Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Сімейні відносини з [PERSON] не склалися, а тому останній самоусунувся від виконання своїх обов'язків по утриманню дітей. Відповідач є працездатною, забезпеченою людиною і має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. За таких обставин [PERSON] просила стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 50 % з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття . Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов'язку батька сплачувати кошти на утримання дітей, при цьому не погоджувався із їх розміром, що визначений позивачем. За твердженням [PERSON] він офіційно працює та регулярно отримує заробітну платню, а тому вважає, що розмір аліментів має обраховуватися із його заробітку. Заслухавши пояснення сторін, та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2011 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2016 року шлюб розірвано. Від цього шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. За твердженням позивача після розлучення, відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по вихованню та утриманню їх спільних дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За довідкою від 22.02.2017 року №123 [PERSON] з 16.10.2014 року офіційно працює на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ у Державній фіскальній службі України і щомісячно стабільно отримує заробітну платню. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Позивач обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 50 % від всіх видів доходу безпідставно ототожнювала аліменти на утримання дитини із додатковими витратами та не змогла пояснити природу та доцільність цих витрат з огляду на розмір своїх доходів. Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України в розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial