Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Подільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 2003 по 2006 рік вона та відповідач- [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, в результаті якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] здійснювалася за спільною заявою сторін ( батька та матері дитини). [INFO] позивач народила другу дитину , батьком якої є [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідач припинив спілкування з позивачем під час її вагітності другою дитиною, своє батьківство дитини не визнає . В державній реєстрації про народження [PERSON] відомості про батька дитини записані за вказівкою матері. Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Олександрівка Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, проживає: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) батьком неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Подільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), внести зміни до актового запису про народження дитини, [PERSON] №493 від 27.03.2007 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Київ, вказавши у відомостях про батьківство батьком дитини: [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Олександрівка Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, проживає: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ). У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов щодо визнання батьківства дитини визнав. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність. В силу частини 3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засідання у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини ( факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та докази на їх підтвердження; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини випливають із встановлених обставин справи; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що з 2003 по 2006 рік позивач [PERSON] та та відповідач- [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, в результаті якого у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] здійснювалася за спільною заявою сторін (батька та матері дитини). Відносини у позивача з відповідачем не склалися, відповідач припинив спілкування з позивачем під час її другої вагітності. [INFO] позивач народила [PERSON] , де в актовому записі про народження дитини відомості про батька дитини записані за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини, [PERSON] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві від 27 березня 2007 року, актовий запис № 493. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей. незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. Статтями 3,4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається, свого батьківства. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини ввід батька визначається за завою матері та батька дитини або за рішенням суду ( ч. 2 ст. 125 СК України). Статтею 128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.ст. 263, 265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Органами державної реєстрації актів цивільного стану, який здійснював актовий запис про народження видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Враховуючи вимоги позивача, а також те, що відповідач визнала позов в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що позов в частині визнання батьківства підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 126,127,128 СК України,

Outcome: approved