Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні місяці 2014р.позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 12.09.2008р. між кредитною спілкою та відповідачем № 1 було укладено кредитний договір № 2854-кс на підставі якого, останньому було надано кредит в розмірі -5000 гр.00 коп.строком на 12 місяців під 42% річних. В забезпечення взятих на себе відповідачем № 1 кредитних зобов»язань ,в цей же день,між кредитною спілкою та відповідачами № 2 і № 3 ,було укладено договора поруки у відповідності до змісту яких ,останні несуть солідарну відповідальність за взяті позичальником зобов»язання. Боржник неналежним чином виконував взяті на себе кредитні зобов»язання і станом на 27.12.2008 року загальна заборгованість позичальника перед кредитором становила -12994,31гр. 07 травня 2013 року ,кредитора було визнано банкрутом ,відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора ,який і звернувся 09.09.2014 року в інтересах спілки до суду з даними позовними вимогами. В судовому засіданні представник позивача підтимав заявлений позов та просить його задовольнити зіславшись на те ,що при укладенні кредитного договору та договорів порук ,між сторонами існувала домовленість про термін позовної давності у 5/п»ять/ років для відповідного звернення до суду у 5/п»ять/ років. Відповідач № 3 в судове засідання з»явився ,позов не визнав та подав письмове клопотання про відмову в задоволенні позову в зв»язку з пропуском кредитором строку позовної давності . Відповідачі № 1та № 2 в судове засідання не з»явились ,клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату до суду від них не надходило ,тому суд за клопотанням учасників процесу, проводив розгляд справи без їх участі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд прийшов до переконання ,що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав . 12.08.2008 року ,між кредитною спілкою ,,Фортеця,, відповідачем № 1 було укладено кредитний договір № 2854-кс строком на 12 місяців на підставі якого позичальник отримав кредит в сумі -5/п»ять/ тисяч гривень під 42% річних. В цей же день ,було укладено і договора поруки № 2218 та № 2219 для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладеним між спілкою та відповідачем № 1. У відповідності до п.2.1 кредитного договору ,кошти видавались позичальнику на 12 місяців і строк дії даного договору по 12 вересня 2009 року .Пунктом -9.2 наявного договору ,договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх обов»язків. Пунктом -9.5 кредитного договору обумовлено ,що до правовідносин по виконанню даного договору застосовується строк позовної давності у п»ять років. Згідно п. 3.1 договорів поруки,дані договора діють до повного виконання зобов'язань за кредитним договором ,а також ,коли кредитор не заявив на протязі 60-ти місяців,з дня настання строку виконання кредитного договору, позову до сторони. Диспозицією ст.ст.256,257,258,259,267 ЦК України 2003 року визначено поняття строків загальної та спеціальної позовної давності ,зміна тривалості позовної давності та обумовлено наслідки її спливу. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. № 5, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення/ йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, строк визначений ч.4 ст. 559 ЦК України є преклюзивним строком, сплив якого припиняє існування права вимоги кредитора внаслідок нездійснення кредитором свого права, і поновленню такий строк не підлягає. Суд погоджується з аргументами позивача про те ,що позовна давність встановлена законом , може бути продовжена за домовленістю сторін ,але диспозиція ст.259 ЦК на яку посилається представник кредитора містить вимогу ,щодо укладення з цією метою договору про збільшення позовної давності у письмовій формі ,яка не була виконана позивачем.Тобто ,даний договір в письмовій формі ,про продовження загальної позовної давності до 5 /п»яти/ років, сторнами -не укладася ,що не оспорюється і представником позивача ,який підтвердив це в судовому засіданні . Посилання предтавника позивача на те, що згідно умов договору поруки сторони домовились про збільшення строку позовної давності до 5 років для звернення до суду за захистом порушеного права, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки кредитор не пред'явив вимоги до поручителів протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є визначений кредитним договором строк повернення кредиту -12.09.2009 р., а тому закінчення преклюзивного строку припиняє існування самого права, у зв'язку з тим, що преклюзивні строки, за загальним правилом, не можуть бути продовженими, поновленими або зупиненими, а узгоджений сторонами договору строк позовної давності в п'ять років давав би право звернутись Банку до суду за захистом порушеного права лише після дотримання положень вказаної норми щодо пред'явлення вимог до поручителя у зв'язку з невиконанням кредитного зобов'язання боржником, протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів про те, що кредитна спілка пред'являла до боржника та поручителів вимогу про виконання порушеного боржником зобов'язання протягом шести місяців з часу закінчення дії кредитного договору /12.09.2009 р./, а звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості у вересні 2014р., тобто з пропуском строку загальної позовної давності суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову. Понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати не підлягають відшкодуванню в зв»язку з відмовою в задоволенні позовних вимог позивача .

Outcome: dismissed