Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

У вересні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг та підписала заяву № б/н від 06 липня 2009 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11800 грн. Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, проте [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 20 травня 2020 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 20522 грн 41 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 14527 грн 80\~коп., в т.ч. 00 грн 00 коп. заборгованості за поточним тілом кредиту, 14527\~грн 80 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 00 грн 00 коп. заборгованості за нарахованими відсотками, 5994 грн 61\~коп. заборгованості за простроченими відсотками, 00 грн 00\~коп. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 00 грн 00 коп. нарахована пеня, 00\~грн 00 коп. нарахована комісія, яку банк просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. 14 грудня 2020 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «Приват Банк» Гакаль Р.В. позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] просив у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити. Судом встановлено, що 06 липня 2009 року між АТ КБ\~«Приват Банк»\~та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 750\~грн на платіжну картку, зі сплатою процентів у розмірі 30\~% річних із розрахунку 360 днів на рік, зі строком дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії кредитної картки (а.с. 30). Підписуючи анкету-заяву, [PERSON] погодилася, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач засвідчила, що була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, 06 липня 2009 року відповідачка підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідно до умов якої сторонами були визначені наступні умови надання кредитних коштів: пільговий період до 55\~днів; базова відсоткова ставка 2,5\~% на місяць (або 30\~% на рік) з розрахунку 360 днів на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7\~% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається із: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховуються 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн і більше; штраф за порушення строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів у сумі 500 грн + 5\~% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (а.с. 31). 02 липня 2013 року [PERSON] було збільшено кредитний ліміт до 11800 грн 00\~коп., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виданої на [PERSON] (а.с. 28). З наданої банком інформації по кредитному договору № б/н від 06 липня 2009 року вбачається, що [PERSON] було видано п`ять кредитних карток з терміном дії останньої до кінця квітня 2022 року (а.с. 29). Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк надав розрахунок заборгованості, в якому зазначив, що за кредитним договором № б/н від 06 липня 2009 року станом на 20 травня 2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 20522 грн 41 коп., яка складається із: заборгованості за\~тілом кредиту\~ 14527\~грн 80\~коп.,\~в т.ч.\~00\~грн 00\~коп.\~ заборгованості\~за поточним\~тілом кредиту,\~14527\~грн\~80\~коп.\~ заборгованості\~за простроченим\~тілом кредиту,\~00\~грн 00\~коп.\~ заборгованості\~за нарахованими\~відсотками,\~5994\~грн 61\~коп.\~ заборгованості\~за простроченими\~відсотками,\~00\~грн 00\~коп.\~ заборгованості\~за відсотками\~нарахованими на\~прострочений \~кредит,\~00\~грн 00\~коп.\~ нарахована\~пеня,\~00\~грн\~00\~коп.\~ нарахована\~комісія (а.с. 7-12, 13-18, 19). Правовідносини, які виникли між сторонами відносяться до договірних і, насамперед, регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між ними договору. За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами першою-третьою статті 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вимог частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Задля належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо\~сплати процентів,\~а прострочення\~виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Разом з тим, як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, який складається з трьох частин, починаючи з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2019 року банк безпідставно нараховував та погашав відсотки за рахунок тіла кредиту (колонка № 4 розрахунку заборгованості за кредитним договором) (а.с. 13-18), що суперечить правовій природі процентів, які є платою за користування кредитом та не можуть бути включені в тіло кредиту. Зокрема, виходячи з розрахунку, заборгованість відповідача за тілом кредиту станом на 31 грудня 2015 року становила 9335\~грн 34 коп. Після вказаної дати відповідачка лише тричі користувалася кредитними коштами, а саме: 07 лютого 2016 року 162 грн, 10 лютого 2016 року 647 та 15 березня 2016 року 1000,95 грн, після чого жодних сум за кредитною карткою не знімала. Таким чином, загальна сума заборгованості за тілом кредиту становить 11145 грн 29 коп. (9335,34 грн + 162 грн + 647 грн + 1000,95 грн). Проте, за розрахунком позивача заборгованість за тілом кредиту становить 14527 грн 80 коп. Про безпідставне нарахування процентів за рахунок збільшення тіла кредиту вказує також той факт, що позивачем був установлений максимальний розмір кредитного ліміту 11800 грн (а.с. 28). Крім того, суд звертає увагу на те, що починаючи з 01 вересня 2014 року банк підвищив відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 34,80\~% річних, а з 01\~квітня 2015 року до 43,20 % річних, однак не надав належних і допустимих доказів для підтвердження факту погодження з відповідачем умови договору щодо підвищення відсоткової ставки, ураховуючи той факт, що вимогами частини 2 статті 1056-1 ЦК України (в редакції, яка була чинною станом на момент укладення між сторонами кредитного договору) було заборонено банкам збільшувати установлений договором розмір процентів в односторонньому порядку. Таким чином, якщо порахувати заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 01 січня 2016 року по 20 травня 2020 року, виходячи з тіла кредиту у розмірі 11145 грн 29 коп. та процентної ставки 30\~% річних, то розмір відсотків за користування кредитними коштами становитиме 14869 грн 69 коп. (11145,29 грн * 30\~% * 1601 днів /360) = 14869 грн 69 коп. Якщо до цієї суми додати заборгованість по відсоткам станом на 31 грудня 2015 року у сумі 326 грн 80 коп., то загальна сума заборгованості за відсотками становить 15196 грн 49 коп. При цьому, виходячи з позовних вимог, банком заявлено до стягнення проценти за користування кредитними коштами лише за період з 01\~жовтня 2019 року по 20 травня 2020 року у сумі 5994 грн 61 коп. (а.с. 19). Однак, ураховуючи, що вказані відсотки нараховані на завищений розмір заборгованості за тілом кредиту, до складу якого банк безпідставно додав відсотки, та за завищеною процентною ставкою, тому суд вважає безпідставним нарахування банком вказаних відсотків саме у такому розмірі. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором мала становити 26341\~грн 78\~коп. (11145,29 грн тіло кредиту + 15196,49 грн відсотки). Однак, приймаючи до уваги обставини того, що відповідачка протягом усього часу користування кредитом сплачувала кошти на погашення заборгованості і загальна сума внесених нею коштів за період з 01 січня 2016 року по 20 травня 2020 року становить 31319 грн 40 коп., тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з відсутністю заборгованості у відповідача перед позивачем. Враховуючи вищезазначене, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed