Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У грудні 2012 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 490057516, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 29306,93 доларів США на придбання транспортного засобу. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого остання несе солідарну відповідальність за виконання [PERSON] зобов'язань з погашення кредитної заборгованості. Позичальник не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 25.10.2012 прострочена заборгованість за кредитом складає 18872,02 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 150844,05 грн., заборгованість за відсотками складає 261,00 долар США, що в гривневому еквіваленті становить 2086,17 грн. Крім того, у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань позичальнику нарахована пеня у розмірі 19290,39 грн., однак, враховуючи принцип розумності та справедливості, банк зменшив розмір неустойки до 11%. Посилаючись на наведене, просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 155052,16 грн. та судовий збір у сумі 1550,52 грн. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.02.2013 задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.12.2016 задоволено заяву представника [PERSON] про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.02.2013, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача [PERSON] у суді позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Обґрунтовуючи свої заперечення представник відповідачів посилався, зокрема, на те, що банком не надано доказів на підтвердження факту надання кредиту в іноземній валюті, оскільки рух капіталу відбувся у національній валюті - гривні. Крім того, зазначив про можливе списання банком дебіторської заборгованості [PERSON] за кредитним договором, що, на його думку, є підставою для припинення кредитних зобов'язань. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. 25.02.2008 між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № 490057516, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 29306,93 доларів США терміном до 25.02.2015 зі сплатою 14,50% річних для придбання транспортного засобу згідно з договором купівлі-продажу від 21.02.2008, укладеним між позичальником та ТОВ «АІС-Сітроен-Центр». Згідно з умовами кредитного договору у разі надання кредиту в валюті долар США в день видачі кредитних коштів позичальник, на суму отриманого кредиту, здійснює продаж іноземної валюти через операційну касу банку по встановленому курсу банку на день здійснення операції. У день видачі кредитних коштів та не пізніше наступного дня (для кредитів в іноземній валюті) банк перераховує виручені від продажу валюти кошти у сумі 148000,00 грн. на рахунок продавця ТОВ «АІС-Сітроен-Центр». Платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є додатком №1 до договору та його невід'ємною частиною, а саме у разі сплати у валюті кредиту - 25 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 557,00 доларів США (п. 2.8. кредитного договору). За приписами п. 5. кредитного договору інші істотні умови цього договору викладені в Розділі №2, який є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 6.1. Розділу №2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб» у разі затримання оплати частини кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць банк має право вимагати (в тому числі у судовому порядку) дострокового виконання всіх зобов'язань з повернення кредиту за договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 490057516-П від 25.02.2008, згідно з умовами якого остання поручилася за виконання боржником всіх його обов'язків, які виникають з кредитного договору № 490057516 від 25.02.2008. Згідно з п. 3.1. договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. 24.01.2011 до кредитного договору та договору поруки були внесені зміни шляхом підписання відповідних договорів, згідно з якими сторони змінили порядок повернення кредиту та сплати процентів. Кредитний договір, договір поруки та додаткові угоди до них укладені у письмовій формі та підписані сторонами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. З положень ст. 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодувань збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов'язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача [PERSON] з метою придбання останнім транспортного засобу. Відповідач [PERSON] допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 25.10.2012 прострочена заборгованість за кредитом складає 18872,02 долари США, що в гривневому еквіваленті на дату розрахунку становить 150844,05 грн., заборгованість за відсотками складає 261,00 долар США, що в гривневому еквіваленті становить 2086,17 грн., та пеня складає 2413,41 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 19290,39 грн. Заперечуючи проти позову представник відповідачів посилався на відсутність доказів, що підтверджують факт надання кредиту в іноземній валюті, оскільки грошові кошти за придбання транспортного засобу перераховані позивачем на рахунок покупця у національній валюті. Однак, суд з такими твердженнями представника відповідачів не погоджується з огляду на наступне. Умовами кредитного договору сторони погодили надання кредиту саме в валюті - долар США. Перед підписанням кредитного договору позичальник був ознайомлений з такими умовами, з розрахунком сукупної вартості кредиту, реальною процентною ставкою, значенням абсолютного подорожчання кредиту, про що свідчать його підписи на договорі та додатках до нього, а отже мав можливість відмовитися від його підписання. Також суд враховує, що при підписанні кредитного договору позичальник не був обмежений у виборі банківської установи та валюти кредитування. До того ж суд звертає увагу на ті обставини, що у січні 2011 року сторони вносили зміни до кредитного договору, та до квітня 2012 року [PERSON] належним чином повертав кредит та сплачував відсотки за користування ним, тобто визнавав свої зобов'язання за кредитним договором. Крім того, суд вважає безпідставними посилання представника відповідачів на можливе списання банком дебіторсько-кредиторської заборгованості [PERSON] за кредитним договором, оскільки такі доводи представника ґрунтуються на припущенням та не підтверджені жодними доказами. При цьому суд зазначає, що в будь-якому разі списання фінансовою установою боргу не звільняє позичальника від обов'язку його погасити. З огляду на вищевикладене, оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» знайшли своє підтвердження матеріалами справи та підлягають задоволенню, з відповідачів на користь банку підлягає солідарному стягненню борг у розмірі 155052,16 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір по 775,26 грн. з кожного. З викладеного,

Outcome: approved