overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 06 жовтня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте в позовній заяві зазначив розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань до суду не направила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 06 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 51, вчиненого Драбівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується листом Соснівського районного у місті Черкаси відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 16.11.2017 року № 2133/15.1-01.9. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сімї виникали сварки, примиритися не бажають, вважають, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, суд судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником квартири, що знаходиться по [ADDRESS] згідно Договору дарування від 06.03.2003 р. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день в квартирі [ADDRESS] зареєстрована вона та її син відповідач - [PERSON] Відповідач вже понад 6 років в зазначеній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, оскільки проживає за адресою співмешканки . Тому посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні підтримала позов . Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 06.05.2003 р. (а.с. 7). За зазначеною адресою зареєстровані 2 особи: позивач та відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою форми № 3 КП « Жилкомсервіс Дільниця № 31 » від 31.10.2017 року (а.с. 8). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки обставини, викладені позивачем та підтверджені у судовому засіданні свідком [PERSON] свідчать про те, що відповідач в спірній квартирі не проживає понад 6 р., суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартирою [ADDRESS] . Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18.02.1989 р. перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2010 р. Подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. В судове засідання позивач надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. За заявою позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 лютого 1989 року відділом ДРАЦС по м. Каховка Каховського МРУЮ у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис за № 50. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів, шлюбні відносини існують формально з 2016 р., оскільки особисті відносини між ними уже тривалий мають негативний характерний, вважає шлюб неможливим та таким, що заважає його інтересам. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив не стягувати судові витрати із відповідача. Відповідач у судовому засіданні надала заяву у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 20). Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 01.09.2010 було укладено шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №2298 (а.с. 3). У вказаному шлюбі у сторін є діти [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, почуття любові та взаємоповаги втрачені, позивач проти примирення заперечувала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

у грудні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть з січня 2015 року, мають окремий бюджет, та через втрату почуття любові, поваги та взаєморозуміння вважає, що даний шлюб буде суперечити їх інтересам. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, де зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить про розгляд справи у її відсутності (а.с. 17). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 14.09.2012 укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1028 (а.с. 21). У вказаному шлюбі у сторін спільних дітей немає. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦСу по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької обл. а/з № 399 від 13.09.2008 р. У шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] [INFO], яка перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що останні 2 роки між ними виникали сварки, а тому сторони з квітня 2017 р. на даний час не мешкають разом. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились надіслали свої заяви. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 13.09.2008 р. у відділі РАЦСу по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької обл. зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 399 (а.с. 4). [INFO] народилась [PERSON], і батьками дитини є сторони по справі. (а.с. 5). Як з'ясовано судом, сторони з квітня 2017 р. не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, а/з № 2071 від 22.09.2010 р. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що останні 2 роки між ними виникали сварки, а тому сторони на даний час не мешкають разом. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились надіслали свої заяви. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 22.09.2010 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 2071 (а.с. 4). [INFO] народився [PERSON], і батьками дитини є сторони по справі. (а.с. 5). Як з'ясовано судом, сторони вже 2 р. не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, і між собою погодились щодо проживання дитини разом із відповідачем. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, а/з № 91 від 31.01.2009 р. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що з початку 2017 р. сторони не мешкають разом, спільно господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. Спору про розподіл майна, місця проживання та утримання дитини на даний час не має. Зі слів позивача, з серпня 2017 р. вона разом із дитиною виїхала до США, штат Флорида, Лейквуд Ранч, 6919. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб. Представник позивача через канцелярію суду надіслала свою заяву що підтримки позову. Відповідач [PERSON] також надіслав свою заяву щодо підтримки даного позову та слухання справи у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 31.01.2009 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 91 (а.с. 3). [INFO] народився [PERSON], і батьками дитини є сторони по справі. (а.с. 5). Як з'ясовано судом, сторони понад 1 р. не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановив, що примирення між сторонами неможливо, так як з серпня 2017 р. позивач [PERSON] разом із дитиною виїхала до США, штат Флорида, Лейквуд Ранч, 6919, а тому суд задовольняє позов, як законний та обґрунтований. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач звернулась до суду зі вказаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Ухвалою від 06.02.2018 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, але відповідач надав до суду заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем - матір'ю дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст. 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 5, 8). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., від сплати якого звільнена позивач. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У грудні 2017 р. позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що їх подружнє життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з 2016 року, примирення неможливе. Відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. 19.01.2018 р. ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 січня 2001 року у Відділі запису актів громадянського стану адміністрації міста Мурманська, а/з 79. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved