Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON], на садовий будинок [NUMBER] в садівничому товаристві «Родничек-3» на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що складається з будинку літ. «А-1», до складу якого входять: 1 - коридор, 2 - санвузол, 3 - коридор, 4 - літня кімната, 5 - літня кімната, 6 - кухня, всього по 1 поверху І - гараж, ІІ - комора, ІІІ - комора, IV - коридор, а також господарчих будівель та споруди: ЦП - цокольний поверх, літ. «Б» - вбиральня; літ. «В» - сарай; літ. «І» - замощення, №1 хвіртка, №2 ворота, №3 - огорожа, №4 підпірна стіна. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона є спадкоємцем першої черги, незважаючи на те, що її право на спадкове майно, яке відкрилося після смерті чоловіка, ніхто не оспорює, вона не в змозі отримати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, в зв'язку з неможливістю надання нею правовстановлюючого документу на садовий будинок, який би був зареєстрований в встановленому законом порядку на ім'я померлого. Тому, вона звернулася до суду для визнання права власності на садовий будинок в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові. Представник Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без їх участі, просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Представник Шостої Дніпропетровської державної нотаріальої контори надав суду лист про розгляд справи без їх участі, просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Голова садового товариства «Родничек-3» надав суду лист про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] про що 24 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис № 424 та Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.24). [NUMBER] в садівничому товаристві «Родничек-3» на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. [PERSON] як спадкоємець першої черги, у встановлений законом строк, на підставі ст. 1269, 1270 ЦК України, звернула до державного нотаріусу Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на садівничий будинок, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернути до суду. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України. У відповідності до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності никається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлому [INFO] [PERSON] належав садовий будинок з надвірними будівлями і спорудами. За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому право власності на майно, у зв'язку з чим позивач не має можливості скористатися належним йому правом на отримання спадщини. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2015 року посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпата О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 3-1152 вбачається, що [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0520 га в межах згідно з планом, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Ювілейна селищна рада, садове товариство «Родничек-3», ділянка [NUMBER], що призначена для колективного садівництва та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданого 09.06.1995 року на підставі рішення ІІІ сесії ХХІІ скликання Ювілейної селищної ради народних депутатів від 16.03.1995 року зареєстрованого 09.06.1995 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], [NUMBER]. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості його оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги про визнання права власності на садовий будинок, оскільки встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання її права власності на спадкове майно в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved