Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

у грудні 2013 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з вказаним позовом. Останній обґрунтувало тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № 66039921 від 13 липня 2010 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON], утворилась заборгованість в розмірі 5 866,73 грн. Відповідно до договору відступлення прав вимоги №26/12-ФНКю, укладеного 20 червня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Позивачем направлялись відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги та необхідність погашення заборгованості, проте відповідачем заборгованість не погашена. Тому, просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 5 866,73 грн. за кредитним договором № 66039921 від 13 липня 2010 року, а також судовий збір в розмірі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві та надісланому до суду клопотанні останній просив провести розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи (а.с. 4, 68). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти. Судом встановлено, що 13 липня 2010 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 66039921, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» зобов'язався надати [PERSON] кредит в розмірі 3 922,21 грн. зі сплатою 0,01% річних строком на 24 місяці, а останній, в свою чергу, - повернути кредит та внести плату за кредитом щомісячно за графіком платежів (а.с. 11-15). Відповідно до п. 14.3 Загальних умов з надання фізичним особам кредитів, які входять до умов вищезазначеного кредитного договору, за повне або часткове прострочення повернення кредиту та або внесення плати за кредитом позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 1% від суми прострочення за кожний день прострочення. Судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виконало зобов'язання за кредитним договором щодо надання кредиту, в той час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 5 866,73 грн. (а.с. 16-29). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно договору відступлення права вимоги від 20 червня 2012 року № 26/12-ФНКю ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) передав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (новий кредитор) права вимоги на умовах, встановлених цим договором. Правом вимоги за цим договором вважається право грошової вимоги щодо погашення заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договорів та підтверджуються документацією (а.с. 5-6). Відповідно до виписки з Реєстру боржників від 20 червня 2012 року новому кредитору передано право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором№ 66039921 від 13 липня 2010 року, заборгованість якого станом на день укладення договору відступлення права вимоги становить 5 866,73 грн. (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу позивачем направлено повідомлення від 26 червня 2012 року № 000460735 та № 000460735-1 про відступлення права грошової вимоги позивачу, наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність сплати вказаної заборгованості (а.с. 8-10). Проте відповідачем заборгованість не погашена. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Тому, враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений в ст. 11 ЦПК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання свого обов'язку щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунок заборгованості, здійснений позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 525, 526, 611, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved