Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

У грудні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, надання дозволу на зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що разом із [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] , колишня дружина громадянка Республіки Сербії [PERSON] зареєстрована в спірній квартирі, однак більше семи років там не проживає. Ухвалою суду від 17.12.2019 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, без виклику сторін, копії якої направлені учасникам справи. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що спірна кв. [ADDRESS] , загальною площею 65,1 кв.м на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.03.1997 р. належить в рівних долях позивачу [PERSON] , третій особі: [PERSON] , свідоцтво видане Відділом фонду Печерського району згідно з розпорядженням № 586 від 26.03.1997 р., зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 03.04.1997 р. записано у реєстрову книгу за № 1990. Вказана обставина підтверджується наданим суду свідоцтвом. В спірній квартирі зареєстровані сторони, відповідач громадянка Республіки Сербії [PERSON] , [INFO] , поселилася і 06.07.2012 р. була зареєстрована за зазначеною адресою у якості члена сім`ї позивача. Вказана обставина підтверджується довідкою № 11209338 від 11.12.2019 р. про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. Встановлено, що шлюб між позивачем і відповідачем, зареєстрований 27.11.2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві за актовим записом № 1515, розірвано. Вказана обставина підтверджується рішенням Печерського районного суду м. Києві № 757/24523/14-ц від 31.10.2014 р. Як встановлено судом, з липня 2012 р. сторони не проживають спільно, не підтримують сімейних відносин, отже встановлено, що відповідач більше семи років в спірній квартирі не проживає. Судом встановлено факт непроживання відповідача в спірній квартирі без поважних причин. Суд, враховуючи викладене, оскільки [PERSON] втратила право користування спірною квартирою, знаходить позовні вимоги [PERSON] в частині визнання відповідача такою, що втратила право на користування житлом обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. Позивач також просить постановити рішення, яким надати дозвіл на зняття з реєстраційного обліку відповідача у встановленому законом порядку у Відділі з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, в задоволені вимог [PERSON] в цій частині слід, виходячи з наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (стаття 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті13 ЦПК України). Так, порядок зняття особи з реєстрації місця проживання регулюється статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно якої зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування. Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Особа може доручити в установленому законодавством порядку подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання відповідній посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку за місцем її проживання, а також Правилами реєстрації місця проживання, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 307 від 02.03.2016 р. відповідно до статті 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів, зокрема, статтею 26 означених Правил передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). У даній справі Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а положення статті 7 цього Закону застосовуються до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання (висновок Верховного Суду України у справі № 6-57цс11 від 16.01.2012 р.), втім вимоги [PERSON] про надання дозволу на зняття відповідача з реєстраційного обліку у встановленому законом порядку у Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації не базуються на вимогах закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial