 62141 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляла. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. У ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Судом достовірно встановлено, що 08 травня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 500939201, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 40224,55 грн. строком до 12 травня 2019 року зі сплатою 15,99 відсотків річних від непогашеної суми кредиту (а.с.а.с. 6-7). Між сторонами кредитного договору було узгоджено графік погашення кредиту, як додаток № 1 до кредитного договору від 08 травня 2014 року, із встановленням строку погашення кожного місяця 12 числа в розмірі 1991,63 грн., починаючи з 12 червня 2014 року до 12 травня 2019 року (а.с.а.с. 11-12). Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором. У вказаному договорі сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обовязки та відповідальність сторін. Відповідач [PERSON] перестала сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту. Станом на 12 листопада 2015 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 62141 грн., з них: - заборгованість за кредитом 38420,98 грн.; - заборгованість по несплаченим процентам 7128,78 грн.; - комісія 14191,24 грн.; - штраф 2400 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Позивач ПАТ «Альфа Банк» направив відповідачу засобами рекомендованого поштового звязку вимогу про дострокове повернення кредиту, зокрема щодо сплати суми заборгованості за кредитом у розмірі 62341 грн., обчисленої станом на 12 листопада 2015 року (а.с. 23). Суд враховує, що позивач в особі його представника підтримав заявлені позивачем вимоги просив їх задовольнити, про що подав письмову заяву щодо стягнення боргу в розмірах, обчислених станом на 12 листопада 2015 року (а.с. 28). Відповідач [PERSON] не подала до суду належні, допустимі, безспірні і достовірні докази на спростування позову і встановлених судом обставин, у тому числі: на підтвердження фактів визнання недійсними кредитного договору, як в цілому, так і щодо неотримання кредитних коштів. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором, обчисленої станом на 12 листопада 2015 року. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500939201 від 08 травня 2014 року станом на 12 листопада 2015 року на загальну суму 62141 грн., з них: - заборгованість за кредитом 38420,98 грн.; - заборгованість по несплаченим процентам 7128,78 грн.; - комісія 14191,24 грн.; - штраф 2400 грн. та у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1218 грн.

Outcome: approved