Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2018 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON],\~[PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за надані\~послуги з\~централізованого опалення\~та гарячого\~водопостачання у\~розмірі 7322,29\~грн.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилався\~на те,\~що відповідачі\~зареєстровані та\~проживають у\~[INFO]. Позивачем надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за даною адресою, відповідачі отримують надані послуги. Внаслідок того,\~що відповідачі\~не виконують\~свої обовязки\~по сплаті\~послуг з\~централізованого опалення\~та гарячого\~водопостачання,\~утворилась заборгованість\~за період\~з 01.10.2014\~року по\~01.09.2018\~року у\~розмірі 7322,29\~грн., яку просять стягнути з відповідачів, а також\~судовий збір\~в розмірі\~1762,00\~грн. Ухвалою суду від 18.02.2019 року провадження у справі в частині позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Від представника позивача [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] підтримує в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до\~ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що на підставі особового рахунку № 40803436, позивачем надавались послуги з централізованого опалення та постачання гарячої\~води за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до \~інформаційної довідки\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~обєктів нерухомого\~майна щодо\~обєкта нерухомого\~майна № 138755754 від 22.09.2018 року, власником Ѕ частки вищезазначеної квартири є [PERSON] (а.с.7). Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 09.01.2019 року №01-71/270, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 27.12.1995 року по теперішній час (а.с.16). Статтею 322 ЦК України\~визначено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки її внесення передбачені ст. 162 ЖК Української РСР. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Із п.\~12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, випливає, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (обєму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. \~ \~ \~ \~Відповідач користується комунальними послугами, однак оплату вносить не в повному обсязі. В результаті невиконання обовязків у відповідача утворилась заборгованість за період з 01.10.2014 року по 01.09.2018 року у розмірі 7322,29 грн. Факт не внесення відповідачем оплати за комунальні послуги підтверджується розрахунком (а.с.6), наданим позивачем, який складений відповідно до вищезазначених Правил та Методики проведення нарахувань за особовим рахунком № 40803436. Частиною 1 ст.\~206\~ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже,\~у звязку\~із визнанням\~відповідачем позову\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~50\~відсотків судового\~збору в\~сумі 881,00\~грн. від\~1762,00\~грн.,\~сплаченого позивачем\~при поданні\~позову до\~суду згідно\~платіжного доручення\~№ 15086\~від 22.12.2018\~року підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 881,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved