Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

У грудні 2017 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулося до суду із даним позовом, в якому просить: стягнути із [PERSON] на свою користь страхове відшкодування у розмірі - 18 185 грн. 26 коп., а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову вказується, що 01 вересня 2015 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-15-00734 предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Рено», реєстраційний номер [NUMBER]. 28 вересня 2015 року у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Рено», реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] та автомобіля марки «Рено», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 22 жовтня 2015 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі - 51 140 грн. 93 коп. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільна правова відповідальність винної особи - відповідача у справі була застрахована у страховій компанії «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на підставі полісу № АЕ/7896086. Відповідно до вказаного полісу 23 січня 2017 року на рахунок позивача страховою компанією «Княжа Вієна Іншуранс Груп» перераховано грошові кошти у розмірі - 32 955 грн. 67 коп. Різниця між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою складає 18 185 грн. 26 коп., яка повинна бути відшкодована за рахунок особи, відповідальної за завдані збитки. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також зобов'язано надати до суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. 14 лютого 2018 року від позивача надійшла заява, в якій останній повідомив про досягнення домовленості із відповідачем щодо відшкодування щомісячними платежами суми боргу та судових витрат. 20 лютого 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін будь-хто із сторін не подав, у зв'язку з чим згідно частини п'ятої статті 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 вересня 2015 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» й [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті. З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2015 року у місті Києві по вулиці Червоногвардійській, 40 біля ТЦ «Проспект» [PERSON], керуючи автомобілем марки «Рено Кенго», реєстраційний номер [NUMBER], не вибрав безпечної дистанції, вчинив зіткнення з автомобілем марки «Рено Меган», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за яке накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. 29 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до ремонтної калькуляції від 08 жовтня 2015 року вартість ремонту автомобіля марки «Рено» реєстраційний номер [NUMBER] складає 52 690 грн. 97 коп. Згідно із рахунком фактурою № СЧ-0013674 від 08 жовтня 2015 року вартість ремонтних робіт автомобіля марки «Рено» реєстраційний номер [NUMBER] складає 52 690 грн. 97 коп. Відповідно до страхового акту № ДККА-46934 й розрахунку суми страхового відшкодування від 22 жовтня 2015 року нарахована сума страхового відшкодування складає 51 140 грн. 97 коп. Згідно із платіжним дорученням № 19294 від 22 жовтня 2015 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» перерахувала на рахунок ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» страхове відшкодування відповідно до договору від 01 вересня 2015 року у розмірі - 47 944 грн. 97 коп. Як встановлено із матеріалів справи на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача на підставі полісу № АЕ/7896086 була застрахована у страховій компанії «Княжа Вієна Іншуранс Груп». Відповідно до платіжного доручення № ЗР004290_1N030/679 від 23 січня 2017 року страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» перерахувала на рахунок ПрАТ «СК «Українська страхова група» регресний платіж у розмірі - 32 955 грн. 67 коп. Отже, різниця між виплаченою сумою страхового відшкодування й завданим майновим збитком складає 18 185 грн. 30 коп. (51140,97-32955,67). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» й статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Оскільки позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування, до нього перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи відповідальної за заподіяну шкоду. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В абзаці 1 пункту 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки у даному випадку це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved