Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 30 травня 2009 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №384. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначив, з 30.05.2009 перебуває у шлюбі з відповідачкою. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалося, внаслідок чого живуть окремо. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливо, тому просив розірвати шлюб. Відзив на позов від відповідачки не надійшов. 05.01.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 30.05.2009 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 30.05.2009 Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №384 (а.с.6). Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03.11.2015 Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 18.12.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №3 Харківського міського управління юстиції відповідно (а.с.7,8). Згідно з довідкою від 30.12.2020 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю [PERSON] , відповідачкою у справі (а.с.18). В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди сторін на сімейне життя, обов`язків подружжя один перед одним, шлюбних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, не піклуються один за одним. За змістом ч.1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved