Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

У вересні 2019 позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем і знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні, а відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперучує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив до суду не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.07.2010 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 501, що підтверджується свіоцтвом про шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 14.01.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, згідно якого батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як вбачається із матеріалів справи, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні позивача, а відповідач перестав брати участі у вихованні дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п. 1, 4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлюється Законом України про держаний бюджет на відповідний рік. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як встановлено в судовому засіданні, дитина перебуває на утриманні позивача та відповідач не приймає участі в забезпеченні дитини та не надає коштів на її утримання. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти знаходяться на утриманні позивача. Разом з тим, з письмових доказів, наявних у матеріалах справи, не можливо встановити рівень фінансового доходу відповідача, позивач клопотання про витребування доказів у компетентних органів, що володіють такими відомостями, не заявляла. Відтак достовірні докази щодо рівня його заробітку встановити неможливо, тому суд вбачає підстави присудити аліменти на утримання дитини у розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років в сумі 2118, 00 грн. Положеннями ст. 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визначити аліменти в розмірі прожиткового мінімуму дитини віком від 6 до 18 років в сумі 2118, 00 грн., щомісячно починаючи з 26.09.2018 до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved