Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.01.2019 року відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, що зумовило звернення до суду з даним позовом. Вказував на те, що позивач надає відповідачу послуги централізованого опалення за адресою [ADDRESS] та відповідач користується такими послугами. Між сторонами укладено договір про надання послуг централізованого опалення. Крім того, відповідачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Разом з тим, відповідач, користуючись послугами позивача, зобов`язаний оплачувати такі послуги не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, проте таких вимог не виконав, у зв`язку з чим у нього за період з 01.10.2015 року по 28.02.2019 року виникла заборгованість в сумі 13340,01 грн. Також, вважає, що за порушення вказаного зобов`язання до відповідача підлягають застосуванню положення ст. 625 ЦК України. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 13340,01 грн., інфляційні в розмірі 805,54 грн., 3 % річних в сумі 229,44 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направила до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі те не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті суду, а також за поштовою адресою місця споживання газу. Про причини своєї неявки суд не повідомив і не подав відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи. Крім того, у встановлений строк відповідачем не було подано відзиву. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2009 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення відповідно до умов якого позивач зобов`язувався надавати відповідачу послуги з централізованого опалення за адресою [ADDRESS] , а відповідач в свою чергу зобов`язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором. Умовами договору передбачено його автоматичну пролонгацію, якщо за місяць до закінчення його строку дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про його розірвання чи необхідність перегляду (а/с 11-12). У відповідності до довідки ПП «Житлосервіс» від 01.03.2018 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , проте за вказаною адресою ніхто не значиться зареєстрованим (а/с 8). Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що між сторонами припинені договірні відносини по вказаному вище договору та відповідач не користується наданими позивачем послугами за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач є споживачем послуг які надаються позивачем. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач не виконав покладених на нього зобов`язань та у встановлені строки не оплатив наданні йому позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів. Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.10.2015 року по 28.02.2019 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 13340,01 грн. (а/с 9). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку складеного МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на підставі ст. 625 ЦК України, за вище вказаний період витрати від інфляційних процесів становлять 805,54 грн. та три відсотки річних від простроченої суми становить 229,44 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в загальній сумі 1921 грн., у зв`язку з чим вказані судові витрати в підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved