Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права на земельну ділянку (пай) в поряду спадкування. Ухвалою суду від 21.02.2018 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено Міжрайонне управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04 березня 2002 року померла [PERSON], яка була позивачу рідною матірю, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), розташовану на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в розмірі 6,08 умовних кадастрових гектара, яку фактично прийняв [PERSON] чоловік померлої та батько позивача. 28 жовтня 2012 року помер [PERSON], який був позивачу рідним батьком, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), розташовану на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в розмірі 6,08 умовних кадастрових гектара, та у вигляді земельної ділянки, яка належала матері та яку батько позивача фактично прийняв шляхом спільного проживання за однією адресою, однак яку не встиг переоформити на себе. Позивач, у передбачений законом строк, до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом не звернувся, а прийняв спадщину, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом спільного проживання на день смерті батька за однією адресою. У грудні 2017 року позивач звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори зі зверненням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів, нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду. У звязку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач у судове засідання, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду належним чином, не зявився. Раніше надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі та без технічної фіксації судового засідання. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі (а.с. 42). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі та без фіксування судового засідання технічними засобами. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі (а.с. 47). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Раніше надав до суду заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує, обставини, зазначені у позові, підтверджує. У звязку зі згодою з позовом, просить розглядати справу без його участі (а.с. 22). Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Просить суд розглядати справу без їх участі (а.с. 18). Представник третьої особи Міжрайонного управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області у судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за відсутності представника Головного управління (а.с. 45). Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 березня 2002 року померла [PERSON], яка була рідною матірю позивача. Факт смерті підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 391389,виданим повторно Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 21.06.2017, актовий запис № 05 (а.с. 5). 28 жовтня 2012 року помер [PERSON], який був рідним батьком позивача. Факт смерті підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 391390,виданого повторно Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 21.06.2017, актовий запис № 17 (а.с. 4). Факт родинних звязків між позивачем і померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про народження серії ІІ-АВ № 169248, виданого Преображенською селищною радою Томаківського району Дніпропетровської області 03.08.1971, актовий запис № 28, де батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка, розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в розмірі 6,08 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 194404, зареєстрованого 21.09.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 168, на підставі рішення Запорізької райдержадміністрації від 02.08.2000 № 392, виданого 18.09.2000 головою Запорізької районної державної адміністрації [PERSON], яку після її смерті фактично прийняв її чоловік [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка, розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в розмірі 6,08 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 194403, зареєстрованого 21.09.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 131, на підставі рішення Запорізької райдержадміністрації від 02.08.2000 № 392, виданого 18.09.2000 головою Запорізької районної державної адміністрації [PERSON], та права на земельну частку (пай), прийняту ним фактично після смерті його дружини [PERSON], але на яку він не оформив своїх спадкових прав (а.с. 8). Відповідно до копії довідки № 157 від 13.03.2013, виданої сільським головою Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. З 1995 року його батьки: мати [PERSON] по день смерті 04.03.2002 та батько [PERSON] по день смерті 28.10.2012 проживали разом з сином [PERSON] з 1999 року по теперішній час (а.с. 24). Крім позивача, спадкоємцем після померлого 28.10.2012 [PERSON], є його брат [PERSON], який є відповідачем по справі. Після смерті батька [PERSON] ані позивач, ані відповідач у передбачений законом строк до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом не звернулися. Померлий [PERSON] заповіту не залишив. На теперішній час, вже після смерті батька [PERSON], зясувалось, що позивач не може через нотаріальну контору оформити право на спадкове майно у вигляді права на земельні частки (пай) у звязку з втратою правовстановлюючих документів, а саме оригіналів Сертифікатів про право на земельні частки (пай). Відповідно до листа про надання інформації від 07.02.2018 № 99/02-14, Запорізька районна державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі Свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON], що помер 28.10.2012, та [PERSON], що померла 04.03.2002, а саме: на Сертифікати про право на земельні частки (пай), розташовані на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, внаслідок неподання нотаріусу документів, що посвідчують право власності спадкодавців на таке майно, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 33). Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач прийняв спадщину, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, в якій зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач на теперішній час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на обидві земельні ділянки (паї), розташовані на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавців на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Чинне законодавство, у разі втрати Сертифіката на право на земельну частку (пай), не передбачає процедури видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95, паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved