Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, який 26 липня 2017 року уточнив та остаточно просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5281 від 24 червня 2016 року про звернення стягнення на грошові кошти у розмірі 163060 грн. 34 коп. з [PERSON] за кредитним договором від 01 лютого 2008 року на користь Комерційного банку «ПриватБанк», виданим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на підставі документів наданих Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк». В обґрунтування позову вказав, що заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2012 року у справі № 2-3682-2011 було задоволено вимоги стягувача та стягнуто з нього 27 136 грн. 77 коп. боргу за кредитом та судові витрати у сумі 391 грн. 37 коп. 05 лютого 2013 року Красногвардійським районним відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження, ведуться заходи по примусовому стягненню коштів на користь стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк». 29 листопада 2016 року по пошті він отримав звичайним листом постанову Красногвардійського районного відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ВП № 51859832 від 17 листопада 2016 року в якій йшлося про вживання заходів виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 5281, виданого 24 червня 2016 року приватним нотаріусом Бондар І.М., а саме: оголошення розшуку автотранспортного засобу, поставити його на штрафний майданчик з вилученням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від автомобіля, що належить боржнику. З вказаними діями він незгоден та вважає, що дії приватного нотаріуса, який видав виконавчий напис № 5281 від 24 червня 206 року підлягає оскарженню, оскільки виконавчий напис вчинений нотаріусом за вимогою банку містить іншу суму заборгованості за кредитним договором, не зазначено періоду нарахування пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, які обмежуються 1 рік на що вказує ст. 258 ЦК України. Тому з урахуванням таких розбіжностей не можливо встановити безспірність заборгованості, вказаної у виконавчому напису. Вважає, що заява про видачу коштів, на яку посилається ПриватБанк і яку нотаріус застосовує у своєму виконавчому написі не може вважатися документом, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус при вчиненні нотаріальних дій, а саме надання виконавчого напису повинен мати виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків, на які перераховуються гроші боржником за виконання основного зобов'язання (кредитного договору). Також, письмова вимога від 02 червня 2016 року про усунення порушень за кредитним договором не була ним отримана. Банком додано документ що фіксує момент подачі вимоги до кур'єрської служби. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення йому відсутнє. Також, виконавчий напис № 5281 від 24 червня 2016 року повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню у зв'язку з недотриманням строків давності. Рішення Красногвардійського районного суду по справі № 2-3682-2011 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відбулося 22 квітня 2012 року. Письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 01 лютого 2008 року і яку він не отримав підписана 02 червня 2016 року. Нотаріус свій напис вчинив 24 червня 2016 року за строк сім років 11 місяців 17 днів. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом. Оскільки на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист то з урахуванням виконавчого напису відбувається подвійне стягнення заборгованості за одним і тим же кредитним договором, що відповідно до діючого законодавства недопустимо, у зв'язку з чим, він вимушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не з'явився, але надав суду заперечення з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, справу розглянути за їх відсутності. В обґрунтування заперечень зазначив, що виконавчий напис вчинений з дотриманням вимог ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» та п. 3.1, 3.2 гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі оригіналу кредитного договору та виписки про рух коштів, що є первинними документами. Також, позивач не вказав в чому полягає спірність заборгованості по кредитному договору, а з одних лише міркувань дійшов необґрунтованого висновку про наявність спору. Позивачем не наведено які саме положення розрахунку заборгованості або виписки про рух коштів є неправомірними чи не відповідають умовам кредитного договору, власний розрахунок не здійснено. ПАТ КБ «Приват Банк» надано обґрунтований розрахунок заборгованості в якому відображено всі проплати які надходили на погашення заборгованості та містяться вся наявна заборгованість за кредитним договором. Позивачем не доведено факт належного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором та не надано відповідний розрахунок суми заборгованості, яким частково або повністю спростований розрахунок Банку. У судове засідання Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. не з'явилась, але надала суду заперечення, в якому просила закрити провадження у справі. В обґрунтування заперечення вказала, що приватний нотаріус не є стороною правовідносин, а тільки здійснила нотаріальну дію, яка полягає у вчиненні виконавчого напису, тобто дію, за результатами якою були змінені права боржника та кредитора. Нотаріус, яким був вчинений виконавчий напис, може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Банком надано нотаріусу усі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушення. Стосовно строків стягнення заборгованості вважає за потрібне пояснити наступне. Відповідно до ст. 526 ЦК України цивільне законодавство може вважатися виконане боржником належним чином лише коли воно виконано повністю, а згідно ст. 530 ЦК України, моментом закінчення триваючого цивільного правопорушення у разі застосування кредитором дій до його припинення є день направлення кредитором боржнику вимоги про виконання останнім своїх зобов'язань за правочином, який у цьому випадку одночасно є й моментом виникнення права вимоги кредитора, якщо боржник не доведе іншого. За відсутності прямо передбачених чинним цивільним законодавством та законодавством про нотаріат доказів про виникнення права вимоги кредитора в інший момент часу, відрахування нотаріусом строків вчинення виконавчого напису в порядку ст. 88 Закону України «Про нотаріат» згідно ст. 253 ЦК України має здійснюватись з дня, наступного за днем направлення кредитором боржнику вимоги про виконання останнім його зобов'язань за цивільними правовідносинами. При цьому слід мати на увазі, що коли законом чи договором передбачена сплата боржником кредитору процентів, комісії, неустойки (штрафів, пені) та/або інших додаткових платежів, розмір заборгованості боржника періодично змінюється з кожним випадком донарахування цих платежів до основної суми заборгованості, внаслідок чого у ті ж моменти відбувається відповідне оновлення (збільшення чи зменшення у грошовому виразі) права вимоги кредитора. У такому разі відрахування нотаріусом строку вчинення виконавчого напису може здійснюватись з дня, наступного за днем направлення кредитором боржнику останньої за хронологією вимоги, але лише за умови, що визначені в ній відповідно до закону чи договору суми заборгованості відрізняються від розміру вимог, раніше направлених тим же кредитором тому ж боржнику за тим же правочином. Представник третьої особи Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного управління юстиції в Дніпропетровській області не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 2008 року [PERSON] отримав картку ЕС/МС з сумою кредитного ліміту 1600 доларів США, де базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент укладення договору 1,5% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки. Відповідно до умов кредитного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2012 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором 27 136 грн. 77 коп. та судові витрати по справі у розмірі 391 грн. 37 коп. 24 червня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з заявою про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору для списання боргу частинами , а саме: 6617 доларів США 75 центів, що за курсом НБУ на 18 січня 2016 року (один долар США дорівнює 24,3829610 грн.) складає еквівалент 161360 грн. 34 коп., з урахуванням: заборгованість за кредитом у розмірі 1587 доларів США 24 центи, що за курсом НБУ на 18 січня 2016 року (один долар США дорівнює 24,3829610 грн.) складає еквівалент 38701 грн. 61 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 4540 доларів США 88 центів, за курсом НБУ на 18 січня 2016 року (один долар США дорівнює 24,3829610 грн.) складає еквівалент 110720 грн.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 202 доларів США 58 центів, що за курсом НБУ на 18 січня 2016 року (один долар США дорівнює 24,3829610 грн.) складає еквівалент 4939 грн. 50 коп.; штраф (фіксована частина) у розмірі 20 доларів 51 цент, що за курсом НБУ на 18 січня 2016 року (один долар США дорівнює 24,3829610 грн.) складає еквівалент 500 грн. 09 коп.; штраф (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 266 доларів США 54 центи, що за курсом НБУ на 18 січня 2016 року (один долар США дорівнює 24,3829610 грн.) складає еквівалент 6499 грн. 03 коп., а також витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700 грн. 00 коп. 24 червня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5281 за яким запропоновано стягнути кошти у сумі 163 060 грн. 34 коп. з [PERSON] за кредитним договором б/н від 01 лютого 2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», ке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». Запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі: залишок заборгованості за кредитом - 1587,24 доларів США; залишок заборгованості за відсотками - 4540,88 доларів США; пеня та комісія - 202,58 доларів США; штраф фіксована частина) - 20,51 доларів США; штраф (відсоток від суми заборгованості) - 266,54 доларів США, що всього становить 6617 доларів США 75 центів, що за курсом НБУ станом на 18 січня 2016 року один долар США дорівнює 24,382961 грн.) становить 161 360 грн. 34 коп.; витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700 грн. 00 коп., а всього в гривневому еквіваленті, з урахуванням витрат пов'язаних з вчиненням виконавчого напису становить 163060 грн. 34 коп. Строк за який проводиться стягнення - сім років одинадцять місяців сімнадцять днів, а саме з 01 лютого 2008 року по 18 січня 2016 року. Виконавчий напис набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, тобто з 24 червня 2016 року. 17 листопада 2016 року державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Кравченко Є.С. було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автотранспортного засобу, а саме всього рухомого майна, що належить боржнику та поставить його на штрафний майданчик з вилученням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ключів від автомобіля, що належить боржнику. 17 листопада 2016 року за вих. № 24310/19 дана постанова була надіслана [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк», Красногвардійському відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області та начальнику Відділу управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі-Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Пунктом 3.3 Порядку передбачено, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Як вбачається з заяви про видачу кредиту взагалі не встановлено термін дії платіжної картки. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 ЦК України. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Згідно п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Слід зазначити, що в матеріалах справи існують докази на підтвердження того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 01 лютого 2008 року [PERSON] (а.с. 57-58), проте відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказана вимога була отримана, у зв'язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не отримував претензії про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання претензії позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документі, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що при вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Відсутній в матеріалах справи і розрахунок боргу, щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту. Також, нотаріус не з'ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису позивач фактично був позбавлений можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності, що свідчить про спірність суми за договором, на якому було вчинено виконавчий напис. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з виконавчого напису, строк, за який проводиться стягнення - сім років одинадцять місяців сімнадцять днів, тобто з 01 лютого 2008 року по 18 січня 2016 року, тоді як рішенням Красногвардійського районного суд м. Дніпропетровська від 11 квітня 2012 року, яке набрало законної сили, стягнута заборгованість за кредитним договором, яка існувала станом на 06 червня 2011 року, то наявність судового рішення відносно розміру заборгованості на час вчинення виконавчого напису є підставою для визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що нотаріус вчинив виконавчий напис за відсутності доказів отримання боржником (позивачем по справі) письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором і відсутності спору, а тому суд приходить до висновку, що виконавчий напис від 24 червня 2016 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., з порушенням вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 2.3 Глави 16 Порядку, а тому його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому слід стягнути в рівних частках з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на користь [PERSON] судові витрати у розмірі по 320 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved