Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

У вересні 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Дніпровської міської ради, третя особа п`ята дніпровська державна нотаріальна контора, в якій позивач просив визначити додатковий строк для подання ним - [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька позивача відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . Він є спадкоємцем першої черги після померлого, про інших спадкоємців за заповітом чи за законом йому не відомо. Після його звернення до нотаріуса йому було вручено постанову про відмову у вчиненні нотаріально дії від 10 липня 2021 року, у зв`язку з тим, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що 07 липня 2020 року його син - [PERSON] потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого один пасажир, автомобіля яким керував його син, загинув на місці, інший пасажир отримавши значні травми, згодом помер у лікарні, та ще один пасажир отримав тілесні ушкодження. З 15 липня 2020 року по 17 лютого 2021 року до його сина було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та 17 лютого 2021 року Дніпровським апеляційним судом було винесено остаточне рішення по справі, яким [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та піддано покаранню у вигляді позбавлення волі. Після дня, коли його син став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинули люди, і до остаточного прийняття рішення по кримінальній справі, він як батько займався організацією правового захисту сина, найняттям адвокатів, взаємодію з правоохоронними органами. Він думав та був зосереджений виключно на цьому. Також, пасажир [PERSON] після ДТП тривалий час перебувала в реанімації в тяжкому стані, він відчуваючи свою відповідальність як батько, контролював лікування, оплачував усі витрати та робив все необхідне, щоб врятувати [PERSON] . Протягом всього цього часу він перебував в шоковому, стресовому стані. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Вважає, що має поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини після померлого [PERSON] , яка пов`язана з тяжкими життєвими обставинами, що стались саме під час визначеного законодавством строку на прийняття спадщини. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи П`ятої дніпровської\~державної нотаріальної\~контори в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 1996 року Костянтинівським МВ УМВС в Донецькій області (а.с. 5). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 липня 1980 року Костянтинівським міським відділом РАЦС Донецької області, актовий запис № 743, вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с. 8). [INFO] батько позивача - [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 вересня 2020 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2293 (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS] , яка належала останньому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Восковець О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 625, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 43560579 від 09 вересня 2015 року (а.с. 12). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] як син померлого. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У частині 1 статті 1269 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У паспорті громадянина України позивача [PERSON] серії [NUMBER] міститься відмітка про те, що позивач з 30 травня 2011 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). При цьому, спадкодавець [PERSON] за адресою реєстрації позивача не проживав та зареєстрованим не був, у постанові державного нотаріуса п`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Рівної О.В. від 10 липня 2021 року зазначено, що [PERSON] , померлий [INFO] , був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). 10 липня 2021 року позивач звернувся до п`ятої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] (а.с. 35 (зворотній бік)), у зв`язку з чим 10 липня 2021 року п`ятою дніпровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 258/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 35-41), що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65530353 від 10 липня 2021 року (а.с. 40). Однак, постановою державного нотаріуса п`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Рівної О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 липня 2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , як спадкоємцеві, який не прийняв спадщину в установлений законом строк, оскільки з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний термін [PERSON] не звернувся, на день смерті померлого не був зареєстрований з ним за однією адресою, тому вважається спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини (а.с. 9). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Звертаючись до суду з даним позовом позивач [PERSON] наполягав на тому, що пропустив встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки 07 липня 2020 року його син - [PERSON] став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинули люди, у зв`язку з чим він перебував в шоковому, стресовому стані, як батько був зосереджений лише на організації правового захисту сина, взаємодії з правоохоронними органами та лише 17 лютого 2021 року було винесено остаточне рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, з вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року по справі № 175/3120/20 (а.с. 13-15), залишеного без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року (а.с. 16-17), вбачається, що 07 липня 2020 року близько 02.25 год. відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем Volkswagen Golf, номерний знак [NUMBER] , в районі повороту на с. Антонівка Дніпровського району Дніпропетровської області, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини з перекиданням автомобіля та подальшим контактуванням з деревом. Внаслідок ДТП два пасажири автомобіля Volkswagen Golf, номерний знак [NUMBER] , померли, а один пасажир отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вказаним вище вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та піддано кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 8 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2021 року по справі № 175/3120/20 було відмовлено у відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника Сидоренко Р.А. в інтересах засудженого [PERSON] на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року (а.с. 18-19). Враховуючи викладене,\~оцінивши наявні\~у матеріалах\~справи докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~суд вважає\~встановленим,\~що позивач\~пропустив встановлений\~статтею 1270\~ЦК України\~шестимісячний строк\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~за законом,\~яка відкрилась\~після смерті\~ [PERSON] , з поважної причини, у зв`язку з тяжкими життєвими обставинами, які відбулись під час встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Доказів, які б спростовували вищевказані обставини, матеріали справи не містять. За таких обставин, оскільки [PERSON] з поважної причини пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] - три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 355, 368, 1216, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved