Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

У вересні 2019 року з Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої зазначено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 р. № 1693 КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 року здійснює постачання теплової енергії. 03.07.2018 між КП «Київтеплоенерго» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 7560268 на постачання теплової енергії у гарячій воді, предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором. Договір набув чинності з дня його підписання та діяв до 31.12.2018 року. Відповідно до п. 2.2.1. договору позивач зобов`язався виробити та поставити теплову енергію відповідачу до нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для потреб опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з додатком № 1 до договору. Боржник щомісячно надавав відомості обліку споживання теплової енергії, тому нарахування за поставлену теплову енергію розраховується за показниками приладів обліку. Оплата здійснюється на рахунок, відкритий в ТВБВ № 10026/020 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», що передбачено ч. 2 п. 2 додатку № 2 до договору. Згідно п. 2.3.2. договору відповідач зобов`язався виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку 4 до договору. Відповідно до п.1 додатку 3 до договору розрахунки з відповідачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), за кожну відпущену Гіга /калорію (1 Гкал/грн) без урахування ПДВ. Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 №1198 споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Порушуючи умови договору, відповідач своєчасно не вносила плату за спожиту теплову енергію, в результаті чого за період з травня 2018 року по червень 2018 року включно утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2019 складає 18 901,17 грн. З метою врегулювання спору в досудовому порядку 23.05.2019 р. позивачем на адресу відповідача було направлено претензію щодо сплати заборгованості у сумі 18 901,17 грн. Проте претензія не була виконана, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду в якому просить стягнути з відповідача 18 901,17 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію у гарячій воді на розрахунковий розрахунок, 1 361,71 грн. пені, 1 676,51 грн. інфляційної складової боргу, 501,56 грн. трьох відсотків річних, а всього 3 539,78 грн. та судовий збір 1 921,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. Відповідач не скористалась своїм правом надати відзив на позовну заяву. З`ясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 р. № 1693 КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 року здійснює постачання теплової енергії. 03.07.2018 року між КП «Київтеплоенерго» та відповідачем укладено договір № 7560268 на постачання теплової енергії у гарячій воді, предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах передбачених цим договором. Договір набув чинності з дня його підписання та діяв до 31.12.2018 року (а.с.14-30). Відповідно до п. 2.2.1. позивач зобов`язався виробити та поставити теплову енергію відповідачу до нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для потреб опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з додатком № 1 до договору (а.с. 14). Згідно п. 2.3.2. договору відповідач зобов`язався виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку 4 до договору (а.с.15). Відповідно до п.1 додатку 3 до договору розрахунки з відповідачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), за кожну відпущену Гігакалорію (1 Гкал/грн.) без урахування ПДВ. В зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 22 440,95 грн (з травня 2018 року по червень 2018 року включно), яка складається з: заборгованості за поставлену теплову енергію у гарячій воді у розмірі 18 901,17 грн., пені в розмірі 1361,71 грн., інфляційної складової в розмірі 1 676,51 грн., трьох відсотків річних в розмірі 501,56 грн. Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України, передбачено, що договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення Зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу У крани). Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку становить 1 676,51 грн. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає його вірним, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 22 440,95 грн. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умови договору, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов договору, суду не надано. Розподіл судових витрат вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн. з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved