Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 вересня 2011 року в загальній сумі 17\~910 грн. 52 коп., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначалося про те, що 07 вересня 2011 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ «КБ «ПриватБанк»), надало [PERSON] кредит в розмірі 8 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. [PERSON] зобовязувалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Взяті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та інших витрат, відповідач [PERSON] належним чином не виконала, тому станом на 13 листопада 2016 року утворилася заборгованість перед банком у розмірі 17\~910 грн. 52 коп. У звязку з вищевикладеним позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути із відповідача на свою користь вказану заборгованість. Позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк» у судове засідання представника не направив. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. До суду представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» [PERSON] надав клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутність та вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила зменшити розмір неустойки та застосувати до її зобовязань перед банком строк позовної давності. У подальшому у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. 07 вересня 2011 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання останній кредиту в розмірі 8\~000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідно до положення пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (пункт 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»). Згідно із розрахунком заборгованості за договором б/н від 07 вересня 2011 року, станом на 13 листопада 2016 року, утворилась заборгованість [PERSON] перед банком, що становить 17 910 грн. 52 коп., в тому числі: тіло кредиту 5\~143 грн. 01 коп.; відсотки за користування кредитом 5\~313 грн. 06 коп.; пеня за прострочене зобовязання 5\~025 грн. 38 коп.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1\~100 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 829 грн. 07 коп. (а.с.5-8). Згідно із статтями 526 й 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено строк позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором протирічить положенням, закріпленим у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, то вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] штрафу, а саме: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 829 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова), що зазначені у розрахунку як складові заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню. Частково визнаючи заявлені позовні вимоги, [PERSON] просить суд зменшити їй розмір нарахованої пені, оскільки вона не відповідає розміру основної заборгованості. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Розмір основної заборгованості за кредитом складає 5\~143 грн. 01 коп. Розмір нарахованої пені 5\~025 грн. 38 коп. та 1 100 грн. 00 коп., всього 6\~125 грн. 28 коп. У даному випадку, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини 3 статті 551 ЦК України, та зменшити розмір пені до 5\~143 грн. 01 коп. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню: тіло кредиту у розмірі 5\~143 грн. 01 коп.; відсотки за користування кредитом у розмірі 5\~313 грн. 06 коп., пеня у розмірі 5\~143 грн. 01 коп., а всього - 15\~599 грн. 08 коп. Під час розгляду справи по суті відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності до зобовязань за договором від 07 вересня 2011 року. Разом з тим, із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем періодично вносилися кошти на погашення заборгованості. Остання сплата здійснена у лютому 2016 року у розмірі - 1\~600 грн., отже відповідачем вчинено дії, що свідчать про визнання нею свого боргу та обовязку погашати кредитну заборгованості. За таких обставин, підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності відсутні. Оцінюючи наведені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1\~378 грн. 00 коп. з урахуванням тих обставин в разі зменшення судом розміру пені, судовий збір покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

Outcome: approved